Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у звязку з тим, що відповідачка не виконує обовязки по поверненню кредиту, згідно з кредитним договором б/н від 04.05.2012 в разі\~чого станом\~на 15.11.2017\~виникла заборгованість\~в сумі\~ 11768 грн 44 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 2357,04 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 4774,55 грн, пені 3600,26 грн та штрафів 500 грн - фіксована частина, 536,59 грн процентна складова. Одночасно з поданням позовної заяви позивач надав клопотання про розгляд справи у порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення сторін\~та клопотання\~ про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, при цьому посилається на те, що необхідні докази надані до матеріалів справи, інші клопотання та заяви відсутні. Відповідачка була\~ належним\~чином повідомлена\~ про\~розгляд справи\~у порядку\~спрощеного провадження\~без повідомлення\~(виклику)\~ сторін\~за наявними\~у справі\~матеріалами, що\~підтверджується рекомендованим\~повідомленням про\~вручення поштового\~відправлення (ухвали\~про відкриття\~провадження та\~копії позовної\~заяви з\~додатками),\~ та не надала відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін у строк передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду\~ Запорізької області від 07 червня 2018 року прийнято до розгляду та \~відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні фактичні обставини та спірні правовідносини. 04.05.2012 між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір б/н у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. При отриманні кредитної картки відповідачка надала згоду\~ на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також\~ Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідачка була ознайомлена в письмовому вигляді та зобовязалася регулярно ознайомлюватися із змінами\~ «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.ргіуаtbапk.uа., що підтверджується її особистим підписом у заяві /а.с.11/. Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом із розрахунку 360 днів на рік. Строк дії договору, як передбачено п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк.\~\~ Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п.1.1.2.7\~ Умов та правил надання банківських послуг. Судом встановлено, що відповідачка обовязок по сплаті кредиту належним чином не виконувала, в разі чого виникла заборгованість, яка станом на 15.11.2017 складає по тілу кредиту складається з\~заборгованості за\~кредитом \~2357,04\~грн \~та \~заборгованості по\~процентам за\~користування кредитом\~ 4774,55\~грн,\~ що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с. 9-10/. Крім того банк, окрім стягнень по основних зобовязаннях, просить стягнути неустойку: заборгованість по комісії та пені в розмірі 3600,26 грн, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг де 500 грн - фіксована частина, 536,59 грн - процентна складова. Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки штрафів є необґрунтованими з огляду на таке. При підписанні анкети-заяви сторони погодили, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також\~ Тарифами складають договір\~ про надання банківських послуг. З наданої довідки про умови кредитування\~ сторонами передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка також передбачена Умовами та правилами, і тому підлягає стягненню. У той самий час, вищевказаними\~ Умовами та Тарифами передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобовязань більш ніж на 30 днів, що є подвійною відповідальністю боржника. Відповідно до ст.\~549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.\~61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідачки штрафів. Відповідно до ч.1,2 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов'язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов'язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зі змісту Ст. 536 ЦК України вбачається, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч.ч.1,2\~ст. 1056-1 ЦК\~України \~процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.ст. 610,611,615 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Аналізуючи зібрані\~по справі\~докази з\~точки зору\~їх належності,\~допустимості,\~достовірності та\~достатності,\~ \~суд дійшов\~висновку про\~порушення відповідачкою\~зобовязання за\~кредитним договором,\~а тому\~ вважає\~можливим стягнути\~з відповідачки\~заборгованість за\~кредитним договором\~у розмірі 10731 грн 85 коп., що складається з заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом та заборгованості за пенею. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки також слід стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial