Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що 25 листопада 2008 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір № 0045/08/00-Nv з Додатковою угодою від 22 квітня 2009 року, а також, іпотечний договір б/н з Додатковим договором від 22 квітня 2009 року. Зазначає, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує та, станом на 02.04.2014 року у нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 142 459 гривень 01 копійка, що порушує права позивача. На підставі цього, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на нерухоме майно відповідача. В судове засідання ніхто не прибув. В заяві наданій суду представник позивача підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач, будучи двічі повідомленою про місце, день і час розгляду справи належним чином (одного разу через представника), в судове засідання повторно не прибула, про причини своєї неявки суду не повідомила. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 25.11.2008 року між АКБ «Форум» і [PERSON] укладено кредитний договір № 0045/08/00-Nv, відповідно до якого останній було надано кредитні кошти в сумі 44 000 доларів США терміном користування до 24.11.2023 року зі сплатою 19,5 % річних (а.с. 20 - 23). Відповідно до п. 2.3 кредитного договору, позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 245 доларів США. Пункт п. 2.7 кредитного договору передбачає, що проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. Згідно із п. 5.3 кредитного договору, невиконання або неналежне виконання позичальником зобов'язань по поверненні суми кредиту, сплаті процентів та інших зобов'язань, передбачених п. 3.3 цього Договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування Банком Позичальника, а Позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів Банку, сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами. 22.04.2009 року між АКБ «Форум» і [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до вказаного кредитного договору, відповідно до якої за користування кредитними коштами встановлювалась плата в розмірі 14 % річних (а.с. 24). Надання банком [PERSON] коштів за кредитним договором в розмірі 44 000 доларів США підтверджується меморіальним валютним ордером № 222513 від 25.11.2008 року (а.с. 36). 25.11.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0045/08/00-Nv, укладеним між АКБ «Форум» і [PERSON], укладено іпотечний договір та додатковий договір від 22 квітня 2009 року, відповідно до яких предметом іпотеки є належне останній на праві власності майно, а саме: житловий будинок (цегла) під номером [ADDRESS], позначений за планом земельної ділянки - «А», загальною площею 80,7 кв.м, житловою площею 51,4 кв.м, з погрібом (цегла), позначеним за планом земельної ділянки - «Б», сараєм (цегла), позначеним за планом земельної ділянки - «В», гаражем (цегла), позначеним за планом земельної ділянки - «Г», сараєм (цегла), позначеним за планом земельної ділянки - «Д», вбиральнею (цегла), позначеним за планом земельної ділянки - «О», а також земельна ділянка загальною площею 0,262 га, з яких 0,250 га з цільовим призначенням - «будівництво та обслуговування житлового будинку», а 0,012 га з цільовим призначенням - «ведення особистого підсобного господарства», що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25 - 28, 29 - 30). У Статуті ПАТ «Банк Форум» записано, що ПАТ «Банк Форум» є правонаступником всіх прав і зобов'язань АКБ «Форум» (а.с. 40 - 45). Із змісту позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що відповідач не виконує свої зобов'язання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором № 0045/08/00-Nv від 25 листопада 2008 року. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 02.04.2014 року відповідач має заборгованість по кредитному договору на загальну суму в розмірі 12 826.98 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день обрахування заборгованості становить 142 459 гривень 01 копійка, у тому числі: - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 10 463.70 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день обрахування заборгованості становить 116 211 гривень 94 копійки; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 2 010.51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день обрахування заборгованості становить 22 329 гривень 13 копійок; - поточна сума заборгованості за нарахованими процентами - 130.22 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день обрахування заборгованості становить 1 446 гривень 25 копійок; - пеня за простроченим кредитом та процентами - 222.55 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день обрахування заборгованості становить 2 471 гривня 68 копійок (а.с. 6 - 8). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Норма частини першої статті 575 ЦК України встановлює, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Стаття 589 ЦК України передбачає, що в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку», початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Пунктом 3 додаткового договору до іпотечного договору визначено, що ринкова вартість предмета іпотеки становить 248 556 гривень, що еквівалентно 32 280 доларам США; заставна вартість предмета іпотеки становить 180 626 гривень, що еквівалентно 23 458 доларам США (а.с. 29 - 30). Вирішуючи вказаний спір, суд не застосовує вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII, оскільки із заповненої 30.09.2008 року [PERSON] анкети, вбачається, що їй належить квартира [ADDRESS] (а.с. 10 - 19). Також, у доданих до позову документах, місцем проживання відповідача зазначено адресу: [ADDRESS]. Отже, можна зробити висновок, що нерухоме житлове майно у виді будинку [ADDRESS], яке є предметом іпотеки, не використовується як місце постійного проживання позичальника. В судових засіданнях, у яких були присутні відповідач або її представник, будь-яких доказів того, що нерухоме житлове майно, яке є предметом іпотеки, використовується відповідачем як місце її постійного проживання, суду не надано; відповідних клопотань щодо забезпечення доведення такої обставини, стороною відповідача не заявлено. Таким чином, оскільки, відповідач не виконує свої зобов'язання за укладеним із позивачем кредитним договором № 0045/08/00-Nv від 25.11.2008 року та наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості відповідача перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved