overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 липня 2015 р. по момент винесення рішення по справі у розмірі 6444 грн., посилаючись на те, що при звільненні розрахунок проведений не був. Позивач у судове засідання не зявився, справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не зявилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надала, про причини неявки не повідомила. У судовому засіданні досліджені докази:копія витягу з наказу №372-к від 28.07.2016 р.; довідка №24/865 від 02.09.2016 р.; копія довідки про заборгованість по заробітній платі №24/842 від 31.08.2016 р.; довідка №24/1143 від 01.11.2016 р.; довідка про заборгованість по заробітній платі №24/1147 від 01.11.2016 р. Суд, дослідивши докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні встановлено, що позивач працював у відповідача охоронником дільниці «Охорона». Наказом № 372-к від 28.07.2016 р. був звільнений за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис. Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст.116 КЗпП України не були проведено розрахунок в день звільнення, заборгованість по заробітній платі складала 8844,06 грн. Відповідно довідки №24/1143 від 01.11.2016 р. середньоденна заробітна плата за календарний день дорівнює 89,21 грн. у т.ч. з утриманнями, середньоденний заробіток з 28 липня 2016 р. по 02 листопада 2016 р. до виплати складає 7037,79 грн. Відповідно до ст.11 ЦПК України позов підлягає задоволенню у межах заявлених позовних вимог у повному обсязі. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. На підставі ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551,2 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що при звільненні розрахунок проведений не був. Позивач у судове засідання не зявився, справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги уточнив та просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 70783,92 грн., про що надав відповідну письмову заяву. Представник відповідача в судове засідання не зявився, у письмовій заяві уточнені позовні вимоги визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач працював у відповідача та наказом № 732к від 05.08.2016 р. був звільнений за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис за №13 від 05.08.2016 р. Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст.116 КЗпП України не було проведено розрахунок в день звільнення, заборгованість по заробітній платі складала 22348,71 грн. Відповідно довідки №757 від 18.08.2016 р. середньоденна заробітна плата за календарний день дорівнює 330,78 грн. Таким чином, загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до виплати складає 70783,92 грн. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.11 ЦПК України позов підлягає задоволенню у межах заявлених позовних вимог у повному обсязі. Суд вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову представником відповідача слід прийняти. На підставі ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 106032,60 грн., посилаючись на те, що при звільненні розрахунок проведений не був. Позивач у судове засідання не зявився, справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну письмову заяву. Представник відповідача в судове засідання не зявився, у письмовій заяві позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач працював у відповідача на посаді машиніста гірничовиймальних машин 6 розряду. Наказом № 646-к від 12.07.2016 р. був звільнений за п. 2 ст. 40 КЗпП України, у звязку з виявленням невідповідності виконуваній роботі за станом здоровя, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис за №31 від 12.07.2016 р. Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст.116 КЗпП України не було проведено розрахунок в день звільнення, заборгованість по заробітній платі станом на 27.09.2016 р. складала 13902,90 грн., яка в повному обсязі була виплачена лише 28.03.2017 р. Відповідно довідки №50 від 11.10.2016 р. середньоденна заробітна плата за календарний день дорівнює 589,07 грн. Таким чином, загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.07.2016 р. по 28.03.2017 р. до виплати складає 106032,60 грн. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.11 ЦПК України позов підлягає задоволенню у межах заявлених позовних вимог у повному обсязі. Суд вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову представником відповідача слід прийняти. На підставі ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1060,33 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 41753,46 грн., посилаючись на те, що при звільненні розрахунок проведений не був. Позивач у судове засідання не зявився, справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не зявилась, справу просила розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, про що надала відповідну письмову заяву. У судовому засіданні досліджені докази: копія трудової книжки; копія довідки про заробітну плату та інші доходи. Суд, дослідивши докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні встановлено, що з 22 квітня 2008 р. позивач працював у ВП «Шахта ім. Д.Ф.Мельникова» та 31 серпня 2016 р. був звільнений за ст. 38 КЗпП України, у звязку з переходом на пенсію за віком, на підставі наказу №792К від 31.08.2016 р., про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис за №32. Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст.116 КЗпП України не було проведено розрахунок в день звільнення. Відповідно довідки №75 від 18 листопада 2016 р. середньоденна заробітна плата за календарний день дорівнює 469,14 грн. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні до виплати складає 41753,46 грн. Відповідно до ст.11 ЦПК України позов підлягає задоволенню у межах заявлених позовних вимог у повному обсязі. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. На підставі ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551,2 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток у зв»язку із затримкою розрахунку при звільненні в розмірі 54 171, 16 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму основного боргу позики від 18.09.2013 р. у розмірі 22000 грн., 3% річних у розмірі 1860,66 грн., компенсацію від інфляції у розмірі 14476 грн. Позивач в судове засідання не зявився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом досліджено наступні докази: розрахунок компенсації від інфляції; розрахунок процентів; копія договору позики; копія рекомендованого повідомлення. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 2013 р. між сторонами було укладено договір позики, відповідно якого позивач передав у власність відповідачу грошові кошти в розмірі 11000 грн., а відповідач зобовязався повернути 22000 грн., зі строком повернення грошей 20.11.2013 р. Станом на 14.09.2016 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 22000 грн. Відповідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 4.1. договору позики сторони несуть відповідальність на невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань до договором у відповідності до законодавства України. Згідно положень ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, якою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 14.09.2016 р. розмір 3% річних складає 1860,66 грн., компенсація від інфляції складає 14476 грн. Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму основного боргу позики від 25.09.2013 р. у розмірі 11000 грн., 3% річних у розмірі 953,84 грн., компенсацію від інфляції у розмірі 7260 грн. Позивач в судове засідання не зявився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом досліджено наступні докази: розрахунок компенсації від інфляції; розрахунок процентів; копія договору позики; копія рекомендованого повідомлення. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 2013 р. між сторонами було укладено договір позики, відповідно якого позивач передав у власність відповідачу грошові кошти в розмірі 10000 грн., а відповідач зобовязався повернути 11000 грн., зі строком повернення грошей 25.10.2013 р. Станом на 14.09.2016 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 11000 грн. Відповідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 4.1. договору позики сторони несуть відповідальність на невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань до договором у відповідності до законодавства України. Згідно положень ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, якою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 14.09.2016 р. розмір 3% річних складає 953,84 грн., компенсація від інфляції складає 7260 грн. Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 178917,47 грн. та судовий збір. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 10.03.2015 року між ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 781/14-Т/Зп117, згідно якого позивач взяв на себе зобовязання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження, або знищення автомобіля [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 23.09.2014 року в м. Запоріжжя на перехресті пр. Леніна - вул. Лєрмонтова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля «Audi», д/н АЕ 7434ВІ, під керуванням [PERSON], автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Згідно постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя, вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля «Audi», д/н АЕ 7434ВІ, [PERSON]. Згідно Звіту № 461 від 25.01.2015 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП, склала 233 109 грн. 37 коп. Проте, відповідно до Рахунку-фактури № СВ-0000146 від 01.12.2014 р., наданого ФОП «[PERSON]С.», Рахунку-фактури № СВ-0000106 від 21.10.2014 р., наданого ФОП «[PERSON]С.», Рахунку № ТСФ-634 від 23.01.2015 р., наданого ФОП [PERSON] та Рахунку-фактури №СВ- 0000163 від 24.12.2014 р., наданого ФОП [PERSON] та Рахунку № ТСФ-686 від 10.03.2015 р., наданого ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП, склала 228 407,47 грн. Позивачем було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 228 407 грн. 47 коп.. Позивачем була надіслана на адресу відповідача претензія з вимогою добровільно відшкодувати, завдані ним збитки в розмірі 178 917 грн. 47 коп., проте, відповідачем не було виконано вимоги, заявлені в претензії, в звязку чим позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце і дату слухання справи повідомлена шляхом розміщення оголошенням в газеті «Урядовий курєр» №184 від 03.10.2015 р., в звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 6425 грн. 47 коп., а також судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг водопостачання, станом на 31.10.2015 року за відповідачами виникла заборгованість в сумі 6425 грн. 47 коп., яка утворилась за період з 01.01.2008 р. по 31.10.2015 року. Представник позивача Похила І.В. в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного: Позов подано за місцем проживання відповідачів. Відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], є споживачами послуг КП «Харківводоканал». Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг станом на 31.10.2015 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 6425 грн. 47 коп., з якої: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2008 р. по 31.10.2015 р. у розмірі 3800 грн. 19 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення період з 01.08.2009 р. по 31.10.2015 р. у розмірі 1698 грн. 33 коп., які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача індекс інфляції у сумі 836 грн. 91 коп., 3% річних від простроченої суми - 90 грн. 04 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення за період з 01.04.2015року по 01.06.2020 року в розмірі 10840,21 грн. та витрати по сплаті судового збору 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що квартира за адресою: [ADDRESS] забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради. З 01.04.2015 р. по 01.06.2020 р. відповідачі не сплачували у повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 10840,21 грн. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачами відзив на позовну заяву та інших заяв чи клопотань не подано. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Квартира за адресою: [ADDRESS] забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради. Відповідно до розрахунку нарахувань по особовому рахунку, за період з 01.04.2015 року по 01.06.2020 року заборгованість за надані послуги централізованого опалення становить 10840,21 грн. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, оскільки власниками квартира забезпечується послугами централізованого опалення за період, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення шляхом стягнення з відповідачів заборгованості. На підставі с. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved