Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою з позовом про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] Що на підставі рішення комісії по розпаюванню землі та майна КСП «Україна» від 14.04.2001 року № 1, йому, як члену КСП на майновий пай члена коллективного сільськогосподарського підприємства було виділено житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS], в якому він з родиною проживає з 1999 року. Згідно акту приймання-передачі від 23.10.2010 року він прийняв зазначений будинок, але отримати свідоцтво про право власності на житловий будинок він не може, так як за свій час КСП « Україна» не оформила своє право власност і на будинок, а в теперішній час КСП « Україна» не існує. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який складається з: А-1 житлового будинку, 1972 року побудови, загальною площею 82,3 кв.м., житловою площею 35,8 кв.м.; а- коридору, 1972 року побудови, В-1 сараю, 1973 року побудови, Г-гаражу, 1973 року побудови, Е- сараю, 2002 року пробудови, С- сараю, 1972 року побудови, П- погріба, 1972 року побудови,Д-душу, 2000 року побудови, Т- убиральні, 2000 року побудови, N- огородження, розтованого в [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно протоколу засідання комісії по пайовому розподілу землі та майна КСП « Україна» від 23.06.2010 року [PERSON] був виділений житловий будинок в [ADDRESS] який актом приймання-передачі останній прийняв. Згідно довідки СООО « Україна», [PERSON] зареєстрований та проживає в зазначеному будинку з 1999 року. Право власності на майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про власність», яка передбачає підстави виникнення права власності, праця громадян є основою створення і примноження їх власності. Громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок спадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до п.1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка діяла на час завершення будівництва спірного майна, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадили бюро технічної інвентаризації. Таким чином, право власності на спірне домоволодіння набуте і оформлене у передбаченому законодавством, яке діяло на час завершення будівництва, порядку, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі і визнає за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. Свободи,5 в селі Нескучне Великоновосілківського району Донецької області .

Outcome: approved