Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому зазначив, що йому на праві власності належить квартира, розташована за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Незалежності, 284/6, в якій зареєстрований попередній власник квартири відповідач [PERSON] Реєстрація [PERSON] в належній позивачу квартирі має наслідком порушення його прав як власника, у звязку з чим [PERSON] просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі та зазначив, що відповідно до укладеного договору купівлі-продажу квартири від 03 серпня 2018 року відповідач [PERSON] зобовязався знятись з реєстраційного обліку за адресою : м.Костянтинівка, вул.Незалежності, 284/6 до 10 серпня 2018 року, але до теперішнього часу цього зобовязання не виконав, чим порушує його права як власника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що йому відомо про те, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS], належній позивачу [PERSON], не мешкає з моменту її придбання останнім. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Незалежності, 284/6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03 серпня 2018 року (а.с.6-8). Пунктом 7 договору купівлі-продажу від 03 серпня 2018 року передбачено обовязок [PERSON] особисто знятись з реєстрації з квартирі [ADDRESS] до 10 серпня 2018 року. Проте, як вбачається з довідки КП «Служба єдиного замовника» від 20 серпня 2018 року № 3753 (а.с.9) та акту перевірки паспортного режиму від 22 серпня 2018 року (а.с.10), [PERSON] зареєстрований в [INFO], але не проживає за зазначеною адресою. Частиною 1\~статті 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України\~ власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення\~ перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16 листопада 2016 року Верховним [PERSON] України у постанові № 6-709цс16. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON], який є колишнім власником квартири, право власності якого припинилось у звязку із відчуженням, не виконав зобовязання та не знявся з реєстраційного обліку, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі. На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України,

Outcome: approved