Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11238320000, позов мотивовано тим, що 19.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11238320000. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 75 000, 00 (сімдесят п'ять тисяч доларів США 00 центів) а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 19 жовтня 2014 року згідно з графіком кредиту та сплати за користування кредитом процентів у розмірі 11,20 % річних. Для забезпечення виконання зобов'язань відповідача 1 за договором про надання споживчого кредиту №11238320000 було укладено договір поруки між банком та [PERSON] за №151549 від 19.10.2007 року. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Відповідач 1 всупереч умов Кредитного договору не здійснював платежі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам , чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів всю суму заборгованості по кредиту, процентів за його користування, та пені за прострочення виконання зобов'язань в іноземній валюті в розмірі 21811,77 доларів США станом на 15.07.2014 року, а також стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить розгляд даної справи проводити без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд винести рішення яким задовільнити позов. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що дійсно отримала кредит, але вчасно його не повернула. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про слухання справи належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного. Під час судового розгляду встановлено, що 19 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11238320000 (а.с. 6-12). Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачці [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 75000,00 долларів США, а відповідачка зобов'язалася повернути наданий кредит у повному обсязі до 19 жовтня 2014 року, за користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється у розмірі 11,2 % річних протягом 30 днів. Для забезпечення виконання зобов'язань відповідачки [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №11238320000 було укладено договір поруки між банком та [PERSON] за №151549 від 19.10.2007 року (а.с. 13-14). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 1.4 договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Згідно п. 1.3 договору поруки поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і позичальник - сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штраф, пеня) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному обсязі. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, в свою чергу відповідачка всупереч умов Кредитного договору не здійснювала платежі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушила взяті на себе договірні зобов'язання. 20.06.2014 року відповідачам було направлено вимоги про погашення простроченої заборгованості, що підтверджується реєстром про відправку рекомендованих листів (а.с. 34-37), однак станом на сьогоднішній день відповідачі свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним, не виконали. Відповідно до розрахунку наданого позивачем станом на 15.07.2014 року заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені становить 21 811,77 доларів США, з яких: 19 699,12 доларів США - заборгованість за простроченим кредитом; 947,97 доларів США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 1 114,35 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 50,33 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Згідно зі ст.99 Конституції грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України (ч.1 ст.192 ЦК). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192 ЦК). Такими випадками є ст.193, ч.4 ст.654 ЦК, закон «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.91 №959-XII, декрет КМ від 19.02.93 №15-93, закон «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 23.09.94 №185/94-ВР. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим ч.2 ст.533 ЦК допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом НБУ. Згідно з ч.3 ст.533 ЦК використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (ч.2 ст.192 ЦК). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. Отже, у національній валюті України підлягають стягненню й інші складові грошового зобов'язання, передбачені, зокрема, у ст.1048 ЦК, та при застосуванні ст.625 ЦК. Така думка висвітлена в постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року №6-79цс14. Згідно офіційного курсу НБУ сума боргу, що підлягає сплаті за зобов'язанням (як позивач просить в позовній заяві), становить 255115,86грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, враховуючи, що відповідача взяті на себе зобов'язання не виконувала, у зв'язку з чим має борг по договору про надання споживчого кредиту, відповідачі по цій справі несуть солідарну відповідальність, їх обов'язок по сплаті кредиту залишається не виконаним до цього часу, тому вимоги позивача щодо погашення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved