Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Мар'ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, в якій зазначив, що відповідно до Договору купівлі-продажу, посвідченого 29.05.1986 р. секретарем Мар'ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] Відповідно до вимог діючого законодавства, [PERSON] бажає зареєструвати своє право власності на належний йому будинок в Реєстраційній службі Запорізького РУЮ, однак, відповідно до п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17.10.2011 року № 868 правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, а не посвідчений секретарем сільської ради, в зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, однак надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила розглядати справу за її відсутністю. Представник відповідача - Територіальна громада Мар'ївська сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт належності [PERSON] житлового будинку з господарським спорудами в [ADDRESS] підтверджується Договором купівлі-продажу, посвідченим 29.05.1986 року секретарем Мар'ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, реєстровий №20/2, який зареєстрований в книзі записів нотаріальних дій за №20/2 від 29.05.1986 року, що відповідає вимогам ст. 227 ЦК УРСР (1963 р.). На час укладення договору купівлі-продажу, а саме, 29.05.1986 року, діяли норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 128 ЦК 1963 року, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. До передачі речей прирівнюється передача розпорядчого документу на речі. При цьому ч. 2 ст. 227 УРСР передбачала реєстрацію жилого будинку у виконавчому комітеті місцевої ради, але не визначала, що власник набуває право власності виключно після реєстрації договору в виконавчому комітеті сільської ради. Даний договір складено згідно з п. 62 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УССР» від 31.10.1975 року і п. 45 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій виконкомами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих» від 09.01.1976 року, ст.4 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу УССР» від 31.01.1966 року. Відповідно до п. 1 ст. 1 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу УССР» від 31.01.1966 року, щ діяла до 13.01.1995 року тільки в містах та селищах міського типу реєстрацію житлових будинків проводило бюро технічної інвентаризації. Згідно з п. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Пунктом 3 ці є ж статті передбачено, що якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. У відповідності до п. 5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно з п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17.10.2011 року №868 правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved