Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказуючи,що 01.10.1998 року [PERSON] купила у [PERSON] жилий будинок [ADDRESS] , загальною площею 66,8 кв. м., жилою площею 23,7 кв. м., з допоміжними будівлями та спорудами: жилий будинок - А-1, веранда а-1., ганок №2, сарай 3-1, вбиральня Г-1, споруди №3, 4, який розташований в [ADDRESS] . Цей жилий будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва на право на спадину за законом, посвідченого Баштанською державною нотаріальною конторою 05.11.1996 року за реєстровим №1-1563, та зареєстрованого Баштанським БТІ Миколаївської області за реєстровим №3-800 від 26.11.1996 року. Договір купівлі-продажу цього жилого будинку був складений в простій письмовій формі, що підтверджується договором купівлі-продажу №1-243 від 01.10.1998 року, зареєстрованого на Універсальній Товарній Біржі «Віконт-Т», який був зареєстрований Баштанським БТІ у реєстрову книгу №3 за реєстровим №800 від03.11.1998р. Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку [PERSON] сплатила продавцеві 6000 (шість тисяч) гривень, а продавець передала їй жилий будинок. Отже на даний час [PERSON] повністю виконані умови цього правочину, так як вона сплатила повністю гроші за жилий будинок, прийняла його від власниці, а остання передала будинок їй та документи до нього, тобто фактично [PERSON] придбала право власності на жилий будинок. Підтвердженням досягнення домовленості щодо істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірний будинок є договір купівлі-продажу нерухомого майна №1-243 від01.10.1998 року, зареєстрованого Універсальною Товарною Біржею «Віконт-Т». [INFO] мати - [PERSON] , померла. В січні місяці 2020 року позивач звернулася до Баштанської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадкових прав на жилий будинок після смерті матері. 17 січня 2020 року державний нотаріус Баштанської державної нотаріальної контори О.В. Павлова Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №23/02-31 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Універсальною Товарною Біржею «Віконт-Т» 01.10.1998 за реєстровим №1-243. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином - оголошенням на сайті Баштанського районного суду Миколаївської області. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору купівлі-продажу, техпаспорт на будинок, копію свідоцтва про смерть, про шлюб,копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.01.2020р.) суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 01.10.1998 р. між матір`ю позивача [PERSON] укладено з [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , проте нотаріально його не посвідчили. Посвідчити його на даний час не являється можливим, оскільки [PERSON] померла. Дійсність укладеного договору підтверджується наданими доказами. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними «роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу укладено 01.10.1998 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР) статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. За таких обставин, суд вважає доводи позивача про визнання біржового договору купівлі-продажу дійсно обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved