overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до, в якій просив суд ухвалити рішення яким розірвати договір про надання споживчого кредиту № SAMDN50000044867934 від 16.05.2011 року, в зв'язку з фінансовою неспроможністю його платити. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що ним, згідно кредитного договору № SAMDN50000044867934 від 16.05.2011 року було отримано кредит із встановленим кредитним лімітом у розмірі 11400 гривень. Позивач зазначає, що регулярно користувався банківським продуктом, а також сплачував відсотки за користування кредитом, однак, зараз має скрутне матеріальне становище і не в змозі сплачувати кредит, тому звернувся на адресу відповідача із заявою про розірвання кредитного договору, однак, йому було відмовлено, і в зв'язку з цим він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, вказуючи, що позивачем не наведено жодної з підстав, передбаченої цивільним законодавством, для розірвання кредитного договору. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитній договір № SAMDN50000044867934 від 16.05.2011 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, згідно якої, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно виписки з особового рахунку позивача, станом на 06 серпня 2014 року, у останнього мається заборгованість за кредитним договором в сумі 11 386,21 гривня. Посилання позивача на положення ст. 1056 Цивільного Кодексу України, суд не може визнати обґрунтованими, оскільки положення частини другої цієї статті визначає право позичальника відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом. Водночас, як встановлено в судовому засіданні, позивач отримав кредитні кошти та користується ними потягом трьох років. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Геройської сільської ради Сакського району АР Крим про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після смерті матері залишалося спадкове майно у вигляді житловий будинок [ADDRESS]. На теперішній час сусід по будинку [PERSON] звернувся до суду із позовом про виділ 1/2 частки будинку [ADDRESS], що є у спільній частковій власності та вказав позивача відповідачем та власником іншої 1/2 частки будинку [ADDRESS]. Звідси позивачу стало відомо про необхідність оформити спадщину після смерті матері. Звернувшись до нотаріуса позивачу було відмовлено з підстав ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а саме у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини. На підставі викладеного, позивач просив суд позов задовольнити та надати йому додатковий строк у три місяці для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача Геройської сільської ради Сакського району АР Крим у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та погодився із позовом. Враховуючи неявку сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Проаналізувавши докази та матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3 вказаної статті матеріального закону передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], про що Геройською сільською радою Сакського району АР Крим зроблено відповідний актовий запис за № 4 в книзі реєстрації смертей та Відділом реєстрації актів цивільного стану Сакського міськрайонного управління юстиції АР Крим повторно видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] залишалася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. В силу склавшихся обставин позивач своєчасно не звернувся до нотаріального органу із відповідною заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину, доглядаючи за будинком. На підставі викладеного та положень Цивільного кодексу України, суд вважає причина пропуску строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини є поважною, у зв'язку з чим є можливість надати [PERSON] додатковий строк у три місяці для звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі статей 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, за участю третьої особи КП «Міське агентство з приватизації житла» про визначення розміру часток у власності, мотивуючи свої вимоги тим, що при зверненні до Другої Одеської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини на квартиру [ADDRESS] після померлої [PERSON] - його бабці, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що частки співвласників не визначені та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність. Представники відповідача, третьої особи в судове засідання не з'явились, надали до суду пояснення згідно яких приватизація житла у 1993 році була проведена відповідно до чинного законодавства України та поданих наймачами квартири - [PERSON], [PERSON] документів, а також просять розглянути справу за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно розпорядження органу приватизації від 08.02.1993 року із внесеними змінами від 23.09.2013 року за заявою [PERSON] на приватизацію квартири [ADDRESS] вирішено передати вказану квартиру в приватну спільну власність. Згідно свідоцтва про право власності на житло №546 від 08.02.1993 року із внесеними змінами від 23.09.2013 року [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею - 41,8 кв.м., зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №1-346. Розпорядженням департаменту міського господарства Одеської міської ради за №184 від 23.09.2013 року були внесені зміни в приватизаційні документи в частині написання по батькові одного із співвласників. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2742. Після смерті [PERSON], позивач звернувся до Другої державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв'язку з тим, що частки співвласників не визначені та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрації, виданої КП ЖКС «Портофранківський» дільниця №4 від 22.08.2013 року, [PERSON] постійно проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно матеріалів справи судом вбачається, що вулиця «Кірова» була перейменована на вулицю «Базарна». Відповідно до ст.368 ЦК, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку. Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 10,22 га, кадастровий [NUMBER], що розташована на території Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. Позивач не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадкове майно, так як відсутній оригінал державного акту на земельну ділянку, а тому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 10,22 га, кадастровий № 4824823600:02:000:0007, що розташована на території Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглядати в його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність та вказав що позов визнає. З матеріалів справи видно, що [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого Димівською сільською радою 02.07.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 114 успадкувала після смерті [PERSON], яка померла [INFO] майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 10,22 га, кадастровий [NUMBER], що розташована на території Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка належала згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 18.12.2001 року на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Димівської сільської ради від 16.11.2001 року № 2 [PERSON] З наведеного видно, що позивач прийняв в спадщину і є власником вищевказаної земельної ділянки, однак через зміни в законодавстві він в теперішній час не може зареєструвати своє право та отримати правовстановлюючі документи у встановленому чинним законодавством порядку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Зважаючи на вищевикладене, на підставі ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до до [PERSON] про розірвання шлюбу . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 14.12.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Харкова актовий запис №522 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя та на розв'язання сімейних та побутових проблем. Внаслідок цього сторони втратили один до одного почуття поваги та кохання. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. В судове засідання позивачка не з'явилась Надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, окрім того в заяві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14.12.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Харкова актовий запис №522, (а.с.7) З матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що сімейне життя між сторонами не склалося, стало неможливим та нестерпним. Почуття взаємодопомоги та підтримки зникло. Рішення є остаточним, можливість будь-якого примирення та збереження шлюбу виключається. Позивач у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, згідно якої, на позові наполягав, просив справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Надав суду відзив, відповідно до якого заперечує проти розірвання шлюбу, інших заяв чи клопотань до суду не надходило. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини, що сторони зареєстрували шлюб 14 березня 1997 року зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців, однак відповідачем не надавалися заяви про надання строку для примирення. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Залузької сільської ради Яворівського району Львівської області, з участю третьої особи Яворівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. У відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк п'ять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 14 год 00 хв 09 грудня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Залузької сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення з 15 год 00 13 січня 2019 року. \~ \~ \~ \~На\~ підставі\~ викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в якій просить визначити йому додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що строк звернення до нотаріальної контори ним пропущений з поважних причин, оскільки він хворів, та є інвалідом І групи. В судове засідання позивач не з'явилась, представник надав заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач - Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання не забезпечив явку свого представника, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Також просив не стягувати з нього судовий збір, в зв'язку з тим, що в бюджеті кошти не передбачені. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в справі достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [INFO] [PERSON] померла /а.с.5/. Після її смерті відкрилась спадщина. З наданої довідки з Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 14.05.2009 року за № 791, вбачається, що [PERSON], була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], одна /а.с.8/. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є син - позивач [PERSON]. Факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем підтверджений копією свідоцтва про народження /а.с.6/. Згідно з повідомленням Чернігівської районної державної нотаріальної контори від 27.01.2016 року за № 264/01-16, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин - оскільки він хворів, та є інвалідом І групи. Враховуючи викладене, а також те, що спір про спадщину відсутній, суд дійшов висновку, що позивачу має бути встановлений додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від їх сплати, а його позовні вимоги підлягають задоволенню, На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини терміном на три місяця після смерті [PERSON]. В судове засідання представник позивача не зявився надав заяву про розгляд справи в його відсутності. З позовної заяви слідує, що позивач пропуск встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пояснює тим, що за станом здоров'я не мав можливості звернутись до нотаріальної контори. Представник відповідача по справі Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, сільський голова надав листа, згідно якого просить справу слухати без участі їх представника і проти позову не заперечують. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Інтереси інших осіб в даному випадку не порушуються, [PERSON] помер 08 червня 2006 року, а відповідно з інформаційної довідки зі спадкового реєстру ніхто не звертався з заявою про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підтверджені доказами, зібраними по справі, а саме свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.7), довідкою Тупичівської лікарської амбулаторії (а.с.12), інформаційною довідкою нотаріальної контори. Відповідно до вимог статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини визначено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Обговорюючи причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд прийшов до висновку, що дійсно пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, допущений з поважної причини. На підставі викладеного,

Outcome: approved