Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зобов'язати відповідача повернути виплачену державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 329,12 грн., посилаючись на те, що [PERSON] на підставі його заяви від 15.02.2007 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 832 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян» управлінням праці та соціального населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради було призначено щомісячну компенсаційну виплату непрацюючій особі, яка здійснює догляд за інвалідом 1 групи або за особою, яка досягла 80-річного віку. Особою, за якою здійснювався догляд, був його батько - [PERSON], [INFO] р. н., інвалід 1 групи загального захворювання. 15.02.2007 при наданні [PERSON] до Управління заяви та відповідних документів для призначення компенсації, його було проінформовано про те, що у разі виникнення будь-яких обставин, які можуть вплинути на право отримання компенсації, в тому числі про призначення будь-якого виду пенсії, він повинен інформувати Управління про вищезазначені обставини. 10.07.2012 [PERSON] був визнана інвалідом 3 групи загального захворювання, у зв'язку з чим став особою, яка втратила працездатність і як наслідок, втратив право на отримання компенсації. Про цей факт відповідач не повідомив Управління. За інформацією управління Індустріального ОУПФ України м. Харкова (раніше - управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова) [PERSON] є отримувачем пенсії по інвалідності 3 групи з 10.07.2012. Таким чином, [PERSON] неправомірно отримував компенсацію з 10.07.2012 по 30.06.2014. Розмір переодержаної компенсації за вказаний період складає 329 грн. 12 коп., у зв'язку із чим позивачі і звернулись до суду із даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, просила постановити заочне рішення на підставі документів, наявних у матеріалах справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобов'язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки , що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов'язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред'явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про її небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], знаходився на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального (раніше Орджонікідзевського) району Харківської міської ради з 15.02.2007 по 30.06.2014, як отримувач щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій особі, яка здійснює догляд за інвалідом 1 групи або за особою, яка досягла 80-річного віку. Особою, за якою здійснювався догляд, був його батько - [PERSON], [INFO], інвалід 1 групи загального захворювання. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 832 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян» компенсація призначається і виплачується непрацюючим працездатним особам. 15.02.2007 при наданні [PERSON] до Управління заяви та відповідних документів для призначення компенсації, його було проінформовано про те, що у разі виникнення будь-яких обставин, які можуть вплинути на право отримання компенсації, в тому числі про призначення будь-якого виду пенсії, він повинен інформувати Управління про вищезазначені обставини (а.с. 3). 10.07.2012 [PERSON] був визнаний інвалідом 3 групи загального захворювання, у зв'язку з чим став особою, яка втратила працездатність і як наслідок, втратив право на отримання компенсації. Про цей факт відповідач не повідомив Управління. За інформацією управління Індустріального ОУПФ України м. Харкова (раніше - управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова) [PERSON] є отримувачем пенсії по інвалідності 3 групи з 10.07.2012 (а.с. 7). Таким чином, [PERSON] неправомірно отримував компенсацію з 10.07.2012 по 30.06.2014. Розмір переодержаної компенсації за вказаний період складає 329 грн. 12 коп. Про переодержану суму компенсації [PERSON] був повідомлений листом від 14.07.2014 № 4178/4-02, але до теперішнього часу не повернув переодержані кошти на розрахунковий рахунок Індустріального ОУПФ України м. Харкова. Згідно із ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Факт неправомірного отримання відповідачем щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій особі, яка здійснює догляд за інвалідом 1 групи або за особою, яка досягла 80-річного віку, був встановлений Управлінням 14.07.2014, що підтверджується вищезазначеним листом. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог Таким чином, враховуючи вищевикладене, суди приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved