Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у зв`язку з тим, що відповідач не виконує обов`язки по поверненню кредиту, згідно з кредитним договором б/н від 02.09.2010 в разі чого станом на 01.04.2019 виникла заборгованість в сумі 14759,96 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 576,13грн., простроченим тілом кредиту 3829,58грн., за нарахованою пенею за прострочене зобов`язання 7625,20грн., за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн. 1550,00грн. та штрафів: 500,00 грн. фіксована частина, 679,05 грн. процентна складова. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачем до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності його представника у якому він також повідомляє, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Судова повістка відповідачу повернулася з відміткою пошти: «не проживає». Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем її реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже, суд вважає, що відповідач була належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. 02.09.2010 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Відповідач надав згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач був ознайомлений в письмовому вигляді та зобов`язався регулярно ознайомлюватися із змінами «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.ргіуаtbапk.uа., що підтверджується його особистим підписом у заяві /зворот а.с.12/. Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000, 00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Строк дії договору, як передбачено п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ст. ст. 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач не виконує обов`язки по поверненню кредиту, згідно з кредитним договором б/н від 02.09.2010 в разі чого станом на 01.04.2019 виникла заборгованість за тілом кредиту 576,13грн. та за простроченим тілом кредиту 3829,58грн../а.с.8-11/ Крім того банк, окрім стягнень по основних зобов`язаннях, просить стягнути неустойку: заборгованість за нарахованою пенею за прострочене зобов`язання 7625,20грн., за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн. 1550,00грн. та штрафів: 500,00 грн. фіксована частина, 679,05 грн. процентна складова. Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені є необґрунтованими з огляду на таке. При підписанні анкети-заяви сторони погодили, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг. З наданої довідки про умови кредитування та Умовами та правилами надання банківських послуг сторонами передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. У той самий час, вищевказаними Умовами та Тарифами передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів, що є подвійною відповідальністю боржника. Відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача пені. Оскільки суд прийшов до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з пені в розмірі 9175 грн. 20 коп., то суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми штрафу в розмірі 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 679 грн. 05 коп. - штраф (процентна складова), - підлягають частковому задоволенню. Згідно наданого позивачем витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань складає 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань зі сплати кредиту, тому у позивача виникло право на нарахування відповідачу штрафних санкцій в розмірі 720 грн. 29 коп., з яких: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 220 грн. 29 коп. - штраф (процентна складова), що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки відповідач добровільно не сплачує суму заборгованості, то вона підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку на користь позивача в загальному розмірі 5126 грн. 00 коп., з яких: 576,13грн.- заборгованості за тілом кредиту, 3829,58грн. - простроченим тілом кредиту, штрафів: 500,00 грн. фіксована частина, 279,24 грн. процентна складова). На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає можливим стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 5126,00грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту, за простроченим тілом кредиту та штрафів. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 1921 грн. В пропорції до задоволених вимог сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 666,97 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial