Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] в свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 620065,08 грн. та понесені ним судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на такі обставини: 23.08.2011 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №180 та банк надав останньому кредит у розмірі 609\~500 грн., строком до 22.08.2026 року. 23.08.2011 р. між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №180/S-1 за яким вона зобовязалась відповідати за кредитні зобовязання по вищевказаному кредитному договору [PERSON].Я. Банк свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Свої зобовязання по договору [PERSON] систематично не виконував, а тому в нього виникла заборгованість в загальній сумі 610901,86 грн. та за несвоєчасну оплату процентів за користування кредитом пеня у розмірі 9163,44 грн. На підставі наведеного позивач просить позов задоволити. В судове \~засідання представник позивача \~не зявився, \~однак в ході судового розгляду справи подав клопотання \~про розгляд справи за його \~відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання зявилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. Третя особа [PERSON]Я, в судове засідання зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зясувавши дійсні обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів та \~давши їм оцінку, суд \~вважає, що заявлений позов не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 23.08.2011 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №180 та банк надав останньому кредит у розмірі 609\~500 грн., строком до 22.08.2026 року. 23.08.2011 р. між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №180/S-1 за яким вона зобовязалась відповідати за кредитні зобовязання по вищевказаному кредитному договору [PERSON].Я. Відповідно до п.4.1. умов кредитного договору позичальник зобовязався повернути кредит у повному обсязі в порядку і в терміни, передбачені договором, сплачувати проценти та комісії за користування кредитними коштами. [PERSON] \~не виконував \~належним чином взяті на себе зобовязання, \~а тому у нього, згідно розрахунків заборгованості по кредитному\~договору № 180 від 23.08.2011 р., \~виникла \~заборгованість \~\~розміром \~\~610901,86 грн., яка складається з \~562082 грн. неповернутої заборгованості по основному боргу, 48819,86 грн. прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом, 9163,22 пеня за несвоєчасне виконання позичальником грошових зобовязань. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у \~розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п.1.1. договору поруки поручитель зобовязався відповідати перед кредитором за виконання боржником зобовязання у повному обсязі за кредитним договором №180 від 23.08.2011 року та відповідно до п.2.5. договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Судом встановлено, що відповідно до п.4.9. кредитного договору та п.2.2. договору поруки позивач письмово повідомив відповідача та позичальника про виникнення заборгованості листами-вимогами за вих.№2-0322-17/2013-1 та №2-0322-17/2013-2 від 03.06.2013 р. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України). Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову. Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та пені 03 червня 2013 року, кредитор, відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання і зобов'язаний був пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців з цієї дати. Однак, після зміни строку виконання основного зобов'язання, Банк до суду із позовом звернувся лише у 26 лютого 2014 року, тобто зі спливом 8 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засідання докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність передбачених чинним законодавством підстав для застосування до позовних вимог ПАТ «Кредобанк» строку позовної давності про припинення поруки терміном 6 місяців відповідно до вимог ч.4 ст. 559 ЦК України. Враховуючи вище викладене, та те, що позивач звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення заборгованості до поручителя за кредитним договором із пропущенням строку позовної давності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №180 від 23.08.2011 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] та судових витрат по справі задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed