Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай), розміром 8,38 в умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП «РОСІЯ», яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Чугуївської райдержадміністрації від 21 лютого 2000 року №78, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась земельна частка (пай) розміром 8,38 умовних кадастрових гектарів. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її сини - позивач та відповідач по справі. Відповідач в управління та володіння спадковим майном не вступав, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав, спадщину не виявив бажання прийняти. Позивач вступив в управління майном померлої відразу після її смерті, так як з моменту смерті спадкодавця вказаний сертифікат зберігався у позивача. Також позивач продовжив користуватися речами, які залишились після смерті спадкодавця, в тому числі особистими побутовими речами померлої. Отже, після смерті матері, фактично прийняв зазначену спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном на підставі п.1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, та протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, не заявив про відмову від спадщини. Позивач звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 17). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] залишилась земельна частка (пай) розміром 8,38 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП «РОСІЯ», яка належала спадкодавцеві на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Чугуївської райдержадміністрації від 21 лютого 2000 року №78 (а.с. 10, 11). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно частини 1 статті 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її сини -позивач та відповідач по справі. Відповідач в управління та володіння спадковим майном не вступав, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав, спадщину не виявив бажання прийняти. Інших спадкоємців першої черги немає. Той факт що [PERSON] є сином [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). 04 листопада 1977 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, та [PERSON] змінено прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач вступив в управління майном померлої відразу після її смерті, так як з моменту смерті спадкодавця вказаний сертифікат зберігався у Позивача. Також Позивач продовжив користуватися речами, які залишились після смерті спадкодавця, в тому числі особистими побутовими речами померлої. Отже, після смерті матері, прийняв зазначену спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном на підставі п.1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, та протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, не заявив про відмову від спадщини. Позивач звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають: громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом чи Державним актом. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно із листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи викладене,

Outcome: approved