Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 31.01.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції та [PERSON], за заявою останньої, було укладено кредитний договір №014/0539/82/0189313, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 32 599, 49 грн. із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 38,3 % річних на строк до 31.01.2019 року. За умовами кредитного договору відповідачка зобов'язалася сплачувати позивачу кредит щомісячними платежами, згідно з графіком погашення, та проценти за фактичне користування кредитними коштами. Згідно п. 10.3 Кредитного договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та процентів за користування кредитом, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1,0 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення сплати по кредиту. Відповідачка умови договору не виконала. Станом на 30.10.2013 року має заборгованість у сумі 42 903, 74 грн., що складається з наступного: - 31 544,18 грн. - заборгованість за кредитом; - 6 060,24 грн. - заборгованість за процентами; - 5 289, 32 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідачки та судовий збір у сумі 429,04 грн. Представник позивача Васильченко О.П. в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою просить розглянути справу у її відсутності, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи була належним чином повідомлена, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, про причини неявки суд не сповістила, у зв'язку з чим суд визнає її неявку з неповажних причин, та вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів. У відповідності зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, визнані достатніми для розгляду справи по суті, приходить до висновку щодо задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, 31.01.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції та [PERSON], за заявою останньої, було укладено кредитний договір №014/0539/82/0189313, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 32 599, 49 грн.(а.с.7,10-12). Відповідно до умов кредитного договору відповідачка зобов'язалася сплачувати позивачу кредит щомісячними платежами, згідно з графіком погашення, та проценти за фактичне користування кредитними коштами. Згідно п. 10.3 Кредитного договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та процентів за користування кредитом, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1,0 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення сплати по кредиту. Відповідачка умови договору не виконала. Станом на 30.10.2013 року має заборгованість у сумі 42 903, 74 грн., що складається з наступного: - 31 544,18 грн. - заборгованість за кредитом; - 6 060,24 грн. - заборгованість за процентами; - 5 289, 32 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та за порушення строків сплати процентів за користування кредитом(а.с.6). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.ст. 610, 612, 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Ст.ст.1054, 1049 ЦК України передбачають, що за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення позову. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 429,04 грн. На підставі ст.ст. 553, 1054, 1059, 629, 610 ЦК України,

Outcome: approved