Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зокрема, квартирою №91 у будинку №102 по вулиці Митрополитській у місті Маріуполі Донецької області, у звязку з тим, що останні не проживають за вищевказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Вказана квартира не приватизована. У квартирі зареєстровані його колишня співмешканка [PERSON] та син [PERSON] З 2012 року відповідачі виїхали з вказаної квартири та не проживають з того часу у ній, місце перебування їх невідомо, звязку не підтримують. Така ситуація створює перешкоди у користуванні позивачем належним йому обєктом нерухомості, ускладнює реалізацію її прав, як власника квартири. У звязку з цим, він був вимушений звернутися до суду для вирішення спірного питання. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Третя особа надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та на розсуд суду. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідачки. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Відповідно до довідки голови ОСББ «Митрополитська 102» від 23.04.2018 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], мешкає у квартирі [ADDRESS] з 1995 року по теперішній час та є відповідальним квартиронаймачем. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №107964294 від 18.12.2017 року, відомості про власника квартири [ADDRESS], відсутні. Згідно довідки №14 від 21.12.2017 року, виданої Департаментом міського майна Маріупольської міської ради, квартира [ADDRESS] приватизованою не значиться. Із заявою про передачу у власність вказаної квартири з 1997 року до департаменту ніхто не звертався. Відповідно до довідки про склад сімї від 11.12.2017 року, виданої ОСББ «Митрополитська 102», у квартирі [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які не проживають більше 6 місяців. Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік. Відповідачі не проживають у [INFO], а відповідно втратили право користування житлом, у звязку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про порушення його прав, як власника спірного житла, з боку відповідачів, за захистом якого він звернувся до суду. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved