Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу та технічним паспортом вказаної квартири. В зазначеній квартирі крім позивача зареєстровані [PERSON] (дочка позивача) [PERSON] (онук позивача) та відповідач [PERSON] (колишній чоловік [PERSON]) В 2002 році, за згодою позивача у вказаній квартирі зареєстровано [PERSON] З січня 2012 року відповідач за місцем реєстрації не мешкає, особистих речей там не має, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні будинку не приймає. При цьому жодних перешкод для проживання за спірною адресою позивач відповідачу не створював, відповідач про своє фактичне місцезнаходження не повідомляв і на теперішній час воно не відомо. Позивач просить задовольнити позов, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою реєстрації та зняти останнього з реєстраційного обліку. До суду позивач не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає та просить ухвалити заочне рішення в разі неявки відповідача. Відповідач до суду не з'явився, про дату і час слухання справи сповіщений належним чином, що, враховуючи заяву позивача, дає змогу розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення. Від третьої особи надійшла заява про слухання справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу квартири серії ААК №419473 від 10.06.1998, [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON] квартиру [ADDRESS], відповідно технічного паспорту на зазначену квартиру вона належить [PERSON] (а.с. 9-13). Згідно відомостей наданих адресно-довідковим підрозділом Управління ДМС України в Харківській області станом на 29.12.2015 [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] (а.с. 18). Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власника на захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння передбачено ст. 391 ЦК України. З погляду на вищевикладене, беручи до уваги наявні докази суд вважає доведеним той факт, що відповідач з вересня 2008 року, не мешкає за адресою спірної квартири. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Абзацом 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в зв'язку з чим суд стягує суму сплаченого позивачем судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved