Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТзОВ «СК «Райп» суму невиплаченого страхового відшкодування з урахуванням 3% річних, пені, інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 6542,26 грн., моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. та 229,40 грн. судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.03.2012 року за участю транспортного засобу ВАЗ 21170, під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ СК «Райп», відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб позивача - «Опель Вектра» державний номер [NUMBER]. Оскільки цивільно-правова відповідальність третьої особи, яку було визнано винною у скоєнні даної ДТП застрахована в ТДВ «СК «Райп» і відповідачем не здійснено страхову виплату у встановлений законом строк, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, та відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 25.03.2012 року у м. Кременчук, Полтавської області, по вул. 60 років Жовтня за участю транспортного засобу ВАЗ 21170, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ «СК «Райп» (поліс № АВ/1226076), відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб позивача - «Опель Вектра», державний номер [NUMBER]. 26 березня 2012 року позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку. 18 квітня 2012 року постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 13) Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до звіту про оцінку розміру шкоди від 30.03.2012 року, розмір шкоди завданої позивачу пошкодженням в даній ДТП автомобіля «Опель Вектра», державний номер [NUMBER], становить 5 410,15 грн. Витрати, понесені позивачем на оплату послуг по визначенню розміру шкоди, згідно квитанції наданої позивачем, складають 400,00 грн. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України: у разі настання страхового випадку, страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором Згідно ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 03.05.2012 року позивачем було направлено до ТДВ СК «Райп» заяву про виплату страхового відшкодування, із додатками, передбаченими ст. 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка була отримана відповідачем 17.05.2012 року, та 20.05.2012 року ним було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 5 410, 15 грн. та про компенсацію понесених позивачем витрат на проведення оцінки завданої шкоди в розмірі 400 грн., разом - 5 810,15 грн. 05.02.2013 року листом за вих. № 121, відповідач додатково повідомив позивача про прийняте рішення здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 5 810,15 грн., проте його не виконав. Згідно ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ст. 36.5. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Граничний дев'яностоденний строк виплати відповідачем страхового відшкодування позивачу сплив, відповідно до ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - 17.08.2012 року, а отже вимога позивача про стягнення з відповідача суми матеріального збитку з урахуванням пені, визначеної ст. 36.5 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», інфляційних нарахувань та 3% річних, визначених ст. 625 ЦК України, в загальному розмірі складає 6 542,26 грн., яка підлягає стягненню. Позивач також просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 15 000 грн., обґрунтовуючи її тим, що внаслідок невиконання відповідачем свого зобов'язання, він протягом більше ніж року перебуває у постійному нервовому напруженні, пригніченому емоційному стані, та стресах, що часто спричинює сварки між позивачем і членами його родини, та призвело до істотного погіршення стосунків у родині позивача. Також, обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, зазначає про те, що нездійснення відповідачем страхового відшкодування формує у позивача почуття ошуканості і беззахисності від незаконного невиконання відповідачем його обв'язку, а також про те, що у зв'язку із невиконанням відповідачем обов'язку, транспортирний засіб позивача неможливо повноцінно використовувати, що створює позивачу додаткові незручності. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини відповідача, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 2 000 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: partial