Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в розмірі 10 500 грн.; сплачений ним судовий збір в розмірі 243 грн. 63 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.07.2014 р. він звернувся до відповідача [PERSON], як до майстра по ремонту автомобілів, з проханням відремонтувати належний йому автомобіль марки СНЕRY QQ державний р/н [NUMBER], а саме коробку перемінних передач (КПП). Після огляду КПП, відповідач, [PERSON] запевнив його в тому, що відремонтувати КПП неможливо, а необхідно тільки купувати нову КПП та замінити її. Придбання КПП та установку взяв на себе відповідач, завіривши його, що заказ та доставка будуть виконані за декілька днів. В червні 2014 року він передав [PERSON] 10500 (десять тисяч п'ятсот) гривень для придбання КПП, однак оскільки відповідач, протягом двох місяців не купував КПП та не ремонтував його автомобіль, то у жовтні 2014 року, він повідомив [PERSON] про те, що відмовляється від його послуг та наполягає на поверненні грошей. Даний факт може підтвердити свідок - [PERSON], яка була присутня під час повернення його автомобіля йому відповідачем. В зв'язку з цим він вимушений був за допомогою інших спеціалістів відремонтувати автомобіль, про що свідчить замовлення-наряд від 14.10.2014 року, відповідно до якого його автомобіль було відремонтовано за що ним були сплачені кошти. В жовтні він повідомив [PERSON] про те, що вже відремонтував машину, та просив його повернути належні йому грошові кошти. На його неодноразові прохання повернення коштів, він постійно отримував відмови. 18 жовтня 2014 р. він звернувся до Мелітопольського МВ МУМВС України в Запорізькій області з заявою на неправомірні дії [PERSON] По результатам перевірки матеріалів ЕУ № 17340 від 18.11.2014р. без ознак кримінального правопорушення складений висновок, в якому вказано, що опитуваний [PERSON] пояснив, що дійсно в червні 2014року до нього звертався [PERSON] для ремонту автомобіля, та передав йому гроші в розмірі 10500 грн. на придбання нової КПП. Також вказано, що на теперішній час коробка передач не була доставлена йому з м. Одеса. Данні пояснення свідчать про те, що відповідач визнає факт отримання коштів та невиконання робіт. Окрім того, своїми діями відповідач спричинив йому моральні страждання, які він оцінює в 5 000 грн., що на його погляд відповідає його стражданням. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При судовому розгляді встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля СНЕRY QQ державний р/н [NUMBER], про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER]. Відповідно до пояснень [PERSON], викладених у висновку за результатами перевірки матеріалів ЕУ №17340 від 08.1.2014року без ознак кримінального правопорушення, [PERSON] в липні 2014року звернувся до [PERSON] з метою ремонту коробки передач на його автомобілі. Також [PERSON] пояснив, що він дав [PERSON] грошові кошті в розмірі 10500грн. для придбання нової КПП до його автомобіля, однак до теперішнього часу [PERSON] не віддав йому дану коробку передач або кошти, які були йому передані на її придбання. Відповідно до пояснень [PERSON], викладених в вищевказаному висновку, дійсно в липні 2014року до нього звернувся [PERSON] з метою ремонту коробки передач на його автомобілі та який дав йому грошові кошті в розмірі 10500грн. для придбання нової КПП. Також [PERSON] пояснив, що до теперішнього часу коробка передач не була йому доставлена з м. Одеса. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно частин 1, 3, 4, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного судочинства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно до статті статі 204 ЦК України, яка передбачає презумпцію правомірності правочину, правочин є дійсним якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Однією з підстав виникнення прав та обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Судом встановлено, що правовідношення між позивачем та відповідачем виникли в липні 2014року на підставі усного договору про надання послуг з приводу придбання запчастини - нової КПП для автомобіля позивача. За умовами даного договору [PERSON] зобов'язався надати [PERSON] послугу з придбання нової КПП для його автомобіля, а [PERSON] зобов'язався оплатити таку послугу, передавши [PERSON] грошові кошти в сумі 10500грн., про отримання яких останній не заперечував, про що свідчать його пояснення, викладені у висновку за результатами перевірки матеріалів ЕУ №17340 від 08.1.2014року без ознак кримінального правопорушення. З урахуванням того, що сторонами на власний розсуд шляхом вільного волевиявлення визначено умови усного договору, в тому числі і зобов'язання сторін, які не суперечать ЦК України; особи, яки вчинили правочин, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, грошові кошти не повернув, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів в розмірі 10 500 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи положення ст.611 ЦК України, відповідно до яких у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди, давши оцінку доказам, які було надано позивачем, суд приходить до висновку, що оцінка позивачем моральної шкоди в 5 000 грн. не відповідає моральним стражданням позивача, а тому суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди на суму 1 000 (одна тисяча) грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 243,65 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial