Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги, які були уточнені позивачем, обґрунтовані тим, що будинок [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності з 18.04.1986 року. В грудні 2001 року в будинку з його дозволу була зареєстрована відповідачка [PERSON], яка з вересня 2002 року в цьому будинку не проживає. У зв'язку з неможливістю зняття відповідачки з реєстрації в належному позивачеві будинку, позивач вважає, що порушено його право власності, передбачене Конституцією України. З наведених підстав позивач просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтвердив свої позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволенні позову. В судове засідання відповідачка не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день слухання справи. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, подав клопотання, в якому проти позову не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними документами встановлено, що позивачу [PERSON] з 18.04.1986 року на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.6, 28-31). За адресою: [ADDRESS] з 19 грудня 2001 року зареєстрована [PERSON] (а.с.13,32). Згідно акту, складеному 22 березня 2016 року вуличним депутатом Довжицької сільської ради Мирошник В.О. із мешканцями [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON], [PERSON] не проживає у домоволодінні [PERSON] за адресою [ADDRESS] з вересня 2002 року (а.с.10). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача з 1987 року. [PERSON] вона не знає і ніколи не бачила проживаючою в будинку позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дружино позивача, зареєстрована і проживає у спірному будинку. У 2001 році її знайома попросила зареєструвати у належному її чоловікові спірному будинку [PERSON]. Після того вона відповідачку не бачила. Таким чином, [PERSON] мала право користування житловим приміщенням, місце її проживання в якому було зареєстровано з з 19 грудня 2001 року. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності зі ст.405 ч.2 ЦК Україничлен сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.11, ч.2 ст.59, ч.1, ч.4 ст.60, ч.1 ст.61 ЦПК України суд розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, відповідачка [PERSON] понад 1 рік не мешкає у спірному будинку без поважних причин, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] та задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК з відповідачки на користь держави підлягають стягненню судові витрати - судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved