Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 10.07.2008 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №1562 Т. Згідно до цього договору відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 10.07.2011 р. Крім того, відповідач1 зобов?язався повернути кредит та сплатити процентну ставку 0,0001 процентів річних та кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячного Ануїтетного платежу у розмірі 166,67 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором, 10.07.2008 року між ним та [PERSON] був укладений договір поруки №1562 Т/П. Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 24.11.2010 року з відповідачів була стягнута на їх користь заборгованість за кредитним договором в сумі 6075,36 грн. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку ним за період з 10.06.2010 р. по 11.12.2012 р. нарахована комісія, проценти, пеня у розмірі 32 035,10 грн., з них: нарахована, але не сплачена комісія - 3 622,91 грн., нараховані, але не сплачені проценти - 2 570,41 грн., пеня по кредиту, комісії та відсоткам - 25 941,78 грн. Вимога, що була пред'явлена до боржника щодо виконання зобов'язання, залишена без задоволення. Позивач просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість у сумі 32 035,10 грн., а також сплачені ним при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 320,35 грн. Представник позивача у судове засідання не з?явився, письмово просив суд розглянути справу у його відсутність , на позовних вимогах наполягає. Відповідачі у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували мотивуючи тим, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення неустойки (пені), що нарахована з 10.06.2010 р. по 11.12.2012 р., після спливу строку позовної давності. Суд, заслухавши відповідачів, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 10.07.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №1562 Т. Згідно до цього договору відповідач 1 отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 10.07.2011 р. Крім того, відповідач1 зобов?язався повернути кредит та сплатити процентну ставку 0,0001 процентів річних та кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячного Ануїтетного платежу у розмірі 166,67 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором, 10.07.2008 року між позивачем та відповідачем 2 - [PERSON] був укладений договір поруки №1562 Т/П. Крім того, у судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 24.11.2010 року з відповідачів [PERSON] та [PERSON] була стягнута на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в сумі 6075,36 грн. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісячно) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до ст..267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п.31 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що звернувшись до суду 16.08.2013 року з позовом про стягнення неустойки (пені), що нарахована з 10.06.2010 р. по 11.12.2012 р., позивач порушив річний строк позовної давності, що є підставою для відмови позивачу у задоволені позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії Донецького регіонального управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити. На підставі вищенаведеного, ст. ст. 258,261,266,267,554 ЦК України,

Outcome: dismissed