Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 2\~689,04 грн. за кредитним договором та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.01.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про встановлення кредитного ліміту на банківську платіжну картку №1600002, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1700,00 грн. ПАТ «Кредобанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошті в сумі 1700,00 гривень . В свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 18.12.2017 року має заборгованість у розмірі 2689,04 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1697,97 гривень, заборгованості за процентами в розмірі 324,85 та 666,22 грн. заборгованості за пенею. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву, якою просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи шляхом оголошення на офіційному сайті Судової влади, про причини неявки суд не повідомив, заяви про можливість розгляду справи у її відсутність не надав. На підставі вище вказаного, суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Зясувавши обставини справи, дослідивши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом беззаперечно встановлено, що 15.01.2016 року між позивачем [PERSON] акціонерним товариством «Кредо банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку№1600002. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Позивач, у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору, свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу, кредит у розмірі 1700,00 грн. на встановлених вищевказаних кредитним договором умовах повернення грошових коштів зі сплатою відсотків за користування ними. Відповідно до\~ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов вказаних кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка станом на 18.12.2017 року складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1697,97 гривень, заборгованості за процентами в розмірі 324,85 та 666,22 грн. заборгованості за пенею. За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно\~ст. 612 ЦК України\~ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Оскільки, відповідач [PERSON] не виконує своєчасно і належним чином умови кредитного договору, то з нього слід стягнути 2689,04 грн. заборгованості по кредиту та на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати, що були понесені позивачем. Враховуючи наведене та

Outcome: approved