Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вимагає визнати за ним право власності на об»єкт нерухомого майна земельну ділянку площею 0,10 га для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, яка розташована за адресою м. Вільнянськ, вул.. Польова, 25, Запорізької області, кадастровий номер 23 21 51 0100:10:001:0009 за набувальною давністю. В обґрунтування посилається на те, що згідно договору купівлі- продажу від 07.12.1993 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , остання набула право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок № 25 по вул. Польовій в м. Вільнянську Запорізької області. Даний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.09.2015 року підтверджено факт користування [PERSON] земельною ділянкою загальною площею 0,10 га, яка розташована за адресою: м. Вільнянськ, вул. Польова, 25. Тобто з 1993 року позивачка користується спірною земельною ділянкою, однак здійснити реєстрацію права власності на дану земельну ділянку та добудувати даний житловий будинок та здати його в експлуатацію вона не може. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов. Відповідач в судове засідання не з»явився. Надав суду заяву з визнання позову. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном та продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном на протязі десяти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність). В пункті 11 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 зазначено, що враховуючи положення ст.ст. 335 і 334 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі ( а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду ( ст. 214 ЦПК). Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи згідно договору купівлі- продажу від 07.12.1993 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , остання набула право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок № 25 по вул. Польовій в м. Вільнянську Запорізької області. Даний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.09.2015 року підтверджено факт користування [PERSON] земельною ділянкою загальною площею 0,10 га, яка розташована за адресою: м. Вільнянськ, вул. Польова, 25. Тобто з 1993 року позивачка користується спірною земельною ділянкою, однак здійснити реєстрацію права власності на дану земельну ділянку та добудувати даний житловий будинок та здати його в експлуатацію вона не може. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved