overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати право власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що [INFO] померла його далека родичка - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Належність спадкодавцю вказаного будинковолодіння стверджується випискою з погосподарської книги № 320 від 19 лютого 2021 року, виданою Мізоцькою селищною радою. На момент смерті спадкодавця була достатнім документом, що стверджував право власності. Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 29 грудня 1992 року, посвідченим Четвержук Любов`ю Василівною - секретарем Спасівської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, та зареєстрований в книзі нотаріальних дій за № 25. Спадкоємців за законом немає. Інший спадкоємець за заповітом, його брат - [PERSON] на спадщину не претендує, спадщину не прийняв. Позивач своєчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON] , проте не зміг оформити право власності у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності спадкодавця на спадкове майно. Постановою державного нотаріуса Другої рівненської державної нотаріальної контори від 30.03.2021 року №155/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину. Представником позивача подано суду заяву, в якій він просить справу розглянути без участі позивача та без його участі, позов підтримує повністю і просить задовільнити його. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. У відзиві на позов позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання права власності на спадкове майно. Справу просить розглянути без участі відповідача. Представник Мізоцької селищної ради в судове засідання не з`явився. У відзиві на позов позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання права власності на спадкове майно. Справу просить розглянути без участі відповідача. Згідно ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, що визнаються сторонами по справі. Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд ухвалити рішення , яким - виключити [PERSON] , [INFO] , громадянина України із графи «Батько « в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] виданого Роздільнянським відділом РАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 10.05.2017 року , серія [NUMBER] , актовий запис 174 . - виключити [PERSON] , [INFO] , громадянина України із графи «Батько « в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] виданого Роздільнянським відділом РАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14.06.2017 року серія [NUMBER] , актовий запис 461 . Відповідач вимоги не визнав , заперечень не надав , в судовое засідання не з,явився , суд визнає його неявку неповажною та проводить розгляд справи за його відсутності. Зацікавлена особа [PERSON] написав суду заяву про те , що він проживає разом з [PERSON] дуже довгий час , в них народилося двоє дітей : - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видане Роздільнянським відділом РАЦС Головного територіально го управління юстиції в Одеській області від 10.05.2017 року серія [NUMBER] , актовий запис 174 . - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видане Роздільнянським відділом РАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14.06.2017 року серія [NUMBER] , актовий запис № 461 . Він є біологічним батьком дитини. Зі згоди -позивача , зацікавленої особи та постановленої ухвали суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280,281 ЦПК України. Суд вивчивши пояснення позивача , [PERSON], відповідача , дослідивши докази , матеріали справи , вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі , виходячи з наступного: Суд вважає за необхідне виключити и із актового запису в графі «Батько « в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] виданого Роздільнянським відділом РАЦС Головного територіально го управління юстиції в Одеській області від 10.05.2017 року серія [NUMBER] , актовий запис 174 . Виключити [PERSON] , [INFO] , громадянина України із графи «Батько « в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] виданого Роздільнянським відділом РАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14.06.2017 року серія [NUMBER] , актовий запис № 461 Своє рішення суд мотивує тим , що дійсно в судовому засіданні встановлено , що позивач та відповідач проживають окремо, шлюб не розірваний , а [PERSON] - зацікавлена особа , визнав , що саме він є біологічним батьком дитини , а не відповідач. [PERSON] написав суду заяву про те , що він проживає разом з [PERSON] та в них від спільного життя народилося двоє дітей . Він є біологічним батьком дітей. Суд погоджується з вимогами позивача , та діє в інтересах дітей так , як вважає вимоги достатньо обґрунтованими і такими , що не суперечать інтересам дітей. Суд вважає за необхідне.покласти судові витрати на позивача по справі . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд ухвалити рішення , яким виключити [PERSON] із графи «Батько « в свідоцтві про народження [PERSON] ,[INFO] виданого Роздільнянським відділом РАЦС від 01.09.2011 року серія 1-ЖД № 275900 та визнати його батьком малолітнього [PERSON] , а також змінити прізвище та по батькові дитини.. Відповідач [PERSON] - в суд не з,явився , позовні вимоги не визнав , заперечень не надав , письмової заяви про відкладення справи з вказанням причини відкладення в суд не надали , заборгованість не погашають , повідомлений належним чином , суд визнає його неявку неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України та постановленої ухвали, встановивши , що відповідач не з,явився до суду з неповажних причин. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] написали суду заяву про те ,що задовлення на вимог погоджуються та просять суд розглянути позов за їх відсутності. Зацікавлена особа відділ РАЦС Роздільнянського РУЮ Роздільнянського району Одеської області не заперечувала проти задоволення вимог Суд вивчивши пояснення позивача , відповідача , дослідивши матеріали справи , вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі , виходячи з наступного: Суд вважає за необхідне виключити з актового запису № 221 від 01.09.2011 року про народження [PERSON] , 26.02.2011 року , в графі «Батько « відомості про [PERSON] , [INFO] , як про батька дитини в свідоцтві про народження серія 1-ЖД № 275900 . Своє рішення суд мотивує тим , що дійсно в судовому засіданні встановлено , що позивач та відповідач [PERSON] до народження дитини підтримували дружні стосунки в тому числі і інтимні , запис про батька був зроблений на підставі того . що [PERSON] на той час перебувала в шлюбі з [PERSON] Згодом шлюб розірвали. На даний час [PERSON]А. та [PERSON]проживають разом . [PERSON] написав суду заяву про те , що він проживає разом з [PERSON]та в них від спільного життя народилася дитина [PERSON], [INFO]. Він є біологічним батьком дитини. Суд погоджується з заявленими вимогами позивача , та діє в інтересах дитини так , як вважає вимоги достатньо обґрунтованими і такими , що не суперечать інтересам дитини. Задовольняючи вказані вимоги суд прийшов до висновку про те , що необхідно визнати [PERSON] , [INFO] уродженця [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису № 221 від 01.09.2011 року в свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши в графі «Батько» - [PERSON] , [INFO] , прізвище дитини змінити з «Гончаренко « на [PERSON] « , по батькові з « Сергійович « на «Вікторович «. Суд вважає за необхідне.покласти судові витрати на позивача по справі . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина. Він є спадкоємцем за законом першої черги, інші спадкоємці відсутні. Мати проживала у [ADDRESS] ,\~що відноситься\~до території Здовбицької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області. На даний час він не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, оскільки пропустив шестимісячний строк подачі заяви. Вважає, що строк пропустив з поважних причин, оскільки перебував на борту гідрографічного судна, будучи на посаді електротехнічного офіцера. В судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглянути без його участі, позов підтримує повністю і просить задовільнити його. Представник Здовбицької сільської ради в судове засідання не з`явився. У листі наданому суду не заперечує щодо визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Справу просить розглянути без участі представника сільської ради. Відповідно до листа капітана гідрографічного судна від 10 листопада 2020 року підтверджено, що [PERSON] працював на борту гідрографічного судна з 30 грудня 2019 року по 09 листопада 2020 року. Крім того, факт перетину кордону у зазначені дати вказується у листі-відповіді Державної прикордонної служби України від 04 грудня 2020 року № 184/М-15507. Згідно довідки зі Спадкового реєстру від 16 грудня 2020 року за параметром запиту [PERSON] відсутні спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину. Факт належності позивача до спадкоємців першої черги підтверджується його свідоцтвом про народження від 29 травня 1959 року №10, згідно якого матір`ю [PERSON] є [PERSON] . У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] (і.н. [NUMBER] ) на його користь суму боргу в розмірі 105 371 (сто п`ять тисяч триста сімдесят одна) грн та судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що 05 червня 2019 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики. Згідно умов укладеного договору [PERSON] передав, а [PERSON] отримав в позику суму коштів у розмірі 105371 гривень, яку зобов`язувався повернути до 31 грудня 2019 року. У визначений договором термін кошти повернуті не були, а на неодноразові вимоги повернути позичену суму грошей Відповідач жодним чином не реагує. 14 лютого 2020 року адвокатом Кунцівим П.Р. на адресу Відповідача було скеровано письмову претензію з проханням добровільно повернути отриману суму позики. Вказану претензію Відповідач отримав 21 лютого 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції. Проте по даний час жодних дій з повернення коштів Відповідачем вчинено не було. 24 вересня 2020 року провадження у справі відкрито, справу визначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Разом з тим проведення судового засідання неодноразово відкладалось за клопотаннями представника позивача та у зв`язку з неявкою сторін. Позивач [PERSON] та представник позивача Кунців П.Р у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] неодноразово належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, проте в судове засідання не з`явився. Відзив відповідачем не подано. Враховуючи відсутність заперечень зі сторони позивача та його представника,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд частково скасувати рішення Хлібодарської селищної ради від 04.12.1996 року в частині передачі в приватну власність безкоштовно земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку та господарських споруд /присадибна ділянка , визнати недійсним державний акт серії І-ОД -033201 від 14 квітня 1999 року на його ім'я та визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 0,1246 га за адресою [ADDRESS], посилаючись на те, що йому в 1996 році на підставі рішення, що оскаржується, передана у власність земельна ділянка площею 0,12 га. Але в подальшому були виявлені неточності в площі земельної ділянці та помилка при видачі державного акту в частині місця розташування земельної ділянки. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, але від нього надійшла заява в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Хлібодарської селищної ради народних депутатів Біляївського району, Одеської області від 04.12.1996 року земельна ділянка для будівництва будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] передана в приватну власність [PERSON] (без вказання площі земельної ділянки). 14 квітня 1999 року видано державний акт І-ОД № 033201, площа земельної ділянки вказана - 0,12 га; адреса земельної ділянки - [ADDRESS] На підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки гр. [PERSON], при проведенні геодезичних робіт та вимірюванні площі встановлена дійсна площа земельної ділянки в межах - 0,1246 га. Частиною статті 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність, із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою шодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. Таким чином, у вищенаведеному державному акті невірно вказана площа земельної ділянки і адреса її розташування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути йому перешкоди в користуванні власністю - квартирою [ADDRESS] шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням в даній квартирі, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 5.04.2004р. він є власником квартири, в липні 2004р. зареєстрував відповідачку, яка деякий час з ним проживала, однак в 2007р. виїхала, проте залишається зареєстрованою, чим перешкоджає йому в користуванні належним йому майном. Відповідачка в судове засідання не з'явилась повторно, про день слухання справи повідомлялась належним чином за місцем реєстрації відповідно до ст. 74 ч. 5 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим слухати справу у її відсутність згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, спірне жиле приміщення представляє собою однокімнатну квартиру жилою площею 13,40 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS]. Дана квартира належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 5 квітня 2004р./ ас 6/. Як видно з довідки ф. 3, в спірній квартирі зареєстровані позивач - власник, та відповідачка - фізична особа /ас 9/. Відомостей про укладення сторонами будь-яких договорів на користування квартирою матеріали справи не містять. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки реєстрація сторонньої особи порушує права власника, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути йому як власнику перешкоди у користуванні квартирою 91 у будинку №44 по вул. Бучми в м. Харкові шляхом виселення з неї відповідачів та інших осіб, що проживають там з їхнього дозволу чи згоди або без такого дозволу, а також звільнення квартири від їхніх речей та майна із одночасним вселенням до цієї квартири позивача. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якої просив справу розглядати без його участі, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Підставою виникнення права власності є договір про задоволення вимог іпоткодержателя, серія та номер: 499, виданий 08.02.2008 року, видавник [PERSON], приватний нотаріус ХМНО; Договір відступлення права вимоги за Іпотечним договором, серія та номер:774, виданий 06.06.2016 року, видавник [PERSON] Згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Харківської області від 11.01.2017 року відповідачі зареєстрованими за адресою: [INFO] не значаться.(а.с.10,11). Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, позивачем в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надано суду достатніх та належних доказів на підтвердження позовних вимог, а саме: позивачем не доведено того, що відповідачі дійсно мешкають в спірній квартирі, чим перешкоджають його праву як власника розпоряджатися майном. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову за його недоведеністю.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач з 28.06.2013 р. не мешкає у вказаному будинку. Позивач в судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинка від 10.07.1998 р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Фесенко Р.А., зареєстрованого в реєстрі за №3095. Окрім позивача в будинку зареєстрований його син - відповідач, який не мешкає в будинку з 28.06.2013 р., за комунальні послуги не сплачує, однак залишився зареєстрованим у зазначеному будинку, що позбавляє позивача можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Некрасова, буд. 69, посилаючись на те, що відповідач з серпня 2014 р. не мешкає у вказаному будинку. Позивач в судове засідання не зявився, у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач\~є власником житлового будинку №69 по вул. Некрасова в м. Лисичанську Луганської обл. на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.04.2011 р. Окрім позивача в будинку зареєстрований його син відповідач, який не мешкає в будинку з серпня 2014 р., за комунальні послуги не сплачує, однак залишився зареєстрованим у зазначеному житловому будинку, що позбавляє позивача можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст.\~386\~ЦК України,\~держава забезпечує\~рівний захист\~прав усіх\~суб'єктів\~права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved