Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму заборгованості по сплаті наданих освітніх послуг у розмірі 42928, 92 грн.; суму судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп., посилаючись на те, що у жовтні 2016 року між Національним фармацевтичним університетом, в особі ректора [PERSON], приватним підприємством «ЗАЙНУН», в особі директора [PERSON] , що діє на підставі Статуту, та [PERSON] (Республіка Узбекистан), було укладено Контракт № 218-16/о від 19 жовтня 2016 року, предметом якого є обов`язок Виконавця за рахунок коштів студента, який направлений Фірмою на навчання Виконавцю, здійснити освітню підготовку Студента для отримання освітнього ступеня «Магістр» за спеціальністю «Фармація». На підставі наказу ректора університету № 264-ст від 13 жовтня 2016 року відповідача було зараховано на перший курс 2016-2017 н.р. за спеціальністю 8.12020101 «Фармація» освітнього ступеня «Магістр» на денну форму навчання. Згідно з п. 1.1. Контракту позивач зобов`язався за рахунок коштів відповідача, направленого Фірмою на навчання Виконавцю, здійснити освітню підготовку відповідача для отримання ним освітнього ступеня «Магістр» за спеціальністю Фармація. Загальна вартість освітніх послуг, що надавалися відповідачу, та яку відповідач повинен був сплатити позивачу, становила суму, що у гривні становила еквівалент 14500,00 доларам США. Розмір плати в розрахунку на один навчальний рік становив еквівалент 2900,00 доларам США. Згідно з п. 3.4. та п. 3.6. Договору відповідач повинен був посеместрово сплачувати суму еквівалентну 1450,00 доларам США. Обов`язок щодо надання освітніх послуг виконувався позивачем належним чином. На підставі наказу ректора № 191-ст від 17 липня 2017 року відповідача було відраховано за порушення умов контракту (несплата за навчання). Згідно з п. 2.3.2. Контракту відповідач зобов`язувався своєчасно вносити плату за навчання Виконавцю, а також Фірмі за надані послуги відповідно до ст. 3 цього Контракту. Відповідно до п. 2.3.3. Контракту відповідач мав дотримуватися Конституції України, законодавства України, правил перебування іноземних громадян на території України, вимог Положення про навчання іноземних громадян в Україні, правила внутрішнього розпорядку Виконавця та інших правил, встановлених позивачем для Студентів . Остання оплата наданих освітніх послуг була здійсненна 08.11.2016 року. На момент подання позову відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 1649,14 доларів США, що становить еквівалент 42928,92 грн. на день нарахування, що підтверджується Довідкою про сплату за навчання студента. На момент подання позову відповідачу та його батькам було неодноразово повідомлено про наявність заборгованості, однак заборгованість не була сплачена. Таким чином, відповідачем не було належним чином виконано свого обов`язку щодо сплати вартості наданих освітніх послуг за Договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив позов задовольнити, справу розглянути за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву суду не направив. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що у жовтні 2016 року між Національним фармацевтичним університетом, в особі ректора [PERSON], приватним підприємством «ЗАЙНУН», в особі директора [PERSON], що діє на підставі Статуту, та [PERSON] (Республіка Узбекистан), було укладено Контракт № 218-16/о від 19 жовтня 2016 року, предметом якого є обов`язок Виконавця за рахунок коштів студента, який направлений Фірмою на навчання Виконавцю, здійснити освітню підготовку Студента для отримання освітнього ступеня «Магістр» за спеціальністю «Фармація» (а.с. 10 - 11). На підставі наказу ректора університету № 264-ст від 13 жовтня 2016 року відповідача було зараховано на перший курс 2016-2017 н.р. за спеціальністю 8.12020101 «Фармація» освітнього ступеня «Магістр» на денну форму навчання (а.с. 12). Згідно з п. 1.1. Контракту позивач зобов`язався за рахунок коштів відповідача, направленого Фірмою на навчання Виконавцю, здійснити освітню підготовку відповідача для отримання ним освітнього ступеня «Магістр» за спеціальністю Фармація. Загальна вартість освітніх послуг, що надавалися відповідачу, та яку відповідач повинен був сплатити позивачу, становила суму, що у гривні становила еквівалент 14500,00 доларам США. Розмір плати в розрахунку на один навчальний рік становив еквівалент 2900,00 доларам США. Згідно з п. 3.4. та п. 3.6. Договору відповідач повинен був посеместрово сплачувати суму еквівалентну 1450,00 доларам США. Обов`язок щодо надання освітніх послуг виконувався позивачем належним чином. На підставі наказу ректора № 191-ст від 17 липня 2017 року відповідача було відраховано за порушення умов контракту (несплата за навчання) (а.с. 13). Згідно з п. 2.3.2. Контракту відповідач зобов`язувався своєчасно вносити плату за навчання Виконавцю, а також Фірмі за надані послуги відповідно до ст. 3 цього Контракту. Відповідно до п. 2.3.3. Контракту відповідач мав дотримуватися Конституції України, законодавства України, правил перебування іноземних громадян на території України, вимог Положення про навчання іноземних громадян в Україні, правила внутрішнього розпорядку Виконавця та інших правил, встановлених позивачем для Студентів . Остання оплата наданих освітніх послуг була здійсненна 08.11.2016 року. На момент подання позову відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 1649,14 доларів США, що становить еквівалент 42928,92 грн. на день нарахування, що підтверджується Довідкою про сплату за навчання студента (а.с. 14). На момент подання позову відповідачу та його батькам було неодноразово повідомлено про наявність заборгованості, однак заборгованість не була сплачена. Таким чином, відповідачем не було належним чином виконано свого обов`язку щодо сплати вартості наданих освітніх послуг за Договором. Згідно з Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI Правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. У разі якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж передбачені цим Законом, застосовуються правила, передбачені таким міжнародним договором України. Відповідно до ч.2. ст. 4 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII, іноземці та особи без громадянства можуть здобувати вищу освіту за кошти фізичних (юридичних) осіб, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, законодавством або угодами між вищими навчальними закладами про міжнародну академічну мобільність. Згідно з п.5 ч.1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556 - VII, порушення умов контракту є підставою для відрахування студента. Відповідно до п. 4.2. Контракту, надання освітньої послуги припиняється у випадку несплати чи неповної сплати освітніх послуг Студентом у строки, що встановлені Контрактом. Згідно з п.11 ч.3 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту», повноваження щодо відрахування студентів належать ректору вищого навчального закладу. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утримання від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в' розмірі, у строки та в порядку, що встановлено в договорі. Згідно з ст. 625 ЦК України, божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач зі свого боку не виконав умови договору, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за надання освітніх послуг. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою ним при пред`явленні позову 1921 грн. 00 коп. судового збору (а.с. 9, 26, 27). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved