Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 19 серпня 2012 року о 22-00 годин в м.Феодосія на перехресті вулиці [PERSON] та вулиці Революційна, [PERSON], керуючи автомобілем «Опель», державний номер: АЕ 4422 ЕР, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1, не надала переваги у русі іншому транспортному засобу, внаслідок чого виїхала на вулицю [PERSON] та скоїла зіткнення з автомобілем Шевролет «Авео», державний номер: АК 3997 ВН, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 06 вересня 2012 року постановою Феодосійського міського суду АР Крим [PERSON] була притягнена до адміністративної відповідальності і її вина була доведена. На дату скоєння ДТП відповідач не мала чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пошкоджений автомобіль Шевролет «Авео» належить на праві власності [PERSON], розмір завданих збитків згідно звіту експертної компанії «Укравтоекспертиза» від 27 вересня 2012 року становить 50428,03 грн. Відповідачем вказана шкода потерпілому не була відшкодована, тому останній звернувся до Моторного транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою з наданням копії полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/8673802. [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України та 13 грудня 2012 року отримав страхове відшкодування в розмірі 42023,36 грн., а також було сплачено послуги аварійного комісару в розмірі 852,70 грн. На даний час відповідач [PERSON] позивачу страхове відшкодування не сплатила, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування в розмірі 42023,36 грн., витрати за послуги аварійних комісарів в розмірі 852,70 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1218,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак завчасно надав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася і повторно надала суду письмову заяву про відкладення слухання справи, не надавши суду доказів неможливості прибуття в судове засідання, що не є підставою для відкладення розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] в останнє судове засідання не зявився по невідомим суду обставинам, однак раніше надавав пояснення, що він є чоловіком відповідача і після дорожньо-транспортної пригоди 24 серпня 2012 року ним було сплачено [PERSON] грошову суму в якості відшкодування заподіяної шкоди в розмірі 3500 доларів США, про що [PERSON] не повідомив позивача. Крім того, про ухвалене судом рішення йому та [PERSON] відомо не було, до суду їх ніхто не викликав. Пошкодження належного [PERSON] транспортного засобу не відповідає пошкодженням, які зазначені у висновку експерта, вважає, що вартість відновлювального ремонту автомобіля явно завищена. Просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомим суду обставинам. Таким чином, суд, заслухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України втрок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З постанови судді Феодосійського міського суду АР Крим від 06 вересня 2012 року вбачається, що вина [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена і вона притягнена до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців. Зазначена постанова не була оскаржена і набрала законної сили. Факт пошкодження транспортного засобу «Шевролет» внаслідок його зіткнення з транспортним засобом «Опель» підтверджується звітом про оцінку колісного транспортного засобу, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу потерпілого становить 50428,03 грн. Згідно копії платіжного доручення від 13 грудня 2012 року [PERSON] отримав від Моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування в розмірі 42023,36 грн. Вартість послуг аварійного комісару в розмірі 852,70 грн. підтверджується копією Акту №18368 виконаних робіт, а факт понесення цих витрат позивачем - копією платіжного доручення №1846 від 16 квітня 2013 року. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, судом встановлено, що позивач, як страховик, сплатив частину страхового відшкодування страхувальнику [PERSON] в розмірі 42023,36 грн., а також поніс витрати за послуги аварійних комісарів в сумі 852,70 грн., у звязку з чим має право вимоги до відповідача [PERSON], як до особи, відповідальної за завдані збитки, тому позовні вимоги щодо стягнення з неї на користь позивача послуг аварійних комісарів в розмірі 852,70 грн. підлягають задоволенню, а позовні вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування підлягає частковому задоволенню. Так, як вбачається з копії розписки від 24 серпня 2012 року, [PERSON] отримав від [PERSON] в якості відшкодування ремонту транспортного засобу грошову суму 3500 доларів США, що в перерахунку на гривню у серпні 2012 року становить 28264,25 грн. Отже, факт неповідомлення [PERSON] позивача про часткове відшкодування завданої йому шкоди не є підставою для подвійного покладення на винну особу обовязку її відшкодування, у звязку з чим позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування підлягає частковому задоволенню в розмірі 13759,11 грн. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою частково. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, понесені позивачем судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог в розмірі 41,51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial