Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.09.2013 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали договір кредиту № 170АІ10130912001, згідно з яким [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 735 826, 20 грн. зі сплатою 0,01% річних та комісій. В забезпечення зобов'язань позичальника, яким є [PERSON], 12.09.2013 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали договір поруки № 170АІ10130912001, згідно з яким [PERSON], як поручитель поручився за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10.10.2017 року заборгованість за кредитом складає 489 107,23 грн. грн., за відсотками 181, 49 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість 489 288,72 грн, а саме: за кредитом - 489 107,23 грн.; по відсотках - 181,49 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10 липня 2018 року провадження у зазаначеній цивільній справі відкрито. Ухвалою суду від 11 жовтня 2018 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст. 223 , 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідачів з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 12.09.2013 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали договір кредиту № 170АІ10130912001, згідно з яким [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 735 826, 20 грн. зі сплатою 0,01% річних та комісій. В забезпечення зобов'язань позичальника, яким є [PERSON] 12.09.2013 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали договір поруки № 170АІ10130912001, згідно з яким [PERSON], як поручитель поручився за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 10.10.2017 року заборгованість за кредитом складає 489 107,23 грн. грн., за відсотками 181, 49 грн. В забезпечення зобов'язань позичальника, яким є [PERSON], 12.09.2013 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали договір поруки № 170АІ10130912001, згідно з яким [PERSON], як поручитель поручився за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. На підставі ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача [PERSON] та розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Таким чином, у порушення умов договору, [PERSON] зобов`язання, передбачені кредитним договором належним чином не виконала. Відповідно до ст.ст.553,554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Суд, оцінивши представлені в силу ст. 81 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що відповідачі в однобічному порядку не виконали покладені на них договором зобов'язання по поверненню кредиту та оплаті процентів за користування грошима, а тому позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 7339 грн. 33 коп., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved