Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача для зарахування в дохід держбюджету надміру перераховану суму щомісячної адресної допомоги у розмірі 7836,70 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 509, позивачем був взятий на облік [PERSON], зареєстрований в [INFO]. На підставі наданої заяви [PERSON] була призначена грошова допомога, відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 505 з 28.03.2017 по 27.09.2017. В заяві про призначення грошової допомоги відповідач зазначив про відсутність у будь-кого з членів його сімї власності на житлове приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. За результатами перевірки достовірності інформації, наданої відповідачем для призначення допомоги, встановлено, що у власності дружини відповідача [PERSON] є квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач проживає в даному житловому приміщенні та вказав його як місце свого перебування. Таким чином, відповідач не мав права на отримання грошової допомоги. Розмір надміру перерахованої суми допомоги за період з 28.03.2017 по 27.09.2017 складає 7836 гривень 70 копійок. Станом на день звернення до суду кошти добровільно не повернено, у звязку з чим позивач вимушений був звернутись до суду. На позовну заяву відповідачем надано відзив, в якому відповідач позов не визнав з огляду на наступне. Недостовірної інформації позивачу він не надавав та вимог щодо повернення надміру перерахованої допомоги не отримував. Заява про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції не має відношення до грошової допомоги у період з 28.03.2017 по 27.09.2017, оскільки на підставі даної заяви відповідач отримав грошову допомогу у період з 04.12.2014 по 03.06.2015, крім того, дана заява містить інший адрес проживання, ніж той який зазначено в позовній заяві. Крім того, позивачем не надано доказів перерахування відповідачу грошової допомоги за період з 28.03.2017 по 27.09.2017 в розмірі 7836,7 грн. Також, позивачем не надано доказів, що [PERSON] є його дружиною та має у власності квартиру за адресою: м. Лисичанськ, пр. Перемоги, 150/36. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. В судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2014 року [PERSON] перемістився з с. Зайцево Донецької області в м. Лисичанськ Луганської області у звязку з проведенням активної фази антитерористичної операції. Відповідач є громадянином України та зареєстрований за адресою: [INFO]. Позивачем надано копію заяви від 04.12.2014, чим підтверджено факт переміщення та отримання відповідачем статусу особи, яка перемістилась з району проведення антитерористичної операції, яку поставлено на обліку до управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради. Рішенням позивача № 2487 від 26.10.2017 виплата адресної допомоги відповідачу була припинена з посиланням на наявність у сімї відповідача житла, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які не придатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суду не надані докази не тільки виплати відповідачу адресної допомоги у період з 28.03.2017 по 27.09.2017 в розмірі 7836,7 грн., але й призначення цієї адресної допомоги. Натомість до матеріалів позовної заяви додані рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 13.12.2014 та від 08.05.2015, відповідно до яких [PERSON] нараховано та виплачено допомогу у період з 04.12.2014 по 03.06.2015 та з 17.03.2015 по 03.06.2015. Суд не бере їх до уваги на підставі ст.77 ч.1 ЦПК України, оскільки дані рішення не мають відношення до предмету спору даної цивільної справи та не підтверджують надміру перерахованої суми щомісячної адресної допомоги відповідачу у розмірі 7836,7 грн. за період з 28.03.2017 по 27.09.2017, тобто є неналежними доказами. Також судом не враховуються доводи позивача з посиланням на Інформаційну довідку з реєстру прав власності на нерухоме майно, запис № 17894682, про те, що у власності дружини відповідача - [PERSON] є квартира, розташована за адресою: м. Лисичанськ, пр. Перемоги, 150/36 Як вбачається з самої копії Інформації… (а.с.8) щодо [PERSON], яка додана до позовної заяви, відомості про обєкти нерухомості на її імя відсутні. До того ж позивачем не доведено факт проживання відповідача за адресою: м. Лисичанськ, пр. Перемоги, 150/36, натомість з наданих документів вбачається, що позивач перемістився за адресою: м. Лисичанськ, вул. В.Сосюри (Свердлова), 345/908. На підставі викладено, суд вважає позовні вимоги не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed