Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити, що доля його матері [PERSON], яка померла 28 серпня 2017 року, в житловому будинку №72 по вул. Севастопольська в м. Мелітополі Запорізької області становить Ѕ частку, а також визнати за ним в порядку спадкування право власності на ј частину житлового будинку №72 по вул. Севастопольська в м. Мелітополі Запорізької області. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач [PERSON], [INFO] народився в м. Мелітополі Запорізької області. Його батьки [PERSON] та [PERSON]. 06.09.1991 року мати позивача зареєструвала шлюб з [PERSON], та змінила своє прізвище з «Гостіщева» на «Павлюченко». 28.08.2017 року мати позивача померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на Ѕ частину житлового будинку №72 по вул. Севастопольська в м. Мелітополі. Після її смерті спадкоємцями за законом першої черги були: її чоловік [PERSON] та позивач її син. [PERSON] прийняв спадщину після смерті свої дружини в порядку, встановленому ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Позивач також у встановлений законом порядку прийняв спадщину після смерті своєї матері, звернувшись з відповідною заявою до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] На теперішній час позивач не може оформити свої спадкові права у звязку з тим, що номінальним власником спадкового майна є чоловік померлої матері позивача, а частка померлої у спільному сумісному майні подружжя не була визначена. 28.12.2017 року чоловік матері позивача [PERSON] помер. Таким чином, на час виникнення у позивача права на оформлення спадщини, тобто після 28.02.2018 року, частка його матері у спільному сумісному майні подружжя не була визначена. У звязку з цим, 03.10.2018 року приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідачем по справі є [PERSON], який є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], як син померлого та який у встановленому законом строк прийняв спадщину після смерті свого батька. Житловий будинок №72 по вул. Севастопольська в м. Мелітополі був придбаний у період шлюбу матері позивача з [PERSON] за спільні кошти. Тому доля матері позивача в житловому будинку становить Ѕ частку. У судове засідання сторони не зявилися. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності. Позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає. Від відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечень не має. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини. 09.03.1966 року народився позивач [PERSON]. Його батьками зазначені батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії VII-УР №0801796, виданого завідуючим бюро актових записів громадянського стану від 29.03.1966 року, актовий запис №418 /а.с.14/. 06.09.1991 року мати позивача [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, внаслідок чого мати позивача змінила прізвище на «Павлюченко», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого завідуючим відділу (бюро) актів громадянського стану серії ІІ-ЖС №487891 від 06.09.1991 року, актовий запис №1068 /а.с.14/. 28.08.2017 померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №396835, виданого Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 30.08.2017 року, актовий запис №1440 /а.с.15/. Згідно з повідомленням КП «ММБТІ» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 14.11.2017 року №3412, станом на 01/01.2013 року право власності на житловий будинок №72 по вул. Севастопольська у м. Мелітополі зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 11.12.1991 року №1-4675 /а.с.16/. Відповідно до договору купівлі-продажу від 11.12.1991 року [PERSON] та [PERSON] придбали будинок за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Севастопольська, 72. Договір купівлі-продажу посвідчений державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори [PERSON], за №1-4675 /а.с.17-18/. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом [PERSON] була зареєстрована спадкова справа після спадкодавця [PERSON], померлої 28.08.2017 року /а.с.19/. 28.13.2017 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №406867, виданого Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області 03.01.2018 року, актовий запис №08 /а.с.20/. Постановою приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 03.10.2018 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину було постановлено відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], оскільки в разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право на частку в їх спільному майні вилається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя, однак чоловік помер 28.12.2017 року не встигши подати таку заяву /а.с.21/. Згідно\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України \~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, як вже зазначалось в позовній заяві, житловий будинок №72 по вул. Севастопольська в м. Мелітополі Запорізької області є спільною сумісною власністю [PERSON] та матері позивача [PERSON]. Крім того, відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні. Так, відповідно до ст. 370 ЦК України передбачено, що в разу виділу частки майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. Таким чином, доля померлої матері позивача [PERSON] в житловому будинку №72 по вул. Севастопольська в м. Мелітополі Запорізької області становить Ѕ частку. Таким чином, позивач має право спадкувати ј частку житлового будинку №72 по вул. Севастопольська в м. Мелітополі. Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі та визначити долю матері позивача [PERSON], яка померла 28 серпня 2017 року, в житловому будинку №72 по вул. Севастопольська в м. Мелітополі, яка становить Ѕ частку, а також визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на ј частинку вказаного житлового будинку.

Outcome: approved