Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 58396,80 грн., обґрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Відзиву на заяву відповідачем не надано. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем по 15 липня 2018 року. Наказом № 626к від 15.07.2018 позивач був звільнений за п. 1 ст. 38 КЗпП України, за угодою сторін, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис № 15 від 15.07.2018. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз. 2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Відповідно довідки № 296 від 17.12.2018 середньоденна заробітна плата позивача за календарний день дорівнює 417,12 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів, середньомісячне число робочих днів за травень-червень складає 29/2=14,5 (а.с.5). Час затримки розрахунку з 16 липня 2018 р. (наступний день після звільнення) по 25 лютого 2019 р. (день розрахунку) включно складає 7 місяців 9 днів, тобто заробітна плата за час затримки розрахунку визначається за 6 місяців - 6Х14,5Х 417,12 грн. = 36289,44 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів, пропорційно кількості за 16 календарних дні у липні місяці/31 календарних днів у липні місяці Х 14,5 середньомісячна кількість робочих днів Х 417,12 грн. = 3121,67 грн.; 25 календарних днів у лютому 2019 р./28 календарних днів у лютому місяці Х 14,5 середньомісячна кількість робочих днів Х 417,12 грн. = 5400,21 грн. Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 44811,32 грн. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для часткового задоволення позову щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, надані докази є достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 768,4 грн., на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial