Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення сплаченого страхового відшкодування, в якій зазначає, що 26 листопада 2014 року близько 10.50 год. з вини [PERSON], сталася ДТП, внаслідок чого останній керуючи автомобілем марки «Рено» державний номерний знак [NUMBER], не витримав безпечної дистанції руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Форд», державний номерний знак [NUMBER]. Пошкоджений з вини відповідача автомобіль «Форд» було застраховано позивачем у відповідності з договором страхування транспортних засобів №3297296 від 21.08.2014 року. На виконання умов договору страхування транспортного засобу №3297296 від 21.08.2014 року на підставі страхового акту № 3550/10 від 19.01.2015 року позивач виплатив страхувальнику суму в розмірі 10527, 91 грн. , відповідно платіжного доручення №7040 від 21.01.2015 року, розрахунок страхового відшкодування здійснений на підставі висновку експертного авто товарознавчого дослідження №02/12/14 від 03.12.2014 року. Так, цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ «Інго Україна», яке відшкодовано ПрАТ «УАСК АСКА» суму збитків за страховим випадком у розмірі 6727, 72 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 10527, 91 грн. (загальна сума відшкодування за договором страхування транспортного засобу, яку відшкодовано ПрАТ «УАСК АСКА» страхувальнику) складає 6727, 72 грн. (сума відшкодована ПрАТ «Інго Україна») складає 3800, 19 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] сплачене страхове відшкодування у розмірі 3800, 19 грн. та судові витрати. 29 листопада 2017 року винесено ухвалу про залишення позову без руху. 10 січня 2018 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкрито провадження у справі. 16 лютого 2018 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, подав суду відзив на позовну заяву в якому вважав суму, що підлягає стягненню завищеною, оскільки згідно висновку експерта сума є меншою, не врахований коефіцієнт зносу, вважає, що сума, яка може бути відшкодована позивачу становить 510 грн. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав. 26 листопада 2014 року близько 10.50 год. з вини [PERSON], сталася ДТП, внаслідок чого останній керуючи автомобілем марки «Рено» державний номерний знак [NUMBER], не витримав безпечної дистанції руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Форд», державний номерний знак [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, що підтверджується постановою судді. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.2014 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у зв'язку із скоєнням ним вказаної дорожньо-транспортної пригоди 08.12.2014 року. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій бере участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доведена судом при розгляді адміністративної справи, а тому суд вважає доведеним факт скоєння ДТП та вину в його скоєнні. Відповідно договору страхування транспортних засобів №3297296 від 21.08.2014 року автомобіль марки «Форд» державний номерний знак [NUMBER] застраховано приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА». Між [PERSON] та Страховою компанією ПрАТ «Інго Україна» укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно звіту №02/12/14 про оцінку матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Форд» державний номерний знак [NUMBER] від 03.12.2014 року в результаті пошкодження при ДТП станом на 03.12.2014 року матеріальний збиток завданий власникові автомобіля з урахуванням фізичного зносу складає 7237 грн. 72 коп. Згідно страхового акту №3550/10 від 19.01.2015 року приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» сплачено страхувальнику, власнику автомобіля «Форд» [PERSON] суму у розмірі 10527, 91 грн., відповідно платіжного доручення №7040 від 21.01.2015 року. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV). Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Потерпілому, як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання завдала особою, яка шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Зазначені положення закріплені в правових висновках суду, викладених в постановах Верховного Суду України від 20.01.2016 року № 6-2808цс15 та 26.10.2016 року,які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України. Одним із способів захисту цивільних прав, відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України визначено відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на положення ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п.15 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи вищезазначені норми права, той факт, що відповідно до звіту про оцінку матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля №02/12/14 станом на 03.12.2014 року матеріальний збиток завданий власнику автомобілю «Форд» внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням фізичного зносу складових складає 7237, 72 грн.

Outcome: partial