Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. При цьому посилається на те, що на підставі договору дарування від 07.07.2004 року йому належить на праві власності вищезазначена квартира. В 2008 році він прописав у спірній квартирі свою співмешканку [PERSON] та його доньку [PERSON] Відповідачі по справі більше 5 років у вказаній квартирі не проживають, оскільки ця квартира для проживання їм не потрібна, квартирою не цікавляться, не несуть витрат по її утриманню, не цікавляться технічним станом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомили. Приймаючи до уваги викладене, що позивач просить суд провести заочний розгляд справи, то у відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності за договором дарування від сьомого липня 2004 року належить квартира [ADDRESS]. 29.11.2008 року у квартирі [ADDRESS] було прописано [PERSON] та його доньку [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім»ї та прописку (а.с. 4) Як вбачається з пояснень позивача, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] у спірній квартирі не проживають фактично більш ніж п»ять років, не намагаються вселитися в спірну квартиру, їх майна в спірному житловому приміщенні не мається, витрат по сплаті житлово - комунальних послуг вони не несуть. Перешкод у користуванні квартирою [PERSON] та [PERSON] ніхто не чинить. Згідно повідомлення №2726 від 07.12.2017 року за підписом в.о. Головного лікаря КЗОЗ «Харківської міської поліклініки №18» громадянки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] протягом останнього року за медичною допомогою не звертались. (а.с. 55). Пояснення свідків [PERSON], [PERSON] підтверджують пояснення позивача. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України позивач, як власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги тривалий час не проживання в квартирі [ADDRESS] відповідачів [PERSON] та [PERSON] без поважних причин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Що стосується іншої частини позовних вимог щодо зобов»язання примусово зняти відповідачів з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], то суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині, оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема, про позбавлення користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 640 грн., а в дольовому співвідношенні по 320 грн. з кожної. Виходячи з викладеного та

Outcome: partial