overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні правом власності на квартиру №47 у буд. 13 по кв-лу. Центральний в м. Лисичанську Луганської обл., шляхом визнання відповідачки, разом із малолітнім сином [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідачка із сином з серпня 2010 р. не мешкають у вказаній квартирі. Позивач у судове засідання не з'явився, позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, про що надав письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник 3-ої особи у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено,\~що позивач\~є власником квартири №47 у буд. 13 по кв-лу. Центральний в м. Лисичанську Луганської обл. на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.08.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3735. Окрім позивача у квартирі зареєстрована його невістка відповідачка, разом із малолітнім сином [PERSON], 20.12.2005 р.н,, які не мешкають в квартирі з серпня 2010 р., за комунальні послуги відповідачка не сплачує, однак залишились зареєстрованими у квартирі, що позбавляє позивача можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст.\~386\~ЦК України,\~держава забезпечує\~рівний захист\~прав усіх\~суб'єктів\~права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю , шляхом зняття з реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що позивачу на праві власності належить спірна квартира. Відповідно до довідки житлового кооперативу «Мрія-2» , в квартирі зареєстровані: позивач, відповідач та треті особи. Відповідач не мешкає за місцем реєстрації , у квітні 2010 року він поїхав за межі України та проживає у іншій країні , він не є власником квартири , не мешкає , не несе витрат , пов,язаних з її утриманням , повністю припинив виконувати обов,язки члена сім,ї та більше п,яти років відсутній за місцем реєстрації. Своєю реєстрацією відповідач перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися спірною квартирою. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи в судове засідання не з,явилися, надали заяви про розгляд срави за їх відсутності , проти задоволення позову не заперечували. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності від 28.02.2002 року , виданого на підставі рішення виконавчого комітету Комінтернівської районної ради м. Харкова від 19.02.2002 року за №41-17. Відповідно до довідки ЖК «Мрія-2» від 12.12.2017 року квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач -[PERSON], третя особа (дружина) - [PERSON], відповідач (син)- [PERSON] та третя особа (донька)- [PERSON] Як вбачається з акту складеного ЖК «Мрія-2» від 12.12.2017 року відповідач [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] з квітня 2010 року. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім,ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною другою ст.405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] , здійснює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні його майном, а тому позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні власністю та зняття з реєстрації підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у праві користування своєю власністю - квартирою [ADDRESS] , шляхом зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою, посилаючись на те, що відповідач з травня 2014 року не проживає за вказаною адресою. Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору міни житла, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського нотаріального округу, реєстр № 5780. В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який не проживає в ній з травня 2014 року, за комунальні послуги не сплачує, однак залишився зареєстрованим у вказаній квартирі, що позбавляє позивача можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у праві користування та розпорядженні майном шляхом зняття відповідача з реєстрації за адресою: [ADDRESS], посилаючись на наступні обставини. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить квартира, що розташований за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані позивач його дружина, донька, також відповідач [PERSON], а всього 3 особи, та позивач. Після розірвання шлюбу з донькою позивача відповідач виїхав з вказаної квартири та на даний час не проживає в ній. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.1996, належить [PERSON] на праві приватної власності. Рішенням жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до п.39 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сімї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сімї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника квартири втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи, що доводи позивача знайшли підтвердження в ході судового розгляду, в звязку з чим підлягають задоволенню. Окрім того, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у встановленому законом розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у праві користування та розпорядженні майном шляхом зняття відповідача з реєстрації за адресою: [ADDRESS], посилаючись на наступні обставини. позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані позивач та її син, а всього 1 особа, та позивач. З вересня 2005 року відповідач виїхав з вказаної квартири та на даний час не проживає в ній. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу ВСС № 261107, належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 5). Також це підтверджується копією витягу з Державного реєстру правочинів (а.с. 6-7). Згідно акту від 26 жовтня 2015 року відповідач не мешкає за адресою [ADDRESS] з 01 вересня 2005 року. Відповідно до п.39 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сімї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сімї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника квартири втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи, що доводи позивача знайшли підтвердження в ході судового розгляду, в звязку з чим підлягають частковому задоволенню. Окрім того, з відповідачів у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у встановленому законом розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути прешкоди у користуванні власністю позивачкою право власності на житловий будинок [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вказаною адресою, посилаючись на те, що відповідач з 12.03.2018 не мешкає у вказаному будинку. Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником будинку [ADDRESS], на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 23.05.2006. В зазначеному будинку зареєстрована відповідачка, яка не мешкає в будинку з 12.03.2018, за комунальні послуги не сплачує, однак залишилась зареєстрованими у вказаному будинку, що позбавляє позивача можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення яким визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком № 126 по вул. Фастівська в смт. Борова, Фастівського району, Київської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому, [PERSON] на праві власності належить будинок, № 126 б, по вул. Фастівська в смт. Борова, Фастівського району, Київської області на підставі свідоцтв про право власності на спадщину від 20.01.1996р. та від 29.03.1985р.. У вказаному будинку проживають та зареєстровані: він, [PERSON], його дружина [PERSON] та відповідач [PERSON]. Відповідач за даною адресою не проживає з 1999 року, що підтверджується актом складеним депутатом та заступником селищного голови в присутності сусідів від 12.12.2014 р. та від 22.06.2015 р.. Добровільно виписатись з будинку відповідач відмовляється. Позивач пенсіонер, не працює, проте вимушений сплачувати за відповідача матеріальні кошти на комунальні послуги. Позивач в судове засідання не зявився. Предствник позивача надіслала до суду заяву в які позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить будинок, № 126 б, по вул. Фастівська в смт. Борова, Фастівського району, Київської області на підставі свідоцтв про право власності на спадщину від 20.01.1996р. та від 29.03.1985р.. (а.с. 11, 12). У вказаному будинку проживають та зареєстровані: [PERSON], його дружина [PERSON] та відповідач, [PERSON] (а.с. 9). Відповідач за даною адресою не проживає з 1999 року, що підтверджується актами складеними депутатом та заступником селищного голови в присутності сусідів від 12.12.2014 р. та від 22.06.2015 р. (а.с.7,8). Відповідно до ст.\~391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а згідно зі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 39 (квартира №1) по вул. Фомічова в м. Фастові, Київської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому, [PERSON], на праві власності належить будинок № 39 (квартира №1) по вул. Фомічова в м. Фастові, Київської області. У вказаному будинку проживає та зареєстрований позивач. Крім нього у вказаному будинку зареєстрований [PERSON]. Відповідач у вказаному будинку зареєстрований до поділу будинку в натурі. З 2009 року, будинок № 39 поділено в натурі на дві окремі квартири №1 та №2. [PERSON] не проживає за даною адресою з 2007 року. На звернення з проханням добровільно виписатися з будинку відповідач відмовився. Всі витрати, повязані з утриманням та обслуговуванням будинку, сплатою комунальних платежів покладені на позивача. Реєстрація осіб, які не проживають в будинку перешкоджає позивачу оформити субсидію. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], на праві власності належить будинок № 39 (квартира №1) по вул. Фомічова в м. Фастові, Київської області (а.с. 16, 17). У вказаному будинку проживає та зареєстрований позивач. [PERSON], у вказаному будинку зареєстрований, проте, з 2009 року, будинок № 39 поділено в натурі на дві окремі квартири №1 та №2. [PERSON] не проживає за даною адресою з 2007 року (а.с. 8). Відповідно до ст.\~391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а згідно зі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в м. Фастові по Федько, 146. Свої вимоги позивач мотивує тим, що їй, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 6/25 частин будинку №164 по вул. Федько в м. Фастові, Київської області на підставі договору дарування від 29.09.2011 року. Інші 19/25 частин будинку належить [PERSON]. У вказані частині будинку позивач проживає з матірю, [PERSON], яка є пенсіонеркою та зареєстрована за вказаною адресою. Відповідач за даною адресою не проживає з 2012 року, що підтверджується актами складеними головою будинкового комітету в присутності свідків від 20.07.2012 року та від 22.06.2015 року, а також довідкою від 29.04.2015 року № 471. На звернення з проханням добровільно виписатись з будинку, відповідач відмовився. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 6/25 частин будинку №164 по вул. Федько в м. Фастові, Київської області на підставі договору дарування від 29.09.2011 року (а.с.9). В будинку №164 по вул. Федько в м. Фастові, Київської області зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON][PERSON]. [PERSON], 15.03.1967р.н., за даною адресою не проживає з 2012 року, що підтверджується актами складеними головою будинкового комітету в присутності свідків від 20.07.2012 року та від 22.06.2015 року, а також довідкою від 29.04.2015 року № 471. Відповідно до ст.\~391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а згідно зі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню.

Outcome: approved