Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 24.09.2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 492. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з [PERSON] він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2011 року та мають доньку [PERSON] , [INFO] .. Подружнє життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та зради останньої. З березня 2021 року позивач не проживає з відповідачем. На теперішній час примирення не можливе, оскільки сім`я перестала існувати. Після розірвання шлюбу донька буде проживати з матір`ю, майнові претензії відсутні. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.07.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач надала до суду заяву, якій просить розглянути справу без її участі, проти позовних вимог не заперечувала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 2409.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 492, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24.09.2011 року серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу, прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.03.2012 року серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] . З матеріалів справи вбачається та підтверджується наданими письмовими пояснення, що дійсно між позивачем та відповідачем сімейні відносини припиненні, подружнього господарства не ведуть, між ними немає взаєморозуміння, у зв`язку з чим збереження сім`ї не можливо, відповідач висловила згоду на розірвання шлюбу. Клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. Відповідно до статтей 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд, з`ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на визнання відповідачем позову, яке є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі наведеного,

Outcome: approved