Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що з 27.09.2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO], яка на час звернення до суду проживає з позивачем. Спільне життя не склалось, внаслідок втрати взаємопорозуміння, почуттів один до одного, несумісності характерів. Сторони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства, у зв'язку із чим у родині постійно виникали сварки, що в свою чергу призвело до припинення шлюбних стосунків з жовтня 2014 року. Позивач прийшла до переконання про необхідність розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати із позивачем. З часу фактичного припинення шлюбних стосунків, відповідач переїхав до іншої оселі. З того часу позивач та відповідач практично не спілкуються. Позивач також вказує, що за час спільного проживання нею та відповідачем було набуто у власність житловий будинок, розташований на земельній ділянці, за адресою: [ADDRESS], вартістю 100000,00 грн. та грошові кошти на загальну суму 100000,00 грн. Вказане майно подружжя хоче поділити у зв'язку із припиненням шлюбних відносин. У зв'язку із вказаним позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також поділити майно, що є їх спільною з відповідачем власністю, виділивши їй у власність житловий будинок з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], а у власності відповідача виділити спільно набуті грошові кошти. Позивач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку, надала суду заяву, у якій просила суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилав. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, з проханням розглядати справу без її та відповідача участі, проти позовних вимог про поділ майна не заперечувала, зазначила про те, що відповідач на виконання обумовленого порядку поділу спільного майна в ході розгляду справи вже передала відповідачу грошові кошти. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 27.09.2002 року, про що свідчить свідоцтво про одруження, яке видане міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис № 718.. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис № 187. Судом встановлено, що відносини між сторонами припинені, шлюбні стосунки не підтримують. Позивач прийшла до стійкого переконання про неможливість подальшого сумісного проживання та збереження сім'ї. З обставин викладених у позові вбачається, що подружжя фактично не підтримують стосунки з жовтня 2014 року, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду подружніх стосунків є втрата взаємопорозуміння, почуттів один до одного, несумісності характерів, поглядів на спільне життя та ведення господарства. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. Із викладеного також вбачається, що спору про місце проживання дитини після розірвання шлюбу у сторін немає, донька залишається проживати разом із позивачем. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Таким чином, враховуючи що однією із основних засад шлюбу є його добровільність, а метою його укладання є створення сім'ї та беручи до уваги наявність стійкого переконання у позивача про необхідність розірвати подружні стосунки і беручи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу, а також враховуючи формальність існування подружніх стосунків, що суперечить інтересам позивача, відповідача та їх спільної дитини, суд приходить до висновку що позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про поділ між сторонами майна, що набуте подружжям під час перебування у шлюбі, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Степанівською сільською радою 01.10.2007 року, [PERSON] на підставі рішення Степанівської сільської ради набув у власність житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. З державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.02.2006 року, вбачається, що [PERSON] набув у власність земельну ділянку, площею 0,0893 га розташовану за адресою: [ADDRESS] на якій у свою чергу розміщується житловий будинок. З викладених у позові обставин, які узгоджуються із наданою суду заявою представника відповідача, вбачається , що у власність сторонами за час шлюбу були набуті грошові кошти в сумі 100000,00 грн. Вказані обставини сторонами визнаються, у зв'язку із чим в силу вимог ст.ст. 60,61 ЦПК України додаткового доказування не потребують. Зазначене нерухоме майно та грошові кошти набуті сторонами у шлюбі в контексті норми ст. 60 СК України є спільним сумісним майном подружжя [PERSON]. Згідно ст. 60 СК України, майно набуте за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом ст.ст. 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вищою судовою інстанцією роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості майна на час розгляду справи. Оскільки сторони погодили та визначили вартість майна, що набуто ними у шлюбі, судом не ставилося питання про визначення його вартості, шляхом проведення оцінки об'єктів спільного майна подружжя. Таким чином, до спільного майна подружжя входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS]; земельна ділянка, площею 0,0893 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та грошові кошти у сумі 100000,00 грн., вартість цього майна сторони визначили у 200000,00 грн. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З викладених у позові обставин та обставин заяви поданої стороною відповідача, вбачається, що сторони фактично визначилися із порядком поділу майна, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне здійснити поділ майна з урахуванням погодженого між подружжям порядку виділивши у власність позивача житловий будинок за адресою: [ADDRESS]; земельна ділянка, площею 0,0893 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], а у власність відповідача до виділу підлягають грошові кошти у розмірі 100000,00 грн. З огляду на зазначене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved