Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, вказавши в заяві, що 25.05.2007 року між ЗОКС «Довіра» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 9187, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 200\~000 грн. строк на 48 місяців. Для забезпечення повернення суми за кредитним договором, того ж дня, 25.05.07р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки. Крім того, в якості забезпечення виконання зобовязань, що виникають з кредитного договору № 9187 від 25.05.2007 року, між позивачем і відповідачами було укладено договір іпотеки від 25.05.2007р., посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий 972. Предметом іпотеки виступило нерухоме майно, що належить відповідачам по 1/2 частці кожному на підставі свідоцтва про право власності 3129, видане Комбінатом комунальних послуг ВАТ «Запоріжжяоленерго» 11.11.2003р., а саме: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 52,3 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м. Право власності на вказане мано підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації від 13.04.2007р. за № 1424845. Відповідно до п.1.2 договору іпотеки, предмет іпотеки оцінюється сторонами за їх домовленістю в сумі 250\~000 грн. У звязку з невиконанням відповідачами своїх зобовязань за кредитним договором та договором поруки, позивач звернувся до суду і 30.04.2009 року було ухвалено рішення по справі № 2-1404/09р., яким стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] і [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 200 00 грн., проценти за кредитом в розмірі 124\~000 грн. та судові витрати в розмірі 1\~730 грн. В період з 2008 року по 2015 рік позивач неодноразово письмово звертався до відповідачів з вимогою про усунення порушень Остання вимога про усунення порушень та виселення була направлена 04.02.2015р. Однак, до теперішнього часу заборгованість у повному обсязі не погашена. Позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 52,3 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м., яка належить [PERSON] і [PERSON] по ? частці кожному, шляхом проведення прилюдних торгів зазначеної квартири за початковою ціною в розмірі не менше ринкової вартості на підставі на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, в рахунок часткового погашення заборгованості в сумі 325\~730 грн., що стягнена рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30.04.2009 року за кредитним договором № 9187 від 25.05.2007р., укладеним між Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» та [PERSON] Витрати по оплаті судового збору покласти на відповідачів, розглянути справу у їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день слухання були повідомлені, своїх заперечень на позов суду не представили, листи надсилались за їх місцем реєстрації. Відповідно до ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, . Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідачів. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона / позикодавець/ передає у власність другій стороні / позичальникові/ грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів / суму позики/. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем/ у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може бути забезпечено неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком. Згідно ст.572, 589 ЦК України в силу застави кредитор /заставодержатель/ має право у разі невиконання боржником /заставодавцем/ зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна, якщо інше не встановлено законом. У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення. Відповідно до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Як підтверджено наданими суду доказами, дійсно, 25.05.2007 року між ЗОКС «Довіра» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 9187, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 200\~000 грн. строк на 48 місяців. Для забезпечення повернення суми за кредитним договором, того ж дня, 25.05.07р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки. Крім того, в якості забезпечення виконання зобовязань, що виникають з кредитного договору № 9187 від 25.05.2007 року, між позивачем і відповідачами було укладено договір іпотеки від 25.05.2007р., посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий 972. Предметом іпотеки виступило нерухоме майно, що належить відповідачам по 1/2 частці кожному на підставі свідоцтва про право власності 3129, видане Комбінатом комунальних послуг ВАТ «Запоріжжяоленерго» 11.11.2003р., а саме: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 52,3 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м. Право власності на вказане мано підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації від 13.04.2007р. за № 1424845. Відповідно до п.1.2 договору іпотеки, предмет іпотеки оцінюється сторонами за їх домовленістю в сумі 250\~000 грн. У звязку з невиконанням відповідачами своїх зобовязань за кредитним договором та договором поруки, позивач звернувся до суду і 30.04.2009 року було ухвалено рішення по справі № 2-1404/09р., яким стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] і [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 200 00 грн., проценти за кредитом в розмірі 124\~000 грн. та судові витрати в розмірі 1\~730 грн. До теперішнього часу зазначене зобовязання відповідачем не виконано. Згідно приписів ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» зазначається, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Статтею 33 ЗУ «Про іпотеку» встановлені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст.41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року зі змінами від 07.02.2014р. Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для предявлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Відповідачі ніяких заперечень та доказів суду не надали та не спростували вказаних вище обставин, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст.10, 11 ЦПК України. Оскільки відповідачі не виконали умови договору кредиту, то позивач набув право в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, яким було забезпечено виконання зобов`язання.

Outcome: approved