Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком №73а по вул.. Червоноармійській в м. Мерефа Харківського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом йому належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул.. Червоноармійська, буд.73а. 25 квітня 1987 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначених осіб позивач зареєстрував у своєму будинку. З 03 жовтня 2012 року стосунки між ним та відповідачами почали погіршуватися, у звязку з чим восени 2012 року [PERSON] пішов з дому та став проживати у своєї дівчини, забравши зі спірного будинку все свої майно. 27 листопада 2013 року рішенням Харківського районного суду Харківської області був розірваний шлюб з [PERSON], після чого остання також не проживає у зазначеному будинку. Вважає, що відповідачі втратили право користування вищевказаним будинком, оскільки не проживають у ньому тривалий час без поважних причин, їх особисті речі у будинку не знаходяться, жодних витрат по утриманню будинку вони не несуть. Враховуючи те, що позивач змушений сплачувати комунальні послуги з урахуванням кількості осіб, які зареєстровані в квартирі, а також ту обставину, що реєстрація зазначених осіб перешкоджає йому у користуванні своєю власністю, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, пояснив про обставини, викладені вище. Відповідачі у судове засідання не зявилися по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлялися своєчасно і належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справу або про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Представник третьої особи Харківського РВ ГУДМС України в Харківській області у судове засідання не зявилася, суду надана заява за підписом наступника начальника Харківського РВ ГУДМС України в Харківській області [PERSON] про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд, вислухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 грудня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-3332 [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул.. Червоноармійська, буд. 73 «а» (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25206537 від 02 лютого 2010 року). Як вбачається з будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку №73а на вул.. Червоноармійській в м. Мерефа Харківського району Харківської області та довідки Виконавчого комітету Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області №215/1 від 23 лютого 2015 року, за вищевказаною адресою зареєстровані: позивач по справі [PERSON], а також відповідачі [PERSON] з 01 липня 1987 року та [PERSON] з 18 червня 2004 року. Згідно акту депутата Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області [PERSON] від 30 січня 2015 року, відповідач [PERSON] не проживає у спірному будинку більше двох років, а відповідач [PERSON] більше одного року. У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] є колишньою дружиною позивача, шлюб між якими розірваний на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 листопада 2013 року. Яке вбачається зі змісту вищевказаного рішення суду, сторони по справі припинили шлюбні відносини з 01 жовтня 2012 року, спільне господарство та бюджет подружжя не веде. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Факт непроживання відповідачів за місцем реєстрації підтверджується також поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON]. Так, свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом позивача, проживає напроти його будинку та підтримує з останнім дружні стосунки. Зазначає, що на даний час у спірному будинку позивач мешкає зі своєю другою дружиною, колишня дружина [PERSON], яку свідок також знав, не проживає у будинку приблизно один рік шість місяців, а їх син [PERSON] більше двох років, оскільки мешкає у своєї дівчини, їх особистих речей у будинку не має, перешкод у користуванні житловим приміщенням позивач їм не чинить, до будинку відповідачі не навідуються. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у 2012 році на своєму автомобілі перевозив особисті речі відповідачів [PERSON] та [PERSON] з будинку №73а по вул.. Червоноармійській в м. Мерефа Хароківського району Харківської області, при цьому останній йому повідомив, що переїздить до своєї дівчини. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не проживають за адресою: [INFO] тривалий час, а саме відповідач [PERSON] з 2013 року, а відповідач [PERSON] з 2012 року, покинули спірне житло добровільно, перешкод у їх проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачами свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів за вищевказаною адресою понад один рік, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачам у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні. Відповідно до ч. 3 ст.\~10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.ст. 64, 156 Житлового Кодексу України відповідачі є членами сімї позивача. Згідно ст.. 405 ЦК України, член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved