Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути зі [PERSON] моральну шкоду в розмірі 6000,00грн, матеріальну шкоду, що полягає у витратах понесених у зв'язку з лікуванням після ДТП у розмірі 3000,00грн. та судовий збір в розмірі 243,60грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 15.09.2014 року о 08:20год. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в районні будинку № 309 по вул. Академіка Павлова в м. Харкові , керуючи автомобілем ДЕУ Ланос держ.номер. [NUMBER] невірно обрав безпечну швидкість руху та допустив зіткнення з його, позивача, автомобілем. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбачено ст. ст. 124, 130 ч. 1 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки. В зв'язку з вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою, він, позивач, знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом: посттравматична енцефалопатія з гіпертонією, пошкодження м'яких тканин голови, обличчя, садна підборіддя . З 16.09.2014 року по 25.09.2014 року він перебував на лікуванні, та витратив значні кошти. Крім того, йому була причинена моральна шкода, так як був пошкоджений автомобіль, що вплинуло на його спокій та стан здоров'я. Він вимушений був витрачати додатковий час та затрати на налагодження свого часу без транспортного засобу, що негативно відбилося на його психічному стані та роботі. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 15.09.2014 року біля 08:20год. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного оп'яніння, керуючи автомобілем Деу Ланос держ.номер. [NUMBER], в районі будинку № 309 по вул. АК. Павлова в м. Харкові, з урахуванням дорожньої обстановки , невірно вибрав безпечну швидкість руху та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.11.2014 року [PERSON] визнаний винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 ч. 1 КК України та накладено на останнього стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки. (а.с. 12 ) Відповідно до полісу за №АС/8372797 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [PERSON] застрахував транспортний засіб ВАЗ-2110 держ.номер АХ 4060 ВТ в ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія». (а.с. 7 ) Вказана вище страхова компанія відшкодувала позивачу [PERSON] страхові витрати, що пов'язанні із заподіянням шкоди автомобілю, що підтверджує останній в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участі у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір , доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З довідки № 43 КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги с Липці» вбачається, що [PERSON] з 16.09.2014 року по 25.09.2014 року знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом посттравматична енцефалопатія з гіпертонією , пошкодження м'яких тканин голови , обличчя, садна підборіддя. [PERSON] було заборонено працювати. (а.с. 6) Однак [PERSON] не надає суду доказів того, що ним було витрачені кошти на лікування після вказаного вище ДТП та не надає доказів, того, що вказані вище тілесні пошкодження виникли в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, та знаходилися в причинному зв'язку з ДТП, в зв'язку з чим суд вважає відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат понесених ним на лікування після ДТП. Щодо стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне. Частиною 1 ст. 23 ЦК України, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності з п. 3 ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Від дій [PERSON] позивачу була спричинена моральна шкода, яка виявилася в тому, що він переніс психологічні страждання, так як був пошкоджений його автомобіль і він, [PERSON], змушений був затрачати додатковий час та затрати на відновлення автомобіля. Деякий час не міг користуватися транспортним засобом, що змушувало його змінити свій уклад життя, а саме добиратися на роботу громадським транспортом. При визначені розміру морального відшкодування суд враховує вимоги розумності і справедливості, та вважає , що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 6000,00грн є завищеними, та вважає стягнути зі [PERSON] моральну шкоду в сумі 3000,00грн. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60грн.

Outcome: partial