Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, з урахуванням уточнених позовних вимог, за наступними підставами: Відповідач [PERSON] з 03.10.2009 року є членом кредитної спілки «Азовська кредитна компанія». 17.05.2013 року між Філіалом № 2 КС «Азовська кредитна компанія» та відповідачем був укладений кредитний договір № 4160/13-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 3300 грн., строком користування 18 місяців зі сплатою 0,13 % від суми залишку за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідач зробив наступні платежі: 20.06.2013 року - 265,00 грн. Більше ніяких платежів відповідач не зробив. Залишок за кредитом склав 3180,86 грн. Станом на 22.07.2014 року загальна заборгованість становить 4822,50 грн., з яких: 3180,86 грн. - залишок за кредитом, 1641,64 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом відповідно до п. 2.1 кредитного договору за період з 21.06.2013 року по 22.07.2014 року. Просить розірвати кредитний договір № 4160/13-Ф2 від 17.05.2013 року, укладений між філіалом № 2 КС «Азовська кредитна компанія» та відповідачем [PERSON], оскільки останній належним чином не виконує зобов'язання за договором та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором, яка складає 4822,50 грн. та судові витрати, що складаються з суми судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник позивача КС «Азовська кредитна компанія» - Святодух С.В. у судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву, в якій позов з урахуванням уточнень підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні та просив справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак залишив суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, тому що доводи позивача підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами: - відповідно до договору споживчого кредиту № 4160/13-Ф2 від 17.05.2013 року та заяви [PERSON] був наданий кредит в розмірі 3300 грн., строком користування 18 місяців; - згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4160/13-Ф2 від 17.05.2013 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 22.07.2014 року складає 4822,50 грн., з яких: 3180,86 грн. - залишок за кредитом, 1641,64 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом відповідно до п. 2.1 кредитного договору за період з 21.06.2013 року по 22.07.2014 року. - відповідно до п. 3.2.4 договору споживчого кредиту № 4160/13-Ф2 від 17.05.2013 року кредитодавець має право вимагати дострокового розірвання дійсного договору та дострокового повернення кредиту у разі: неповернення позичальником повністю або частково протягом більше одного місяця (для споживчого кредиту, забезпеченого іпотекою, - три календарних місяця), перевищення сумою простроченої заборгованості суми кредиту більше ніж на 10 %; несплати позичальником більше одного платежу, який перевищує 5 % від суми кредиту. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що 1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 2. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦКУ встановлено, що 1. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтями 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ст. 530 ч.1 ЦКУ зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.610 ЦКУ встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання (ст..625 ЦКУ). Згідно правового змісту ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Суд приходить до висновку, що у судовому засіданні підтвердився факт, порушення [PERSON] умов кредитного договору та свого грошового зобов'язання перед позивачем, у зв'язку із чим позовні вимоги позивача в межах заявлених вимог підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, за вимогу майнового характеру суму судового збору у розмірі 243,60 грн., а також стягнути на користь держави суму судового збору, яка не була сплачена позивачем при зверненні до суду за вимогу немайнового характеру в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved