Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за договором № 014-029360/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту від 02.10.2012 року у розмірі 31 867, 66 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 318,68 грн. і зазначає, що 02.10.2012 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 015-Z/015557 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Electron Instant Issue. 02.10.2012 року між сторонами укладено договір № 014-029360/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту (кредитний договір) з встановленим розміром ліміту овердрафту в сумі 11 444, 00 грн. та сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 60% річних. Відповідачка, взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором виконувала неналежним чином, у зв'язку з чим, за нею виникла заборгованість за договором № 014-029360/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту від 02.10.2012 року, яка станом на 22.04.2015 року складає 31 867, 66 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис в розписці про з'явлення до суду, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином, тому суд визнає її неявку в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за її відсутністю, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за її відсутності та в зв'язку з неявкою відповідачки, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено наступне. 02.10.2012 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 015-Z/015557 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Electron Instant Issue./а.с. 6-8/. 02.10.2012 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір № 014-029360/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту (кредитний договір), копія якого є в матеріалах справи. /а.с. 11-13/. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору банк відкриває на картковий рахунок позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки Visa Electron Instant Issue № [NUMBER] на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 11 444, 00 грн. із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 60% річних, а позичальник зобов'язується повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 03.10.2015 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки, передбачені договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме відкрив картковий рахунок № [NUMBER] та видав відповідну платіжну картку № [NUMBER] з розміром ліміту овердрафту в сумі 11 444, 00 грн., про що свідчить копія заяви про встановлення кредитного ліміту овердрафту та копія розписки про отримання платіжної картки. /а.с. 14-зворотня сторінка/. Згідно п.2.2 договору карткового рахунку платіжна картка є власністю банку; імітується на ім'я клієнта і надається йому в тимчасове користування на умовах, установлених цим договором, і ні за яких обставин не може бути передана іншим особам. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 6.1 договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 60 % (шістдесят відсотків) річних від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2, 4.З., 4.4. цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за увесь час фактичного користування кредитними ресурсами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач вносив щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості. Таким чином, станом на 22.04.2015 року за відповідачем виникла заборгованість у розмірі 31 867, 66 грн., яка складається з: 2 225, 19 грн. - заборгованість по кредиту; 6 932, 11 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 14 527, 42 грн. - нараховані відсотки; 8 182, 94 грн. - пеня за порушення сплати кредиту. Розмір заборгованості за вказаним кредитним договором підтверджується розрахунком заборгованості. /а.с. 15/. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, тому вважає необхідним задовольнити вказаний позов повністю не виходячи за межі заявлених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір, в розмірі 318,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 819084 від 08.05.2015 року /а.с.1/, тому суд вважає необхідним стягнути ці витрати з відповідачки на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved