Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний банк» на її користь 200 000 грн., що складається з суми банківського вкладу та судовий збір в розмірі 2000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07 травня 2015 року між нею та відповідачем була підписана Заява-договір про розміщення банківського вкладу №10-1347891. Відповідно до якої вона просила відкрити на її ім'я вкладний (депозитний) рахунок з 07.05.2015 р. по 03.11.2015 р., сума вкладу становить 200 000 грн., річна процентна ставка становить 24 %. Їй було відкрито рахунок № 26304001105372. 03 листопада 2015 року, по закінченню строку дії договору, вона звернулась до Банку з заявою про повернення вкладу. Однак до цього часу вклад їй не повернуто. Вважає свої права порушеними, а тому звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповіщав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач та представник позивача. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що 07 травня 2015 року між сторонами в даній справі була підписана Заява-договір про розміщення банківського вкладу №10-1347891. Відповідно до умов якої [PERSON] внесла на вкладний (депозитний) рахунок, відкритий відповідачем № 26304001105372 грошову суму в розмірі 200 000 грн., на строк з 07.05.2015 р. по 03.11.2015 р., з річною процентною ставкою 24 %. Внесення позивачкою грошової суми в розмірі 200 000 грн. на рахунок відповідача підтверджується меморіальним ордером № 5648794 від 07 травня 2015 року. Умовами договору передбачено, що автопролонгація договору можлива, якщо клієнт не вимагає повернення владу в день його закінчення. 03 листопада 2015 року, в день закінчення договору, [PERSON] звернулась до відповідача з заявою про повернення вкладу, та просила не продовжувати термін дії договору. Проте, вклад на сьогоднішній день позивачці повернуто так і не було. Згідно ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за Договором №10-1347891 від 07 травня 2015 року про розміщення банківського вкладу та відповідно не повернув позивачу належні йому грошові кошти в розмірі 200 000 грн., вказана грошова сума має бути примусово стягнута із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved