overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 23 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0703/1107/88-333, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 60 000,00 дол. США з розрахунку 11,9 % річних за користування кредитом на строк з « 23» листопада 2007 року по « 23» листопада 2017 року. 25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1306,1307 від 25 травня 2012 року приватним нотаріусом [PERSON]). Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 23 серпня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір позики в розмірі 4000 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути в строк 10.09.2014 року. Укладений договір позики підтверджується розпискою від 10.09.2014 року. Позивач вважає, що відповідач зобов'язаний повернути суму боргу за договором позики і відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 07.10.2014 року встановлено курс гривні 12,96 грн. за 1 долар США, тому в загальній сумі просить суд стягнути з відповідача на його користь 51840 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві підтримав в повному обсязі просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи в його відсутність в суд не подавав. У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності із винесенням по справі заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 24.02.2011 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого йому було надано кредит в сумі 16000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак в повному обсязі та належним чином відповідач свої обов'язки не виконує, у зв'язку із чим станом на 30.06.2014 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 34083,25 грн. Просив суд стягнути з відповідача у відшкодування заборгованості за кредитним договором 34083,25 грн., а також понесені судові витрати - судовий збір в сумі 340,83 гривень. Представник позивача Смирнова Н.В. в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи повідомлений про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явився, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, 24.02.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого [PERSON] отримав кредит в сумі 16000,00 грн. Однак відповідач до теперішнього часу взяті на себе зобов'язання належним чином та в повному обсязі не виконує, не одноразово затримував сплату кредиту та відсотків за кредитом, кредит не повернув і заборгованість не відшкодував. Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обов'язки, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов'язання. Сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком банку та складає 34083,25 грн. (а.с. 8-9). Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в повному обсязі, стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 24.02.2011 року в сумі 34083,25 грн. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати - судовий збір в сумі 340,83 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 24.04.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого йому було надано кредит в сумі 52386,00 гривень. Однак в повному обсязі та належним чином відповідач свої обов`язки не виконує, у зв`язку із чим станом на 23.12.2013 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 118041,72 грн. Просив суд стягнути з відповідача у відшкодування заборгованості за кредитним договором 118041,72 грн., а також понесені судові витрати судовий збір в сумі 1180,42 гривень. Представник позивача Смирнова Н.В. в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи повідомлений про дату та час судового розгляду справи, до суду не з`явився, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, 24.04.2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого [PERSON] отримав кредит в сумі 52386,00 грн. Однак відповідач до теперішнього часу взяті на себе зобов`язання належним чином та в повному обсязі не виконує, не одноразово затримував сплату кредиту та відсотків за кредитом, кредит не повернув і заборгованість не відшкодував. Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обов`язки, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання. Сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком банку та складає 118041,72 грн. (а.с. 8-9). Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в повному обсязі, стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 24.04.2007 року в сумі 118,041,72 грн. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати судовий збір в сумі 1180,42 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 24.06.2000 року з відповідачкою в справі він зареєстрував шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Таращанського районного управління юстиції Київської області. Від спільного проживання в них народилися діти: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. З липня 2013 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Просить суд задовольнити позов, шлюб розірвати. Судові витрати залишити за ним. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце слухання справи належно повідомлений, проте надав до суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, проте надала до суду заяву в якій просить суд слухати справу у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позову, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Коваль». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони 24.06.2000 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Тращанського районного управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 26. Від спільного проживання в них народилися діти: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Сторони припинили сімейно-шлюбні стосунки з липня 2013 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, наміру зберегти сімю не мають, на підставі чого судом зроблено висновок, що сімя розпалася і подальше її збереження є неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін. Судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 24.07.2009 року між ним та відповідачкою укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким вона отримала кредит в сумі 5000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка грубо порушила умови договору, перестала щомісячно сплачувати зазначені платежі. Станом на 30.04.2014 року заборгованість відповідачки становить 11466,42 грн., яка складається із наступного: заборгованості за кредитом - 4992,92 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 4052,20 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 3199,09 грн; штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 522,21 грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути із відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 11466,42 грн. та сплачений ними судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, а також просить стягнути із відповідачки витрати пов»язані з публікацією оголошення про виклик в судове засідання в газеті «Ур»ядовий кур»єр». Відповідачка в судове засідання не з'являється, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив: що 24.07.2009 року між сторонами укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким відповідачка отримала кредит в сумі 5000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9-14). Відповідачка грубо порушила умови договору, перестала щомісячно сплачувати зазначені платежі. Станом на 30.04.2014 року заборгованість відповідачки становить 11466,42 грн., яка складається із наступного: заборгованості за кредитом - 4992,92 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 4052,20 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 3199,09 грн; штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 522,21 грн., що підтверджується довідкою розрахунком (а.с.6-8). Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст. 509, 526,610,611,625,626,629,ч.2ст.651,625,1049, 1050,1054 ЦК України. Оцінивши докази в їх сукупності,суд приходить до висновку,що позов підлягає задоволенню. Суд вважає порушення відповідачкою строків погашення заборгованості по договору за користування кредитом є істотним порушенням умов договору, тому стягує із неї заборгованість в сумі 11466,42 грн. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн., а також витрати пов»язані з публікацією оголошення про виклик в судове засідання в газеті «Ур»ядовий кур»єр» в сумі 420 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 24.09.2013 року між ним та відповідачкою укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким остання отримала кредит в сумі 8900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка грубо порушила умови договору, перестала щомісячно сплачувати зазначені платежі. У зв»язку із зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 30.11.2015 року становить 14885,70 грн. та складається із: заборгованості за кредитом 8827,73грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 4672,94 грн; заборгованості за пенею та комісією за користуванням кредитом 200 грн; штрафу (фіксована частина) 500 грн; штрафу ( процентна складова) 685,03 грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути із відповідачки на їх користь заборгованість за кредитним договором в сумі 14885,70 грн. та сплачений ними судовий збір у розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить даний позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявляється, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив: що 24.09.2013 року між сторонами укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким відповідачка отримала кредит в сумі 8900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка грубо порушила умови договору, перестала щомісячно сплачувати зазначені платежі. У зв»язку із зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 30.11.2015 року становить 14885,70 грн. та складається із: заборгованості за кредитом 8827,73грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 4672,94 грн; заборгованості за пенею та комісією за користуванням кредитом 200 грн; штрафу (фіксована частина) 500 грн; штрафу ( процентна складова) 685,03 грн., що підтверджується довідкою розрахунком (а.с. 4-5). Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст. 509, 526,610,611,625,626,629,ч.2ст.651,625,1049, 1050,1054 ЦК України. Оцінивши докази в їх сукупності,суд приходить до висновку,що позов підлягає задоволенню. Суд вважає порушення відповідачкою строків погашення заборгованості по договору за користування кредитом є істотним порушенням умов договору, тому стягує із неї заборгованість в сумі 14885,70 грн. Задовольняючи позов суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 24 квітня 2004року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачкою припинені з вересня 2016 року через втрату почуття взаємної любові, несумісності поглядів на спільне життя та сімейних відносин. Шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження не можливим, у звязку з чим просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка в судовому засіданні, проти позову не заперечувала, просила залишити їй дошлюбне прізвище Бондар. Дослідив матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як за вищевказаних причин подальше спільне життя подружжя і збереження їхньої родини стали неможливими, а збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб варто розірвати. Прізвище після розірвання шлюбу відповідачці залишити дошлюбне - «Бондар».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 24 січня 1991 року зареєстрував шлюб з [PERSON], від шлюбу народилося двоє дітей, які в даний час повнолітні. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що причиною розпаду сімї стала зрада відповідача та зловживання нею спиртних напоїв. На даний час сторони проживають окремо. За таких обставин зберегти сімю неможливо, шлюб існує формально, перспектив для збереження сімї немає. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилась повідомлена належним чином. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії ІІ-ФМ №252191 від 24 січня 1991 року, виданого Велятинською сільською радою,Хустського району,Закарпатської області, сторони зареєстрували шлюб 24 січня 1991 року, про що зроблено актовий запис № 1. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача; сторони тривалий час сімейних відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 25.04.2012 року він із відповідачкою зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Подружні відносини між ними не склались, це пов»язане із тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, взаємодовіра, які виникли у зв»язку з різницею в характері. Між сторонами виникали часто суперечки та скандали. Внаслідок таких обставин вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Це і стало основною причиною розпаду сім»ї і призвело до того, що вони припинили спільне проживання. У шлюбі дітей немає. Враховуючи викладене позивач просить їх шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить даний позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, оскільки надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, просить залишити їй прізвище, яке вона мала до реєстрації шлюбу - [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, що розірвання шлюбу відповідає інтересам кожного з них. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо,заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка. Відповідно до ст.113 СК України, відповідачці присвоїти прізвище, яке вона мала державної реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON].

Outcome: approved