Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на двох малолітніх синів у розмірі 3/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення ними повноліття. При цьому позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачкою у них є двоє малолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними офіційно не розірваний, діти проживають з ним та знаходяться на його утриманні. Відповідачка ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, на позові наполягає. Від відповідачки надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, з позовом згодна. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження /а.с.5/. Від сумісного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В їх свідоцтвах про народження батьками вказані [PERSON] та [PERSON] /а.с.6,7/ На даний час неповнолітні діти проживають разом з батьком за адресою: [ADDRESS], тоді як відповідачка зареєстрована та проживає за іншою адресою, а саме: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області /а.с.11/. Розмір доходів позивача не дозволяє йому належним чином забезпечувати дітей. З отриманих ним доходів необхідно сплачувати комунальні послуги, купувати одяг та взуття собі та дітям, продукти харчування, ліки та інше. Відповідачка є людиною працездатного віку, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Інших дітей та осіб, що знаходяться на утриманні відповідачки немає. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Однак, стосовно заявленої вимоги позивачем про стягнення аліментів у розмірі ? частки з усіх видів доходу (заробітку) відповідачки, то суд вважає, що у такому розмірі сума стягнення буде перевищувати 50% заробітної плати останньої, що не узгоджується із ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50% заробітної плати платника аліментів. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що з відповідачки слід стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 березня 2016 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial