Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та свої уточнені вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем ПАТ «[PERSON] КАПІТАЛ» укладений кредитний договір № GP-5918677 від 24.01.2014 р. на суму в розмірі 22216,48 грн. Договір був укладений [PERSON] в Сумському відділені ПАТ «[PERSON] КАПІТАЛ» у відділені банку за адресою: м. Суми, вул. Соборна 32. 27.01.2014 р. з карткового рахунку позивача в Сумському відділенні «[PERSON] КАПІТАЛ» (кредитного рахунку) було знято готівку через розрахункову касу на суму в розмірі 19425,32 грн. На теперішній час позивач [PERSON] не сплачує за зобов'язанням, на що йому на адресу надходять проекти позовних заяв від колекторської компанії ТОВ «ВК «Центр фінансових рішень». Позивач вже не один рік страждає психічним захворюванням. [PERSON] на протязі восьми років веде самотнє життя. Сім'ї у позивача немає, окрім рідного брата. В 2008 році позивач продав своєму рідному брату, [PERSON], квартиру, в якій на даний час зареєстрований. Але на момент укладення договору купівлі-продажу квартири, позивача так і не отримав кошти. Відповідно до виписок та письмових документів комунальних установ в галузі охорони здоров'я позивач [PERSON] являється інвалідом І групи, перебуває на обліку в ОКЗ СОКПНД з 2014 року, страждає хронічним психічним захворюванням, потребує постійного стороннього догляду та нагляду. На даний час, починаючи з 2013 року за [PERSON] доглядає [PERSON], яка приходиться позивачеві однокласницею. [PERSON] в 2005 року звернула свою увагу на те, що у позивача [PERSON] є психічні розлади, але на той період у позивача ці розлади в здоров'ї були ледве помітні. Позивач є інвалідом І групи, перебуває на обліку в ОО СОКПНД з 2014 року, страждає хронічним психічним захворюванням, потребує постійного стороннього догляду і нагляду, та за цих обставин, [PERSON] в момент укладання кредитного договору з відповідачем 24.01.2014 р. не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Також, зі слів самого позивача кошти з кредитного рахунку були знятті не [PERSON], а третіми особами, під психічним тиском. Сам позивач [PERSON] кошти з банківської картки в розрахункові касі банку в розмірі 19425,32 грн. 27.01.2014 р. не знімав. Враховуючи викладене, представник позивача просить суд визнати недійсним кредитний договір № GP-5918677 від 24.01.2014 р., укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «[PERSON] КАПІТАЛ» на суму 22216,48 грн. та стягнути 2000 грн. моральної шкоди. Представник відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] КАПІТАЛ» укладений кредитний договір № GP-5918677 від 24.01.2014 р. на суму 22216,48 грн. Договір був укладений [PERSON] в Сумському відділені ПАТ «[PERSON] КАПІТАЛ» у відділені банку за адресою: м. Суми, вул. Соборна 32 (а.с. 33-36). Відповідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 10.07.2014 р., - [PERSON] є інвалідом першої групи та потребує постійного стороннього догляду (а.с. 5). Відповідно довідки ОКЗ Сумського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру від 19.03.2014 р., - [PERSON] перебуває на обліку з 2014 р., страждає хронічним психічним захворюванням (а.с. 6). Згідно виписки з карткового рахунку позивача в Сумському відділенні «[PERSON] КАПІТАЛ» (кредитного рахунку) 27.01.2014 р. було знято готівку через розрахункову касу на суму в розмірі 19425,32 грн. (а.с. 8). Згідно меморіальних ордерів № 13195411 та № 13195412 від 24.01.2015 р. позивачеві банком були видані грошові кошти в сумі 2796,48 грн. та 19420 грн. відповідно (а.с. 110, 111). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України, - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України, - відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 638 ЦК України, - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 225 ЦК України передбачає правові наслідки правочину, який вчинено дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Так правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільній права або інтереси порушені. Відповідно п. 16 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», - правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до ст. 145 ЦПК України зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до ст. 212 ЦПК України. Згідно акту судово-психіатричного експерта № 269 від 25.06.2015 р., - [PERSON] виявляє ознаки деменції внаслідок хвороби Альцгеймера. Наявна психічна хвороба унеможливлює усвідомлення [PERSON] значення своїх дій та керувати ними. Станом на 24.01.2014 р. (при укладанні договору ПАТ «[PERSON] Капітал») [PERSON] виявляв ознаки деменції внаслідок хвороби Альцгеймера, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] за своїм психічним станом давати покази в суді не може (а.с. 137-139). За змістом ст. 212 ЦПК України, - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на встановлені судом обставини та наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги представника [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору № GP-5918677 від 24.01.2014 р. підлягають задоволенню. Згідно ст. 23 ЦК України, - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Встановлено, що спір між сторонами регулюється цивільним законодавством про кредитні договори та про захист прав споживачів. Відповідно до п. 5 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 р. з послідуючими змінами та доповненнями, - споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках, передбачених законом. Разом з тим, ні норами ЦК України, ні Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено відшкодування моральної шкоди в даних спірних відносинах. Крім того, умовами договору, укладеного між сторонами, також не передбачено, що моральна шкода відшкодовуються винною стороною. Згідно з ст. ст. 10, 60 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак суду не надано належних доказів про те, що позивачеві діями відповідача завдано моральної шкоди. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача в цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial