Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому уточнивши свої позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Р-ІНЖИНІРИНГ» в загальному розмірі 158 743 тис. грн.. 03 коп., з яких: не виплачена заробітна плата, в розмірі 46 764 тис. грн., 23 коп.; витрачені кошти позивачем на закупівлю товарів та послуг для забезпечення господарської діяльності Товариства,що становить 111 978 тис. грн.. 79 коп. В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що наказом директора № 02/09/10 від 02 вересня 2010 року [PERSON] був призначений директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Р-ІНЖИНІРИНГ». Позивач зазначає, що за період роботи з 01.01.2019 по 15.05.2019 у Товариства виникла перед ним заборгованість із виплати заробітної плати у розмірі 26 693,80 грн. та коштів витрачених ним як працівником Товариства на закупівлю товарів та послуг для забезпечення господарської діяльності Товариства у розмірі 86 882,66 грн.. 30.08.2019 року [PERSON] на адресу суду направив заяву про збільшення позовних вимог. В обґрунтування зазначає, що з моменту подачі позову по 27.08.2019 року пройшло 92 дні, та свої позовні вимоги в позовній заяві від 28 травня 2019 року підтримує в повному обсязі, однак позивач посилаючись на п.2 ст.49 ЦПК України зазначає, що він вправі збільшити позовні вимоги до закінчення підготовчого провадження і користуючись цим правом позивач вважає за необхідне уточнити свої позовні вимоги. Позивач вказує на те, що станом на 27.08.209 року, у ТзОВ «Р-ІНЖИНІРИНГ» збільшилась перед ним заборгованість із виплати заробітної плати на 20 070 тис. грн., 44 коп. та коштів витрачених на закупівлю товарів та послуг для забезпечення господарської діяльності на 25 096 тис. грн., 13 коп. Відповідно до наданих доказів до позовної заяви, вказується на те,що відповідачем не виплачується вказана заборгованість із заробітної плати та коштів, витрачених позивачем коштів на закупівлю товарів та послуг для забезпечення господарської діяльності Товариства, через наявність господарських спорів та накладення арешту на кошти Товариства в рамках виконавчих проваджень за номерами ВП №57254848, ВП 58358322, ВП №58398261.Також відповідно до долученої копії виписки по рахунку та довідки з банку АТ «Райффайзен Банк Аваль» позивачем посилається на, що в відповідача Товариства наявні грошові кошти в розмірі 155 968,24 грн. лише на одному рахунку номер [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк Аваль», який призначений для виплат заробітної плати та сплати бюджетних платежів. Позивач [PERSON] обґрунтовує свої вимоги тим, що отримання нарахованої заробітної плати є можливим тільки в порядку судового захисту, шляхом стягнення заборгованості за рішенням суду оскільки кошти на зазначеному рахунку арештовані в рамках виконавчих проваджень. Позивач для обґрунтування правових підстав звернення посилається на ст.ст. 15, 21 Закону України «Про оплату праці», ч.5 ст.97 Кодексу законів про працю де зазначається, що працівник має право на оплату праці на підставі укладеного трудового договору, а також оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Позивач також покликається на ч.1 ст.46 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якої, у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами і у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами. 03.06.2019 року провадження у справі відкрито. 30.08.2019 року на адресу суду надійшла заява від позивача про збільшення позовних вимог, в якій суд просить в справі за № 450/1789/19 збільшити розмір заборгованості із виплати заробітної плати та заборгованості по коштам витрачених на закупівлю товарів та послуг для забезпечення господарської діяльності. 03.09.2019 року суд ухвалив долучити та прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог. 27.09.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ТзОВ «Р-ІНЖИНІРИНГ», в якому відповідач просить суд задовольнити позовні вимоги у справі №450/1789/19 позивача в повному обсязі, посилаючись на додані докази до відзиву, а саме копію виписки з рахунку в банку АТ «РАЙФФАЗЕН БАНК АВАЛЬ». В обґрунтування зазначає, що у зв`язку з наявністю господарських спорів та накладення арешту на рахунок Товариства з якого здійснюється виплата заробітної плати р/р [NUMBER] в ЛОД АТ «Райфазен Банк Аваль» в рамках виконавчих проваджень ВП №57254848, ВП 58358322, ВП №5839826, як доказ наявності цих виконавчих проваджень посилається на постанови додані позивачем до позовної заяви, Товариство не взмозі здійснити виплату заробітної плати та коштів витрачених на закупівлю товарів та послуг для забезпечення господарської діяльності. Відповідач посилається на норми ст. 43 Конституції України та ч.5 ст.97 Кодексу законів про працю та ст.15, 24 Закону України «Про оплату праці» зазначаючи , що кожен має право на оплату праці та на першочерговість виплати заробітної плати, оскільки всі інші платежі підприємства здійснюють після виконання зобов`язання щодо оплати праці. Одночасно відповідач вказує,що згідно із ч. 1 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами і у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами. В відзиві відповідач наголошує на тому, що задоволення вимог працівників, пов`язаних з трудовими правовідносинами, перевалює над будь-якими іншими господарськими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, а також вказує, на те що невиплата заробітної плати та коштів витрачених на закупівлю товарів та послуг для забезпечення господарської діяльності товариства є порушенням конституційних прав працівника. 30.09.2019 року справу призначено до судового розгляду. В судовому засідання представник позивача позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві, та уточнених позовних вимогах просить позов задоволити у повному обсязі. Дав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився на адресу суду надійшла заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що відповідно до Наказу № 02/09/10 [PERSON] призначений директором ТзОВ «Р-ІНЖИНІРИНГ». Господарським судом Львівської області постановлено рішення № 914/1425/18 від 29.01.2019 року про стягнення з Товариства коштів на користь ТзОВ «Арт Буд Л», рішення № 914/1563/18 від 21.01.2019 року про стягнення грошових коштів на користь ПП «МП» Сантехмонтаж» та рішення № 914/54/18 про стягнення грошових коштів на користь ТзОВ «Антап Україна». В рамках виконавчих проваджень за номерами № ВП №57254848, ВП №58358322, ВП №5839826 у зв`язку з невиконанням відповідачем судових рішень було накладено арешт на кошти, що перебувають на рахунках Товариства. Ст. 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Ч. 1 ст. 115, ч.5 ст.97 КЗпП України, ст.22, ч.ч.1, 6 ст.24, ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Отже, накладення арешту на рахунок боржника який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві. Разом з тим, суд критично оцінює надану позивачем довідку та виписку АТ «Райфазен Банк Аваль» встановлено, що арешт було накладено на рахунок за номером [NUMBER] в АТ «Райфазен Банк Аваль», що призначений для виплати заробітної плати та сплати бюджетних платежів, оскільки відповідно до наявних в матеріалах справи копії постанов про арешт коштів боржника вбачається, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на рахунках та на всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. Згідно із частиною другою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. Так, відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен виокремити рахунки із спеціальним режимом використання з усіх інших рахунків боржника та не накладати на рахунки із спеціальним режимом використання арешт, або зняти його після отримання від боржника відповідного документального підтвердження. Аналогічний обов`язок д/в також передбачений і щодо арешту коштів на рахунках боржника, звернення стягнення на які заборонено законом. [PERSON] у своїй позовній заяві та уточнених позовних вимогах просить суд стягнути з ТзОВ «Р-ІНЖИНІРИНГ» на його користь нараховану але виплачену заробітну плату, в розмірі 46 764 тис. грн., 24 коп. Судом критично оцінені докази надані позивачем на підтвердження наявної заборгованості, оскільки виходячи з наданих суду доказів, а саме довідки про нарахування заробітної плати від 15.05.2019 року № 5, розрахунковий лист по заробітній платі за квітень 2019 року; копію розрахункового листка по заробітній платі за березень 2019 року; копію розрахункового листка по заробітній платі за лютий 2019 року; копію розрахункового листка по заробітній платі за січень 2019 року; оборотно-сальдової відомості по рахунку 661; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 3721 встановлюється, що нарахування заробітної палати [PERSON] здійснювалося самостійно самому собі, а також на довідці про нарахування заробітної плати від 15.05.2019 року № 5, розрахункових листках по заробітній платі за квітень,березень, лютий, січень 2019 року відсутній підпис головного бухгалтера з позначкою про те, що ця посада відсутня у штатному розписі, однак в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 661, 3721 зазначено підпис головного бухгалтера самого позивача [PERSON] .. З огляду на вище наведене, враховуючи що дійсність наданих позивачем довідок про наявність заборгованості судом встановити не вдалося, та не було надано суду інших підтверджуючих документів, в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача користь позивача нараховану але виплачену заробітну плату, в розмірі 46 764 тис. грн., 24 коп. слід відмовити. Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача нараховану але виплачену заробітну плату, в розмірі 46 764 тис. грн., 24 коп., суд вважає за необхідне вказати на те, що стягнення зазначеної позивачем суми є неможливим у зв`язку з тим, що судом було встановлено, що кошти відповідача є арештовані. Позивач при обранні способу захисту своїх порушених прав не було зазначено вимоги про зняття арешту з зазначеного рахунку.

Outcome: dismissed