Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO] за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS] посилаючись на те, що що з жовтня 2016 року вони з відповідачкою припинили подружні стосунки та мешкають окремо. Зазначив, що дитина більше року проживає разом з ним. Належні умови для відпочинку та навчання дитини ним створені. Звертає увагу суду на те, що дитина не хоче проживати разом матір'ю, та що він має постійний дохід, має житло зі всіма умовами для розвитку дитини та просить визначити місце проживання дитини з ним. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав . Відповідач в судове засідання також надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] ( а.с.6). Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Частинами 1,2 ст.171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], фактично проживає разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). З актів обстеження матеріально-побутових умов від 21.02.2018 року (а.с. 8) та від 28.02.2018 року (а.с. 9) вбачається, що в будинку позивача створено належні умови для навчання та виховання дитини; дівчина забезпечена всіма необхідними речами: одягом та взуття відповідно до сезону; батько дбає про всебічний розвиток дитини. З матір»ю дитина проживає окремо з часу розлучення сторін по справі, і у мами відсутня можливість спільного проживання з дитиною, оскільки вона працює на роботі в нічні зміни. З матеріалів справи видно, що [PERSON] самостійно утримує та виховує малолітню [PERSON], яка проживає з ним спільно (а.с.12). [PERSON] н відвідує ДНЗ (ясла-садок) «Струмочок» з 12.06.2014 року по даний час (а.с.10). Відповідно до характеристики Дошкільного навчального закладу ясла-садок «Струмочок» від 21.02.2018 року №01-26/18 (а.с. 11) [PERSON] вільно спілкується з усіма дітьми та педагогами закладу, у дитини достатній рівень посидючості, працездатності, дитина на дланий час проживає з батьком за його адресою реєстрації і найчастіше приводить і забирає дитину з садочку батько. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 07.03.2018 р. №01-17/09 з метою захисту законних прав та інтересів дитини служба у справах дітей Калуської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] при батьку [PERSON] (а.с.14). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Суд враховує, що батько [PERSON] має постійне місце проживання, постійне місце роботи, отримує стабільний дохід, ним створені всі умови для проживання, навчання, виховання та розвитку дочки [PERSON] . При цьомусудом не встановлено виняткових обставин у розумінні положеньст. 161 СК Українита принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дочки разом з батьком. Тобто, виходячи зі встановлених судом обставин, враховуючи вік дитини та її особливі потреби, зумовлені даною обставиною, суд приходить до висновку, що слід визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO] з батьком. Це не буде порушувати прав матері, яка не позбавлена можливості піклуватися та виховувати дитину і якнайкраще буде відповідати інтересам саме неповнолітньої [PERSON]. За таких обставин, оцінюючі в сукупності зібрані по справі докази, суд доходить висновку, що позов слід задоволити. На підставі викладеного, ст.ст. 160,161 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved