Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати трудовий договір між ним і ТОВ «ВВВ-В» розірваним за ініціативою працівника з 23.08.2019 року на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01 вересня 2010 року згідно наказу № 1 ТОВ «ВВВ-В» його було призначено на посаду директора за сумісництвом на підставі протоколу загальних зборів від 05 серпня 2010 року. У зв`язку з тим, що впродовж тривалого часу ТОВ «ВВВ-В» фактично не здійснює господарську діяльність, учасники не цікавляться долею юридичної особи, він прийняв рішення про розірвання трудового договору з ТОВ «ВВВ-В» за власним бажанням. 09 серпня 2019 року він звернувся до ТОВ «ВВВ-В» з заявою про звільнення його з роботи за власним бажанням з 23 серпня 2019 року. У зв`язку з тим, що згідно п. 7 ч. 2 ст.30 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вирішення питання про зміну керівника належить до компетенції загальних зборів учасників, директором було прийнято рішення про скликання загальних зборів учасників, про що видано наказ № 1 від 09 серпня 2019 року. Учасникам ТОВ «ВВВ-В» - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були надіслані повідомлення про проведення загальних зборів учасників 16 вересня 2019 року з питаннями порядку денного щодо зміни директора. Натомість учасники не з`явились для участі у зборах, що підтверджується протоколом засідання реєстраційної комісії № 1 від 16 вересня 2019 року. Невиконання ТОВ «ВВВ-В» порядку звільнення його з посади директора, передбаченого чинним законодавством України, є порушенням його конституційних прав та не дає змоги йому припинити трудові правовідносини із ТОВ «ВВВ-В». \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов з підстав зазначених у ньому. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи відповідач був повідомлений належним чином, відзиву із запереченнями проти позову не надав. Відповідно до положень ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом\~ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не викладав жодних заперечень проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1\~ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01 вересня 2010 року згідно наказу № 1 ТОВ «ВВВ-В» було призначено [PERSON] на посаду директора за сумісництвом на підставі протоколу загальних зборів від 05 серпня 2010 року (а.с. 10). Відомості про те, що [PERSON] є керівником ТОВ «ВВВ-В» містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 7-9). 09 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до ТОВ «ВВВ-В» з заявою про звільнення його з роботи за власним бажанням з 23 серпня 2019 року (а.с. 12). У зв`язку з тим, що згідно п. 7 ч. 2 ст.30 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вирішення питання про зміну керівника належить до компетенції загальних зборів учасників, директором було прийнято рішення про скликання загальних зборів учасників, про що видано наказ № 1 від 09 серпня 2019 року (а.с.13). Учасникам ТОВ «ВВВ-В» - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були надіслані повідомлення про проведення загальних зборів учасників 16 вересня 2019 року з питаннями порядку денного щодо зміни директора (а.с. 14-16). Натомість учасники не з`явились для участі у зборах, що підтверджується протоколом засідання реєстраційної комісії № 1 від 16 вересня 2019 року, який, крім члена реєстраційної комсії - [PERSON] , також підписаний головою реєстраційної комісії - Пухир С.М. (а.с. 22). Учасники [PERSON] , [PERSON] взагалі не отримали свої повідомлення (листи повернулись, у зв`язку з закінченням терміну зберігання), [PERSON] отримав лист з повідомленням, але на збори не з`явився (а.с. 18-21). Відповідно до\~\~ч. 1ст. 2\~ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 43 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Статтею 38 Кодексу законів про працю України\~передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до ч.3\~ст.38 КЗпП України\~працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Кодекс законів про працю\~встановлює загальні вимоги до порядку розірвання трудових відносин, не враховуючи специфіку становища керівника господарського товариства. По суті, директор об`єднує в собі і статус найманого працівника (який визначається на підставі норм трудового права) і статус виконавчого органу господарського товариства (який визначається на підставі норм корпоративного права). Ні норми трудового договору, ні положення Статуту не повинні погіршувати становище директора порівняно з тим обсягом гарантій, наданих йому трудовим законодавством. Тобто, директор завжди може скористатися\~ст. 38 КзПП\~й ініціювати розірвання трудового договору за власним бажанням. Відповідно до\~статті 3 КЗпП\~до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно з частиною четвертою\~статті 65 ГК\~у разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), у якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. За частиною шостою\~статті 65 ГК\~керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом), відповідно до закону. Зі змісту позовної заяви вбачається, що трудовий договір щодо виконання обов`язків директора товариства не укладався, запис до трудової книжки не вносився. Проте, належними доказами трудових відносин можуть бути докази про: -допущення особи до роботи (наприклад, проходження медичного огляду, копії заяв про прийом на роботу, анкет, листів про розгляд резюме, записи в журналі про передачу трудової книжки, про ознайомлення з будь-якими правилами а підприємстві тощо); -виконання трудової функції (наприклад, акти здачі робіт, довіреності, видані роботодавцем на працівника, записи в книзі скарг і пропозицій, листування з клієнтом, покази колег по роботі, контрагентів, телефонні розмови, фотографії на робочому місці, відеозапис на робочому місці тощо); -виконання вимог щодо внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві (можна підтвердити показами свідків-охоронців на пропускні системі офісного центру, відеозаписами з камер спостереження на пропускних пунктах, карточками пропускними, показами колег, журналами реєстрації виходу на роботу); -виплату «заробітної плати» (наприклад, підписи на платіжних документах, підписи в журналах, квитанції, документи про перерахування коштів на картковий рахунок тощо). В кожному конкретному випадку необхідно надати всі належні докази, щоб підтвердити факт укладення трудового договору. Також належним доказом може бути інформація від пенсійного фонду та фіскальної служби, оскільки згідно\~Податкового кодексу України\~роботодавець та найманий працівник підлягають оподаткуванню. Необхідно звернути увагу, що 28.12.2014 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», яким ч. 3\~ст. 24 КЗпП\~викладено у новій редакції: «Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України». Нормами ст. ст.\~97,\~99 ЦК України\~закріплено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган\~\~та встановлюють його компетенцію і склад. Згідно із ст. ст.\~28,\~29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»\~(далі - Закон) органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників. Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (ч. 1 ст. 30 Закону). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 31 Закону\~загальні збори учасників скликаються, зокрема з ініціативи виконавчого органу товариства. Статтею 32 Закону\~передбачено, що виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін. Виконавчий орган товариства приймає рішення про включення запропонованих питань до порядку денного загальних зборів учасників. Пропозиції учасника або учасників товариства, які в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства, підлягають обов`язковому включенню до порядку денного загальних зборів учасників. У такому разі таке питання вважається автоматично включеним до порядку денного загальних зборів учасників. Після надсилання повідомлення, передбаченого частиною третьою цієї статті, забороняється внесення змін до порядку денного загальних зборів учасників, крім включення нових питань відповідно до частини сьомої цієї статті. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства про внесення змін до порядку денного не менше ніж за 10 днів до запланованої дати загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства, відповідно до частини четвертої цієї статті. До порядку денного можуть бути внесені будь-які зміни за згодою всіх учасників товариства. У такому разі положення частин восьмої і дев`ятої цієї статті не застосовуються. Виконавчий орган товариства зобов`язаний надати учасникам товариства можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників. Виконавчий орган товариства забезпечує належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства у робочий час, якщо інший порядок не передбачений статутом товариства. Особливістю звільнення директора товариства, на відміну від іншого працівника, є те, що дана особа є керівною і звільняється не лише на підставі вимог\~КЗпП України, а й з урахуванням вимог\~Закону, відповідно до якого має право самостійно ініціювати скликання загальних зборів товариства. На загальних зборах учасників ведеться протокол, у якому фіксуються перебіг загальних зборів учасників та прийняті рішення. Протокол підписує голова загальних зборів учасників або інша уповноважена зборами особа. Кожен учасник товариства, який взяв участь у загальних зборах учасників, може підписати протокол (ч. 4 ст. 33 Закону). Якщо загальні збори не відбулися, то за змістом зазначеного положення\~Закону, необхідно скласти протокол щодо цього. Відповідно до положень\~ст. 38 КЗпП України, ст.ст.\~28,\~29,\~30 Закону\~праву директора товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариств провести загальні збори та розглянути заяву директора про звільнення і створення виконавчого органу. Також, враховуючи викладене суд вважає, що право найманого працівника, у т.ч. того, який обіймає посаду директора товариства, як у даному випадку, можуть бути припинено на підставах, передбачених\~Кодексом законів про працю України, зокрема\~\~і за власним бажанням. Зокрема, звільнити директора, дійсно, може тільки засновники підприємства, але якщо загальні збори скликати не можливо, то це не означає, що директор буде змушений довічно працювати на цьому підприємстві. Міністерством праці та соціальної політики в листі від 12.01.2011\~\~№ 15/06/186-11 зазначено, що у таких випадках директор має право реалізувати своє право звільнитися за власним бажанням, передбачене\~ст. 38 КЗпП України. Для цього директор повинен видати наказ про визнання себе звільненим за власним бажанням. Відповідно до вимог\~ст. 312 ЦК України\~фізична особа має право на вибір роду занять та використання примусової праці забороняється. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду не надано доказів про отримання учасниками (засновниками) товариства оригіналу заяви позивача про звільнення та повідомлення про скликання загальних зборів. Адже, учасники [PERSON] , [PERSON] взагалі не отримали свої повідомлення (листи повернулись, у зв`язку з закінченням терміну зберігання), [PERSON] отримав лист з повідомленням, але на збори не з`явився Необхідно зазначити, що неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому\~законом\~порядку є порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів товариства недійсними. У суду відсутні дані, що позивач звертався із заявою про скликання загальних зборів до офіційного загальнодержавного друкованого засобу масової інформації, таким є національна газета «Урядовий кур`єр», із зазначенням порядку денного, часу, дати та місця проведення зборів. Крім цього, у матеріалах позовної заяви відсутні дані, що позивачем було повідомлено органи реєстраційної служби про звільнення позивача. Оскільки позивачем не здійснені всі необхідні дії щодо звільнення його з посади директора, то звернення з таким позовом є безпідставним і передчасним, а тому в позові слід відмовити. Крім того, в даному випадку суд не уповноважений визнавати трудові відносини припиненими і розривати трудовий договір та, таким чином, підміняти суб`єкта правовідносин, яке за законодавством представляє сам позивач. Позивач звернувся з позовом до ТОВ «ВВВ-В», а вимоги позову стосуються учасників (засновників) з яким у позивача існують трудові відносини. Таким чином, суд встановлює, що позивач звернувся до неналежного відповідача, що є самостійною підставною для відмови у задоволенні позову. З врахуванням вищезазначеного, підстави для задоволення позову [PERSON] до ТОВ «ВВВ-В» про розірвання трудового договору відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed