Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить зняти обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Волохів Яр, вул. Соборна (колишня Леніна), буд. 41, накладене на підставі договору довічного утримання № 2-232 від 19.01.1996 року та внесене 09.09.2006 року до Єдиного реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний № 3710324. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 26.02.1997 року, реєстровий № 2-601, він купив, а [PERSON] продала житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Волохів Яр, вул. Соборна (колишня Леніна), буд. 41. \~ \~ \~ \~Право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Волохів Яр, вул. Соборна (колишня Леніна), буд. 41, зареєстровано за позивачем [PERSON] МБТІ 13.03.1997 року, реєстровий № 248. \~ \~ \~ \~На даний час він маю намір продати належний йому будинок, але при перевірці інформації щодо нерухомого майна йому було повідомлено, що він перебуває під забороною. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити (а.с. 19). Відповідача в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона проти позову не заперечує (а.с. 20). Враховуючи заяви учасників справи з клопотанням про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно договору купівлі-продажу від 26.02.1997 року, реєстровий № 2-601, позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Волохів Яр, вул. Соборна (колишня Леніна), буд. 41 (а.с. 8). Судом встановлено, що [PERSON] 19.01.1996 року був укладений договір довічного утримання, реєстровий № 2-232, згідно якого [PERSON] передала у власність [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Волохів Яр, вул. Соборна (колишня Леніна), буд. 41, та у звязку з умовами договору державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори було накладено обтяження на відчуження вище вказаного житлового будинку до припинення договору довічного утримання. Погодженням від 24.01.1997 року [PERSON] та [PERSON] розірвали договір довічного утримання від 19.01.1996 року, реєстровий № 2-232, дане погодження посвідчене державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, реєстровий № 2-268, однак, нотаріальна заборона на відчуження була не знята і у 2000 році внесена до єдиного державного реєстру заборон. Таким чином, наявність зазначеного обтяження суттєво порушує права позивача щодо розпорядження своїм майном. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Умови договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 26.02.1997\~року між позивачем та [PERSON] виконані обома сторонами у повному обсязі, отже позивач є повноправним власником придбаного будинку. Згідно ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Правом власності відповідно до норм ЦК України\~є право особина річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1,2\~ ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу.\~ Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що обставини, які були підставою для накладення заборони відчуження на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Волохів Яр, вул. Соборна (колишня Леніна), буд. 41, відпали ще у 1997 році при розірванні договору довічного утримання, суд вважає, що є підстави для її зняття.\~ Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 9, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Підставами проведення державної реєстрації прав, їх обтяжень, внесення змін у відповідні реєстри, в тому числі Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; рішення суду, що набрало законної сили.

Outcome: approved