Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 22531,29 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.02.2011 року [PERSON] на підставі договору №б/н отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак, відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.03.2015 року у неї виникла заборгованість у вищевказаному розмірі. Представник позивача в судове засідання, подав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог, відсутність заперечень відносно заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, відносно задоволення позову, поклалась на думку суду, просила зменшити розмір пені. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного: Матеріалами справи встановлено, що 21.02.2011 року між сторонами Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №б/н, на підставі якого вона отримала кредит у розмірі 2000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з відсотковою ставкою 36 відсотів на рік згідно «Правил користування платіжною карткою» та «Умов та правил надання банківських послуг». [PERSON] не виконала взятих на себе кредитних зобов'язань, у зв'язку з чим станом на 31.03.2015 року заборгованість за вказаним кредитним договором становить 22531, 29 грн., а саме: 9963,13 грн. - заборгованість за кредитом, 10119,05 грн. - заборгованість по процентам.; 900 грн.- заборгованість за пенею та комісією, 500 грн- штраф (фіксована частина), 1049,11 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що відповідач не підписував «Заяви позичальника» суду не надано. Згідно із п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Що стосується заяви відповідачки, то таке не підлягає застосування, оскільки слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через неспівмірність з розміром основного зобов'язання. Таким чином, перевіряючи наведені розрахунки пені, суд зазначає, що розмір пені, заявлений позивачем в сумі 900 грн. не перевищує суму наданого відповідачу кредиту, а також суму залишкової заборгованості за кредитом, яка становить 9963,13 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є підставними, підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути заборгованість за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 22531,29 грн. За змістом ст.88, п. 6 ст. 214 ЦПК України відповідно до розміру пропорційно задоволених позовних вимог з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved