Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] за участю третьої особи Комунального концерну «Центр комунального сервісу» про визначення порядку користування житловим приміщенням, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивував тим, що сторони є співвласниками квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивачу належить на праві власності 1/2 частина спірної квартири, відповідачу [PERSON] 1/4 частина, а відповідачу [PERSON] - 1/4 частина. Просить суд встановити порядок користування житловою квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 57,30 кв.м, житловою площею 39,6 кв.м., виділити [PERSON] в користування житлову кімнату площею 16,9 кв.м., виділити [PERSON] в користування житлову кімнату площею 11,3 кв.м., виділити [PERSON] в користування житлову кімнату площею 11,4 кв.м., залишити у спільному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] інші приміщення: кухню площею 7,60 кв.м., ванну кімнату площею 2,0 кв.м, вбиральню площею 1,2 кв.м, коридор площею 6,0 кв.м., вбудовану шафу площею 0,9 кв.м., зобов'язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» змінити особовий рахунок по квартирі [ADDRESS]. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 24 листопада 2016 року протокольною ухвалою суду замінено неналежну третю особу Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» на належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» 31 березня 2017 року справу передано в провадження судді Арапіної Н.Є. 14 вересня 2017 року протокольною ухвалою суду прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] за участю третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» про встановлення порядку користування квартирою, зобов'язання вчинити певні дії до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] за участю третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» про визначення порядку користування житловим приміщенням, зобов'язання вчинити певні дії. Зустрічні вимоги мотивовано тим, що сторони є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідачу [PERSON] належить на праві власності 1/4 частина спірної квартири, відповідачу [PERSON] - 1/4 частина, а позивачу [PERSON] - 1/2 частина. Позивач просить виділити відповідачу [PERSON] житлову кімнату площею 11,3 кв.м., однак у зазначеній кімнаті грибок. У зв'язку з чим просить встановити порядок користування житловою квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 57,30 кв.м, житловою площею 39,6 кв.м., виділити [PERSON] в користування житлову кімнату площею 16,9 кв.м., виділити [PERSON] в користування житлову кімнату площею 11,4 кв.м., виділити [PERSON] в користування житлову кімнату площею 11,3 кв.м., залишити у спільному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] інші приміщення: кухню площею 7,60 кв.м., ванну кімнату площею 2,0 кв.м, вбиральню площею 1,2 кв.м, коридор площею 6,0 кв.м., вбудовану шафу площею 0,9 кв.м. Зобов'язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» змінити особовий рахунок по квартирі [ADDRESS]. 14 грудня 2017 року ухвалою суду витребувано у Десятої Київської державної нотаріальної контори (м. Київ, вул. Бажова, 13/9) належним чином завірені матеріали спадкової справ № 1568/08, яка відкрита після смерті [PERSON], який помер [INFO]. 18 грудня 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечував, оскільки в кімнаті площею 11,4 кв.м на даний час проживає [PERSON] Відповідач [PERSON] зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Проти задоволення первісних позовних вимог заперечувала, оскільки запропонована позивачем житлова кімната площею 11,3 кв.м. містить грибок. Крім того, в судовому засіданні відповідач зазначила, що оскільки є матір'ю [PERSON], яка є інвалідом І групи по зору, тому має намір вселити її у спірну квартиру, а саме в кімнату площею 11,4 кв м. з кращими житловими умовами. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позові, проти задоволення первісних позовних вимог заперечувала. Підтримала пояснення відповідача. Представники відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] первісні позовні вимоги визнали повністю, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечували повністю, оскільки на даний час [PERSON] проживає у кімнаті площею 11,4 кв.м. Представник третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» в судове засідання на з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. Сторони є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 9, 11, том 1). Згідно технічного паспорту квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], складається з трьох кімнат перша кімната площею 16,90 кв.м., друга кімната площею 11,40 кв.м.; третя кімната площею 11,30 кв.м.; кухні площею 7,60 кв.м., ванної кімнати площею 2,0 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., коридору площею 6,0 кв.м., вбудованої шафи площею 0,9 кв.м. (а.с. 97, том 2). Позивач просить встановити порядок користування житловою квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування вимог позивач зазначив, що йому належить на праві власності 1/2 частина спірної квартири. Крім того, позивач постійно проживає у кімнаті площею 16,90 кв. м, донька відповідача [PERSON] - [PERSON] проживає у кімнаті площею 11,4 кв.м. Відповідач [PERSON] заперечувала проти первісного позову та подала зустрічну позовну заяву із запропонованим варіантом встановлення порядку користування квартирою, оскільки кімната площею 11, 3 кв.м має грибок. Крім того, в судовому засіданні відповідач зазначила, що оскільки є матір'ю [PERSON], яка є інвалідом І групи по зору, та фактично користується кімнатою 11,4 кв.м, тому має намір вселити її в кімнату площею 11,4 кв м. з кращими житловими умовами на законних підставах. Представники відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] первісні позовні вимоги визнали повністю, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечували повністю, оскільки на даний час [PERSON] проживає у кімнаті площею 11,4 кв.м. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна). Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.380 ЦК України). Відповідно до ст.383 ЦК України квартира використовується власником для власного проживання та проживання членів його сім'ї. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику по справах за позовами про захист права приватної власності» можливо встановлення порядку користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов та п.6 постанови № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Судом встановлено, що сторони є співвласниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], та позивачу [PERSON] належить право власності на 1/2 частину спірної квартири, відповідачу [PERSON] - 1/4 частина, а відповідачу [PERSON] - 1/4 частина. Отже, з урахуванням розміру частин у праві власності на спірну квартиру позивачу належить право користування житловою площею 18,45 кв.м. , а відповідачам - по 9,23 кв.м. Частиною 4 ст. 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. З урахуванням фактичних обставин, розміру житлової площі - 36,9 кв.м., розміру часток у праві власності на спірну квартиру, запропонованого варіанту користування вимоги про визначення порядку користування за первісним позовом підлягають задоволенню повністю: Встановити порядок користування житловою квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 57,30 кв.м, житловою площею 39,6 кв.м. Виділити [PERSON] в користування житлову кімнату площею 16,9 кв.м. Виділити [PERSON] в користування житлову кімнату площею 11,3 кв.м. Виділити [PERSON] в користування житлову кімнату площею 11,4 кв.м. Залишити у спільному користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] інші приміщення: кухню площею 7,60 кв.м., ванну кімнату площею 2,0 кв.м, вбиральню площею 1,2 кв.м, коридор площею 6,0 кв.м., вбудовану шафу площею 0,9 кв.м. З огляду на викладене, судом не встановлено правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог у запропонованому відповідачем порядку користування спірною квартирою. Тому у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON] за участю третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» про встановлення порядку користування квартирою, зобов'язання вчинити певні дії слід відмовити. Щодо позовних вимог про розподіл особового рахунку слід зазначити таке. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Статтею 360 ЦК України встановлено що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст.20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Також, нормою ст.21 ч.2 п.3 того ж Закону визначено обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку. Із норми ч.4 вказаної статті слідує, що процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Виходячи з вказаних положень, заявлення вимог про розподіл особових рахунків є передчасним і безпідставним, так як в суді не встановлено, що позивачем вносився б проект договору та виконувалася б процедура погодження його умов, в тому числі й щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та його оплату, відповідно до часток у праві спільної часткової власності на квартиру. З урахуванням викладеного позовні вимоги в частині розподілу особового рахунку задоволенню не підлягають. На підставі п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - інваліди І-ІІ групи. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі по 320,00 грн.

Outcome: partial