Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 25.08.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 41. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 25.08.2010 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду стало те, що протягом тривалого часу стосунки у подружжя розладились, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування та шлюб носить лише формальний характер. Дана цивільна справа перебувала у провадженні судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області [PERSON]. 26.12.2018 року рішенням Вищої ради правосуддя № 4017/0/15-18 суддю [PERSON]. звільнено з посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку (а.с. 27). Розпорядженням керівника апарату Олександрівського районного суду Кіровоградської області № 69 від 03.01.2019 року проведено повторний автоматичний розподіл даної справи та визначено головуючим суддею Мирошниченка Д.В. (а.с. 28). Ухвалою суду від 04.01.2019 року дану цивільну справу прийнято до провадження судді Мирошниченка Д.В. (а.с. 31). Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Строк на примирення просив не надавати. Не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 8, 39). Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 25.02.2019 року не з?явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив не подала (а.с. 37). Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2010 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 41 (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). На теперішній час шлюб носить лише формальний характер - протягом тривалого часу стосунки у сім?ї розладилися, сторони мають різні погляди на сімейне життя, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага. На даний час сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу (далі СК) України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не припускається. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. За змістом статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. За викладених обставин, суд враховує фактичні взаємовідносини між подружжям, дійсні причини пред'явлення позову до суду, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред'явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати позивач просив не стягувати.

Outcome: approved