Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості, зазначаючи, що 04.03.2011 з [PERSON] було укладено договір, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В результаті порушення відповідачкою умов договору, станом на 28.02.2015 виникла заборгованість у розмірі 13 839,48 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 7 434,72 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 4 569,55 грн.; заборгованості за пенею та комісією 700 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 635,21 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачки та сплачені судові витрати. Заочним рішенням від 05.06.2015 позов задоволено. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість станом на 28.02.2015 за кредитним договором від 04.03.2011 в розмірі 13 839,48 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. та витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик в розмірі 420 грн. (а.с. 82-83). Ухвалою суду від 19.09.2019 вказане заочне рішення скасовано. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 97-98). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява з проханням розглядати справу без участі представника банку (а.с. 77). Представником відповідачки подано заяву з проханням розглядати цивільну справу без її участі. Також представником відповідачки подано заяву, в якій висловила прохання застосувати строки позовної давності до вимог банку та відмовити у задоволенні заявлених у позовній заяві вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4\~ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12\~ЦПК України). Відповідно до положень статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України). Згідно положень статей 526, 530, 610 та частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Звертаючись за захистом порушеного права банк подав позов про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого додав анкету-заяву від 04.03.2011 підписану [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). У підписаній [PERSON] анкеті-заяві д 04.03.2011 процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення строку кредитування, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Пред`являючи вимоги про погашення кредиту, банком висловлено прохання, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Обґрунтовуючи право вимоги, розмір і порядок нарахування заборгованості, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 04.03.2011, банк посилався на Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256 як невід`ємні частини спірного договору. Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додану до позову редакцію Витягу з Умов і Правил та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, надані банком довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256 відповідачкою не підписані, нею не визнані, а тому не можна їх вважати погодженими. Таким чином, з наявних у справі доказів неможливо встановити на яких умовах отримано кредитні кошти та яким чином здійснювалося нарахування відсотків за користування кредитом, а також порядок і розмір нарахування пені і штрафів. Надані позивачем Умови і Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. З огляду на викладене, Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, які містяться в матеріалах справи не містять підпису [PERSON] , тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 04.03.2011 шляхом підписання анкети-заяви. До того ж, всупереч положенням статті 81 ЦПК України, банком не доведено, який саме тариф погодив позичальник. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання та терміни виконання договірних зобов`язань. Вказане узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 та Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зазначеними у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 647/248/17. Приймаючи до уваги, що банком не надано підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надана банком Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині заборгованості за відсотками, пенею та комісією, а також в частині стягнення штрафів не доведені, довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» не містить погодження та підпису відповідачки, в зв`язку з чим, неможливо встановити, які тарифи погодив позичальник щодо пільгового строку користування кредитними коштами, розміру відсоткової ставки, пені, комісії і штрафу, за несвоєчасне виконання умов кредитного договору, а тому підстави для їх стягнення відсутні у зв`язку з недоведеністю. При вирішенні питання обґрунтованості позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом (тілом кредиту), суд приходить до наступних висновків. Частиною 2 статті 530\~ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Таким чином, кредитор (позивач) має право вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником (відповідачем) обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Відповідачкою [PERSON] не оспорюється отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та те, що фактично нею отримані кошти, з яких заборгованість за кредитом становить 7434,72 грн., при цьому останній платіж здійснено 16.07.2014, та згідно руху коштів по рахунку не повернуто в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» тіло кредиту у вказаному розмірі. Таким чином, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, отже враховуючи вимоги частини 2 статті 530 ЦК України, банк має право вимагати виконання обов`язку боржником в будь-який час та захищати свої права через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин, позов в частині стягнення заборгованості за кредитом (тілом кредиту) підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги положення статті 141 ЦПК України та часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 130,86 грн. та витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик в розмірі 225,62 грн. (задоволена частина позову 7434,72 х 100 : 13839,48 (ціна позову) = 53,72 %). Розрахунок: судовий збір 243,60 х 53,72 % = 130,86; витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик 420 х 53,72 % = 225,62).

Outcome: partial