Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування відповідачем моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 18.11.2003 року по 27.11.2009 року перебував у трудових правовідносинах з ДП «Шахта № 4-21». Працюючи на підприємстві, він отримав професійне захворювання, яке у нього виявлено січні 2010 року. Висновком МСЕК від 27 січня 2010 року йому вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності на 50% внаслідок професійного захворювання. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з Державного підприємства «Шахта № 4-21» 100 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням здоров'я внаслідок професійного захворювання. В судовому засіданні позивач підтвердив позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволенні позову. Представник відповідача ДП «Шахта № 4-21» в судове засідання не з'явився. Надав суду заперечення, в якому зазначив, що ДП «Шахта 4-21» не є правонаступником ДП «ДВЕК» за зобов'язаннями про відшкодування шкоди [PERSON], оскільки ДП «Шахта 4-21» створено шляхом виділу відокремленого підрозділу «Шахта 4-21» зі складу ДП «ДВЕК», відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 1105 від 28.12.2012 року «Про створення шляхом виділу ДП «Шахта Лідієвка», ДП «Шахта 4-21» та ДП «Шахта Моспінська», та зареєстровано в єдиному державному реєстрі 30.04.2013 року. На підставі вищезазначеного наказу був складений розподільчий баланс. У вказаному розподільчому балансі відсутня заборгованість перед [PERSON] по сумах відшкодування шкоди. Відповідно до ст. 140 ч.1, 2 ЦК України, ст. 59 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб - підприємців», юридична особа припиняється в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася , з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи. У даному випадку ДП «ДВЕК» не припинило своє існування, не вилучено з Єдиного Державного реєстру підприємства і організацій України, саме тому ДП «Шахта 4-21» не може бути правонаступником прав та обов'язків ДП «ДВЕК» за зобов'язаннями по відшкодуванню шкоди [PERSON], вважає, що позов пред'явлено до неналежного відповідача. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 18.11.2003 року по 27.11.2009 року позивач працював в ДП «Шахта № 4-21», яке наказом Міністерства вугільної промисловості від 27 січня 2006 р. приєднано до ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», а наказом Міністерства вугільної промисловості від 20 березня 2007 р. реорганізовано в відокремлений підрозділ (ВП) «Шахта №4-21» Державного Підприємства (ДП) «Донецька вугільна енергетична компанія». (а.с.38-41). У відповідності зі ст. 153 КЗпП забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно копії акту розслідування професійного захворювання від 18 січня 2010 р. позивач, перебуваючи в трудових відносинах з ВП «Шахта №4-21» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», при виконанні трудових обов'язків отримав професійне захворювання. (а.с. 8). Висновком МСЕК від 27 січня 2010 року позивачеві вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності внаслідок професійного захворювання на 50% (а.с.51). Пошкодженням здоров'я внаслідок професійного захворювання позивачеві завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров'я, погіршенням життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП відшкодування працівнику моральної шкоди у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, провадиться власником або уповноваженим ним органом в порядку, встановленим законодавством. В судовому засіданні встановлено, що наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 28 грудня 2012 р. ВП «Шахта № 4/21» виділена зі складу ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» та створено ДП «Шахта № 4-21», яке є юридичною особою. (а.с. 47-48). Згідно п. 8 цього наказу правонаступником прав та обов'язків ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», пов'язаних з діяльністю відокремленого підрозділу «Шахта № 4-21», згідно з розподільчим балансом, а також у частині забезпечення соціальних гарантій, передбачених Гірничим законом України та Галузевою угодою, є ДП «Шахта № 4-21» (а.с. 48-зв.). Приймаючи до уваги, що між ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» та ДП «Шахта №4-21» підписано розподільчий баланс, а 30 квітня 2013 р. здійснено державну реєстрацію ДП «Шахта №4-21» (а.с.46), суд вважає, що ДП «Шахта №4-21» несе відповідальність за спричинення позивачеві моральної шкоди внаслідок професійного захворювання, що є підставою для задоволення позову. З огляду на вищевикладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 15 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, у зв'язку із чим позов підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст.88 ч.2 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно зі ст.ст.79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial