Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про зняття заборони на відчуження житлового будинку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він [PERSON], є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Червоноармійська, 62. Зазначений будинок належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 16 червня 2015 року державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 04 липня 1984 року його сусід, [PERSON], з яким він не був навіть знайомий, отримав позику від Дорресторана ст.Синельникове-1 Придніпровської залізниці в сумі 3000 (три тисячі) рублів строком на десять років на будівництво жилого будинку на ділянці яка відведена за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Червоноармійська, 61. На підставі повідомлення Дорресторану ст.Синельникове-1 Придніпровської залізниці № 8 від 04 липня 1984 року про видачу позики в сумі 3000 рублів для будівництва вищевказаного жилого будинку державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON] накладено заборону на його відчуження по реєстру № 8. На теперішній час він має намір продати належний йому житловий будинок, розташований за адресою: м. Синельникове, вул. Червоноармійська, 62 і з цього приводу звернувся до державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON] Але нотаріус відмовив йому у посвідченні договору купівлі-продажу зазначеного житлового будинку, так як 10.10.2006 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення Дорресторану ст.Синельникове-1 Придніпровської залізниці № 8 від 04.07.1984 року було накладено помилково заборону на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: м. Синельникове, вул. Червоноармійська, 62, тоді як заборона повинна бути накладена на підставі вказаного повідомлення на житловий будинок, розташований за адресою: м. Синельникове, вул. Червоноармійська, 61, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 вересня 2015 року. Тобто 10 жовтня 2006 року при внесенні заборони на відчуження житлового будинку в Державному реєстрі заборон нотаріус помилково вказав житловий будинок № 62 по вул. Червоноармійській в м. Синельникове, який належить на праві власності йому, тоді як правильно було вказати будинок № 61, який належить на праві власності вже померлому, на теперішній час [PERSON]. Він є власником житлового будинку розташованого за адресою: м. Синельникове, вул. Червоноармійська, 62, а накладена на його будинок заборона на відчуження порушує його права на розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю,результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У звязку з цим, позивач просить зняти заборону на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Червоноармійська, 62, накладену 10 жовтня 2006 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Дорресторану ст.Синельникове-1 Придніпровської залізниці № 8 від 04 липня 1984 року та зобов'язати державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори вилучити відповідний запис про заборону відчуження житлового будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв'язку з відчуженням житлового будинку. У судове засідання позивач не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, але до його початку надала суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить справу розглянути без її участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. В матеріалах справи є копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.06.2015 року на підставі якого позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.. Червоноармійська, 62. (а.с.4). Що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №39132083 від 16.06.2015 року. (а.с.5). В матеріалах справи є копія повідомлення Дорресторану ст.Синельникове-1 Придніпровської залізниці, № 8 від 04 липня 1984 року про видачу позики в сумі 3000 рублів [PERSON], для будівництва жилого будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.. Червоноармійська, 61, державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON] накладено заборону на його відчуження по реєстру № 8. (а.с.6). В матеріалах справи є постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2015 року, з якої вбачається, що Першою синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення дорресторану ст.. Синельникове І Придніпровської залізної дороги №8 від 04 липня 1984 року, потрібно було накласти заборону на житловий будинок, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.. Червоноармійська, 61, але нотаріус помилково наклав заборону на житловий будинок, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.. Червоноармійська, 62. (а.с.7). Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 п.9 ст. 34 Закону України Про нотаріат, нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: накладають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. Згідно ч.2 ст. 34 Закону України Про нотаріат, на нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом. Згідно ст.74 Закону України Про нотаріат, одержавши повідомлення підприємства чи організації про погашення позики (кредиту) нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку. Дана норма зазначена в розділі ІІІ цього Закону, а саме правила вчинення нотаріальних дій. Отже, зняття заборони відчуження майна є іншою нотаріальною дією, що відповідає вимогам ст.34, 74 Закону України Про нотаріат. Крім того, пунктом 5.1. Розділу ІІ Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 передбачено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики або за рішенням суду. Таким чином, суд, враховуючи достатніми підстави вважати доводи позивача доведеними та такими, що ґрунтувалися на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні у судовому засіданні, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст.317,319,391 ЦК України, ст.ст. 34,74 Закону України Про нотаріат, п.5.1. Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, та

Outcome: approved