Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 26731 гривні 33 копійки. Вказуючи на те, що 29 серпня 2011 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 500 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 31 грудня 2016 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача. Представник позивача надав заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 29 серпня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6). Відповідно до Анкети-заяви вбачається, що відповідач ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку; також, він виразив згоду з тим, що Заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг (а.с. 6) Також, у зазначеній заяві міститься відмітка про те, що відповідача ознайомлено у тому числі з тарифами по карткам і умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 7). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с. 8 - 31). Згідно із п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, в разі порушення клієнтом строків платежу за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Клієнт зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, з перевитрат платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (п. 2.1.1.5.5. Умов). Пункт 1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг передбачає, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання; якщо на протязі цього строку жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же строк. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує свої зобов'язання перед позивачем за укладеним між ними договором від 29 серпня 2011 року. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31 грудня 2016 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 26731 гривню 33 копійки, з яких: заборгованість за кредитом - 1005 гривень 22 копійки, заборгованість по відсоткам - 20 107 гривень 00 копійок, нараховані комісії - 3870 гривень, заборгованість по судовим штрафам - 1749 гривень 11 копійок (а.с. 4-5). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). В пункті 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз'яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно із ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак, будь-яких фактичних доказів того, що позовні вимоги банку є необґрунтованими та безпідставними, відповідачем суду надано не було. Таким чином, оскільки, відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки, передбачені договором б/н від 29 серпня 2011 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved