Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 13.09.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником всіх прав та обовязків якого є АТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/5616/82/89255, за яким кредитор надав позичальнику кредит у сумі 29\~500 дол. США на споживчі цілі. 13.09.2007 року виконання боргових зобовязань за кредитним договором забезпечено договорами поруки, укладеними між Банком, [PERSON] та [PERSON], за яким поручителі зобовязалися відповідати солідарно з позичальником по його борговим зобовязанням, що виникатимуть з кредитного договору. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України між банком та позичальником було укладено ряд додаткових угод: 03.04.2009 року додаткова угода № 1 03.04.2009 року Додаткова угода №1, відповідно до умов якої надано «кредитні канікули». Тобто, тимчасово з «13» квітня 2009 року до «12» квітня 2010 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу за кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення кредиту та інших платежів, що є додатком до Додаткової угоди; 03.12.2009 року Додаткова угода №2, відповідно до умов якої надано «кредитні канікули» та збільшено строк кредиту на 89 місяців. Тобто, тимчасове, з «З» грудня 2009 року до «2» грудня 2010 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу за кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення кредиту га інших платежів, що є додатком до Додаткової угоди. Строк повернення кредиту та всіх інших, обовязкових платежів до 13.02.2025 року; 03.12.2009 року було укладено додаткову угоду № 3. відповідно до умов якої Позичальника зобовязали сплачувати 13,50% річних та внесено зміни, щодо зміни умов відсоткової ставки. 15.04.2011 року Додаткова угода №4, відповідно до умов якої надано послугу «відстрочки процентів» та збільшено строк кредиту на 11 місяців. Тобто, тимчасово з «15» травня 2011 року до «14» травня 2012 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу за кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення кредиту та інших платежів, що є додатком до Додаткової угоди. Строк повернення кредиту та всіх інших, обов'язкових платежів до 13.01.2026 року; 03.11.2014 року Додаткова угода №014/5616/82/89255/81-1-0-00/9038, відповідно до умов якої, Позичальнику, за виконання щорічного страхування, з 03.11.2014 року встановлена процентна ставка в 13,50% річних. Позичальник припинив належним чином виконувати свої грошові зобов»язання за кредитним договором, а саме здійснювати щомісячні зобов»язання. Починаючи з листопада 2014 року не було жодного місяця в якому позичальник не прострочив обов»яззквого щомісячного платежу. Загальна сума заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором № 014/5616/82/89255 від 13.09.2007 року станом на 25.06.2015 року становить 30\~423,48 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 654\~887,31 грн, яка складається з заборгованості за кредитом - 26\~010,69 дол. США ( по курсу НБУ - 559898,83 грн. ); прострочена заборгованість за кредитом - 690,27 дол. США ( по курсу НБУ 14\~858,56 грн ); заборгованість за відсотками - 2492,39 дол. США ( по курсу НБУ 53\~650,49 грн ); прострочена заборгованість за відсотками 2405,81 дол. США ( по курсу НБУ - 51\~786,79 грн.); розрахована пеня 1920,40 дол. США ( по курсу НБУ 41\~337,99 грн.). Представник позивача до суду не зявився, подавши до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, при розгляді позову в частині стягнення пені покладається на розсуд суду, в іншій частині просить позов задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в останнє судове засідання не з»явилися по невідомих суду причинах належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Із кредитного договору №014/5616/82/89255 від 13.09.2007 року, вбачається, що кредитор надав позичальнику кредит у сумі 29\~500, 00 дол. США на споживчі цілі, виконання боргових зобов»язань за кредитним договорами поруки від 13.09.2007 року між банком, [PERSON] та [PERSON], відповідно до умов п. 1.2 якого поручителі на добровільних засадах беруть на себе зобов»язання перед банком відповідати за зобов»язання боржника - [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/5616/82/89255 від 13.09.2007 року в повному обсязі цих зобов»язань. Згідно розрахунку станом на 24.06.2015 року створилась заборгованість за кредитним договором в сумі 30\~423,48 дол. США , що еквівалентно по курсу НБУ - 654 887,31 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 26\~010,69 дол. США ( по курсу НБУ - 559898,83 грн. ); прострочена заборгованість за кредитом - 690,27 дол. США ( по курсу НБУ 14\~858,56 грн ); заборгованість за відсотками - 2492,39 дол. США ( по курсу НБУ 53\~650,49 грн ); прострочена заборгованість за відсотками 2405,81 дол. США ( по курсу НБУ - 51\~786,79 грн.); розрахована пеня 1920,40 дол. США ( по курсу НБУ 41\~337,99 грн.). Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, банк зобовязується надати грошові кошти позивальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов»язання ( частина друга ст. 549 ЦК ) Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання ( частина третя ст. 549 ЦК України ). Згідно положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Враховуючи те, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порядку й строків погашення кредиту суперечать частині першій ст. 61 Конституції України. Враховую вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, суд вважає за розумне стягнути з солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] банк Аваль» 28503,59 дол. США ( по курсу НБУ 613549,32 грн ), а саме: заборгованості за кредитом - 26\~010,69 дол. США ( по курсу НБУ - 559898,83 грн. ); заборгованість за відсотками - 2492,39 дол. США ( по курсу НБУ 53\~650,49 грн ) в іншій частині позовних вимог відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial