Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області про визнання права власності за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2005 року позивач проживає в [INFO] та безперервно, відкрито володіє вказаним будинком. Згідно із довідкою КП «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на будинок в с. Осички, вул. Л. Гірник, 137, Вільшанського району, Кіровоградської області не зареєстровано. Оскільки власника, який має правовстановлюючі документи на вищевказаний будинок не існує, позивач неодноразово звертався до Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області, тому що не мав змоги самостійно оформити вказаний будинок. Позивач з 2005 року, вже довгий час, більше десяти років відкрито, добросовісно володіє та користується вказаним будинком, проживає в ньому, здійснює ремонти, користується присадибною ділянкою, сплачує податки, комунальні послуги, електроенергію, місце проживання не змінював. Позивачем не подано іншого позову до Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області з цим самим предметом та з цих самих підстав. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Л. Гірник, 137, в с. Осички, Вільшанського району, Кіровоградської області за набувальною давністю. До початку судового засідання позивач надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. До початку судового засідання представник Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області надав суду заяву в якій вказав, що вимоги викладені визнають повністю, не заперечують проти визнання права власності за набувальною давністю. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна №90605978 від 26.06.2017 року, наданого Маловільшанською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області, житловий будинок розташований за адресою с. Осички, вул. Л. Гірник, 137, Вільшанського району, Кіровоградської області взятий на облік безхазяйного майна, номер запису про взяття на облік 11045 від 26.06.2017 року. (а.с. 7). Відповідно до архівної довідки №10, виданої КП «БМБТІ» 31.01.2018 року, за архівними даними реєстрових книг станом до 01.01.2013 року право власності на будинок за адресою с. Осички, вул. Л. Гірник, 137, Вільшанського району, Кіровоградської області не зареєстровано (а.с. 8). Згідно довідки Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області №239 від 24.11.2015 року, на виконання Декрету Кабінету Міністрів від 26.12.1992 року загального рішення, щодо забезпечення та передачі протягом 1993 року земельних ділянок громадян України наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд (присадибне землекористування), дачного і гаражного будівництва по с. Осички на території Вільшанської селищної ради, Кіровоградської області не приймалося (а.с. 19). Судом встановлено, що позивач з 2005 року постійно, безперервно та відкрито володіє вказаним будинком. Відповідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки позивач добросовісно заволодів вищевказаним будинком та більше тринадцяти років відкрито користується ним, а тому суд приходить до висновку, що позивач набув право власності на зазначений будинок за набувальною давністю. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved