Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 жовтня 1978 року Львівським палацом урочистих подій, актовий запис №3872. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22 жовтня 1978 року зареєстрував шлюб з відповідачем, в якому мають двох дітей, які вже досягли повноліття. Зазначає, що подружнє життя поступово погіршувалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, між ними виникали постійні суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З грудня 2000 року вони не ведуть спільний побут та господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Стверджує, що вони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаємодопомоги. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, а тому примирення та подальше збереження формально існуючого шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача подав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена в порядку передбаченому ст.74 ЦПК України, через оголошення в газеті „Львівська пошта, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зясувавши її дійсні обставини та причини позову, повно та всебічно зясувавши фактичні взаємини сторін, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~ Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22 жовтня 1978 року у Львівському палаці урочистих подій, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №3872. В шлюбі мають двох дітей [PERSON], 28.02.1985р.н., та [PERSON], 11.03.1980р.н., які на даний час досягли повноліття. Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 1978 року, міцної сімї вони не утворили, між ними систематично виникали непорозуміння, які привели до розпаду сімї. З грудня 2000 року вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Позивач категорично стверджує, що вони втратили один до одного почуття любові, довіри та взаєморозуміння, без яких повноцінна сімя існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконаний, що не буде вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам сторін, сімя розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. А відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 487,20грн. судового збору. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved