Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з майна, посилаючись на наступні обставини. На виконанні Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ перебуває виконавче провадження № 48688252 з виконання виконавчого листа № 2-10602/11 від 14.01.2014 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 643 грн. та 516 грн. відповідно, починаючи з 09 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. 19 жовтня 2015 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON] було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. У звязку з відсутністю у позивача заборгованості по сплаті аліментів просить зняти арешт з рухомого та нерухомого майна. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, просив вирішити справу за вимогами діючого законодавства. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за таких підстав. В судовому засіданні було встановлено, що на виконанні Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ з 10.07.2012 перебуває виконавче провадження № 48688252 з виконання виконавчого листа № 2-10602/11 від 14.01.2014 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 643 грн. та 516 грн. відповідно, починаючи з 09 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.. 19 жовтня 2015 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON] було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 8). Станом на 23.11.2015 заборгованість по сплаті аліментів позивача перед [PERSON] відсутня, що підтверджується довідками-розрахунками від 15.02.2016 (а.с. 9-10). Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Згідно до п. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт на все майно боржника або на окремі предмети. Відповідно до п.5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо зняти арешту з майна, є такими, що засновані на законі та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved