Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вимоги, якої обґрунтовує тим, що проживає за адресою: [ADDRESS]. Житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за вказаною належить йому на праві власності. За вищевказаною адресою разом зі ним зареєстрована також донька, [PERSON] Відповідачка тривалий час, а саме з 1996 р. не проживає у будинку [ADDRESS], не користується ним, не проявляє інтересу до нього, речі відповідачки в цьому приміщенні відсутні. Крім того, [PERSON] проживає з 1996 р. за іншою адресою, спільних витрат по утриманню житла позивача не несе, тобто припинила виконувати обов'язки члена сім'ї, передбачені ст. 67 ЖК України. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Представник позивача надала суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідачка будучи належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, до суду не з'явилася, заяв та клопотань не надавала. Суд вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно Витягу Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» «Про реєстрацію права власності на нерухоме майно» № 11872110 від 18.09.2006 р., [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], з господарчими будівлями та спорудами /а.с.12/. Відповідно будинкової книги для прописки громадян, які проживають в буд. [ADDRESS], в даному житлі зареєстрована відповідачка, [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усуненні будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами склались цивільні правовідносини та відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права як власника майна, так як більше строку встановленого в ст. 405 ЦК України, не проживає за місцем реєстрації без поважних причин. Оскільки будь-яких письмових домовленостей стосовно користування житловим приміщенням за вказаною адресою не існує, вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користуванням житловим будинком [ADDRESS], підлягає задоволенню. Оскільки згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved