Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зокрема, квартирою [ADDRESS] у зв'язку з тим, що остання не проживає за вищевказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно договору міни від 05.10.1998 року та купівлі-продажу від 08.12.1999 року він є власником квартири [ADDRESS]. З 13.11.1998 року у квартирі зареєстрована відповідачка, але з 2005 року у квартирі не проживає, особистих речей її не має, комунальні послуги не сплачує. Така ситуація створює перешкоди у користуванні позивачем належним йому об'єктом нерухомості, ускладнює реалізацію його прав, як власника житла. У зв'язку з цим, він був вимушений звернутися до суду для вирішення спірного питання. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідачки. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Відповідно до договору міни квартир від 05 жовтня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Кулик Н.І. у реєстрі за №2381, [PERSON] та [PERSON] стали власниками двухкімнатної квартири [ADDRESS]. Відповідно до купівлі-продажу квартири від 08 грудня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Кулик Н.І. у реєстрі за №1683, [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Згідно довідки №01-147-0067 виданої 11.01.2019 року Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг ММР, у квартирі [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно акту від 16.01.2019 року складеного Комітетом самоорганізації населення «Староміський», у квартирі [ADDRESS], зареєстрований та фактично проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджують сусіди. Згідно акту від 03.10.2018 року, складеного Комітетом самоорганізації населення «Азовець», [PERSON], [INFO], фактично мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS], що підтверджують сусіди. Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік. Відповідачка не проживає у квартирі [ADDRESS] а відповідно втратила право користування житлом, у зв'язку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про порушення його прав, як власника спірного житла, з боку відповідачки, за захистом якого він звернувся до суду. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved