Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що 17.09.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №НАR0GL01270067 та додаткову угоду № 1 до нього від 17.09.2008 року, за якими позичальнику були надані грошові кошти в розмірі 38433,87 доларів США зі сплатою 17,52 % на рік на строк до 17.09.2018 року включно, на наступні цілі: 36712,17 доларів США - на придбання нерухомості/споживчі цілі, з них 36000,00 доларів США на придбання нерухомості/споживчі цілі, 540,00 доларів США - на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 81,02 долар США - для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна за перший рік дії кредиту, 91,15 доларів США - для сплати страхових платежів за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також 1721,70 доларів США - на сплату страхових платежів у випадку та порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7 даного договору. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати з 20 по 25 числа кожного місяця позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді, комісії. Розмір щомісячного платежу та порядок і строки його сплати детально викладений в графіку погашення заборгованості, що є додатком № 2 до кредитного договору. Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту, відсотків і винагороди в порядку і терміни згідно з умовами кредитного договору, що передбачено п.п. 2.2.2, 2.2.З, 2.2.4, 8.1.1. Пунктами 5.1, 8.4. кредитного договору № НАR0GL01270067 від 17.09.2008 року (зі змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 17.09.2008 року) закріплено обов'язок позичальника у випадку порушення ним зобов'язань щодо сплати кредиту, відсотків, винагород, сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не менше 1 грн. за кожний день. Відповідно до п. 5.3 кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п.п. 5.4, 5.5 кредитного договору сторони домовились, що неустойка за неналежне виконання зобов'язань за цим договором нараховується на протязі 3 років, а строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагород, неустойки, пені та штрафів складає 5 років. Згідно статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором № НАR0GL01270067 від 17.09.2008 року (зі змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 17.09.2008 року) «ПриватБанк» виконав своєчасно та належним чином, надавши позичальникові грошові кошти. У свою чергу, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № НАR0GL01270067 від 17.09.2008 року (зі змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 17.09.2008 року) [PERSON] належним чином не виконує по теперішній час. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором № НАR0GL01270067 від 17.09.2008 року (зі змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 17.09.2008 року) [PERSON] станом на 24.12.2013 року має заборгованість - 108352,25 [Долар США], яка складається з наступного: - 29791,62 [Долар США] - заборгованість за кредитом; - 28134,93 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3111,48 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 42124,79 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: - 31,29 [Долар США] - штраф (фіксована частина); - 5158,14 [Долар США] - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 17.09.2008 року між «ПриватБанком» та [PERSON] укладено договір поруки № HAR0GL01270067/1, згідно з яким останній поручився за виконання позичальником [PERSON] умов кредитного договору № НАR0GL01270067 від 17.09.2008 року. Згідно із п.п. 5, 6 договору поруки, ПриватБанк направив поручителю письмову вимогу, про що свідчить копія вимоги від 14.11.2013 року та поштовий реєстр про її відправку від 21.11.2013 року, проте поручитель до цього часу не виконує викладені у вимозі зобов'язання. Оскільки врегулювати питання виплати заборгованості за кредитним договором у позасудовому порядку не передбачається можливим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № НАR0GL01270067 від 17.09.2008 року у розмірі 108352,25 [Долар США], що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.12.2013 року складає 865734,48 грн., а також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3775,80 грн.. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав у повному обсязі, який просив суд задовольнити. Відповідачі проти позову заперечували у повному обсязі, посилаючись на те, що по даному кредитному договору позивач вже звертався до суду з позовом щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, який було задоволено заочним рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15.01.2013 року і яке було оскаржене відповідачами та рішенням апеляційного суду Харківської області від 13.11.2013 року їх апеляційну скаргу задоволено частково. Відповідачі вважають дане рішення незаконним, не визнають його та не мають наміру виконувати. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 17.09.2008 року між «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № НАR0GL01270067, та додаткову угоду до нього від 17.09.2008 року, за якими останній були надані грошові кошти в розмірі 38433,87 доларів США зі сплатою 17,52 % на рік на строк до 17.09.2018 року включно, на наступні цілі: 36712,17 доларів США - на придбання нерухомості/споживчі цілі, з них 36000,00 доларів США на придбання нерухомості/споживчі цілі, 540,00 доларів США - на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 81,02 долар США - для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна за перший рік дії кредиту, 91,15 доларів США - для сплати страхових платежів за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також 1721,70 долларів США - на сплату страхових платежів у випадку та порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору (а.с. 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 17.09.2008 року між «ПриватБанком» та [PERSON] укладено договір поруки № HAR0GL01270067/1, згідно з яким останній поручився за виконання позичальником [PERSON] умов кредитного договору № НАR0GL01270067 від 17.09.2008 року (а.с. 19). Так, згідно із п.п. 2, 4 договору поруки, поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, неустойки, відшкодування шкоди. У випадку невиконання позичальником зобов'язань, позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до розрахунку за кредитним договором № НАR0GL01270067 від 17.09.2008 року (зі змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 17.09.2008 року) взяті відповідачкою зобов'язання належним чином не виконані, а так станом на 24.12.2013 року має заборгованість - 108352.25 [Долар США], яка складається з наступного: - 29791,62 [Долар США] - заборгованість за кредитом; - 28134,93 [Долар США] - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 3111,48 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 42124,79 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с. 6, 7, 8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до вимог п.п. 5, 6 договору поруки, позивачем було направлено поручителю письмову вимогу, про що свідчить копія вимоги від 14.11.2013 року та поштовий реєстр про її відправку від 21.11.2013 року (а.с. 10, 11). Згідно ч.2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Таким чином, позивачем були виконані прийняті на себе зобов'язання за вищезазначеним договором кредиту в повному обсязі, але, не зважаючи на це, відповідачі не виконують умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні кредитним договором терміни, суттєво порушивши графік погашення кредитних коштів. Крім того, заочним рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15.01.2013 року позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» Катеринюк Віктора Вікторовича до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Куп'янської міської ради, про звернення стягнення на нерухоме майно та виселення, задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HAR0GL01270067 від 17.09.2008 року (зі змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 17.09.2008 року) в розмірі 67915,63 доларів США, що за курсом НБУ 7.99 станом на 03.03.2012 року складає 542645,88 грн., звернено стягнення на нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 68,00 кв.м., житловою площею 38,70 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить відповідачу [PERSON], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № HAR0GL01270067 від 17.09.2008 року) Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача [PERSON], договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Також виселено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані та проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: [ADDRESS], зі зняттям їх з реєстраційного обліку у Секторі громадянства реєстрації і міграції фізичних осіб Куп'янського МРВ ГУ МВС України в Харківській області (а.с. 36, 37, 38, 39). Однак, дане рішення суду було оскаржене відповідачами. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 13.11.2013 року (а.с. 40, 41, 42) апеляційну скаргу [PERSON], [PERSON] - задоволено частково, рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15.01.2013 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки змінено, резолютивну частину рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки викладено в новій редакції, а рішення в частині зняття [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] із реєстраційного обліку у секторі громадянства реєстрації і міграції фізичних осіб Куп'янського МРВ ГУ МВС України в Харківській області - скасовано, у задоволенні цих позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, відповідачі не визнають законним дане рішення суду та не мають наміру виконувати його. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, та на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню 108352,25 [Долар США], що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.12.2013 року складає 865734,48 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також треба стягнути і судові витрати, які складаються з розміру сплаченого позивачем судового збору - 3775,85 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved