Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив: зняти арешт з нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON], накладений Відділом державної виконавчої служби Комсомольського РУЮ у м. Херсоні постановою серії АА № 176371 від 11.06.2007 року. В обґрунтування позову посилався на те, що йому на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. 01.09.2015 року у державного реєстратора, при отриманні витягу про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, йому було надано рішення про відмову у державній реєстрації. Крім того, повідомлено, що за вказаним обєктом нерухомого майна міститься обтяження за попереднім власником. Так, відповідно до постанови серії АА № 176371 від 11.06.2007 року, ухваленої ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні, накладений арешт на вищезазначену квартиру у звязку з тим, що попередній її власник ухиляється від сплати аліментів. Начальником ВДВС Комсомольського РУЮ йому відмовлено у знятті арешту, оскільки виконавче провадження 22.01.2013 року завершено та направлено за територіальністю до ВДВС Нововоронцовського РУЮ у Херсонській області. Для вирішення цього питання він звертався до ВДВС Нововоронцовського РУЮ у Херсонській області щодо зняття арешту з нерухомого майна, але документи, які б підтвердили накладення арешту на майно, у справі відсутні. В судовому засіданні позивача позов підтримав, проси його задовольнити на підставі ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження». Представник відповідача не заперечувала проти зняття арешту з майна, проте була проти стягнення з ВДВС судових витрат, пояснивши, що вини служби у тому, що арешт було накладено на майно позивача не має, оскільки державний виконавець перевіряв хто є власником квартири і згідно відповіді БТІ встановив, що вона належить саме боржнику, а не позивачу по справі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Судом встановлено, що позивач є власником квартири № 180, що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Куліша, 3, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.02.2007 року, долученим до матеріалів справи. Вищезазначене майно належить позивачу на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14.02.2007 року, що підтверджується його копією. Проте, 11.06.2007 року державним виконавцем ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до вказаної постанови державним виконавцем ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні при примусовому виконанні виконавчого листа про стягнення аліментів з [PERSON] було постановлено накласти арешт на все майно, що йому належить, а саме квартиру № 180 за адресою: м. Херсон, вул. І. Куліша, 3 та заборонено здійснювати її відчуження. Разом з тим, на момент накладення арешту вищезазначена квартира вже не належала боржнику, а перейшла у власність позивача по справі. Внаслідок вказаних обставин, 01.09.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру № 180 за адресою: м. Херсон, вул. І. Куліша, 3. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні задля зняття арешту з належної йому квартири, проте листом від 03.09.2015 року йому було повідомлено, що виконавче провадження було завершене та направлено за територіальністю до ВДВС Нововоронцовського РУЮ у Херсонській області. Згідно відповіді ВДВС Нововоронцовського РУЮ у Херсонській області від 10.09.2015 року позивачу було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про зняття арешту з належного йому майна. Таким чином, позивач є власником квартири [ADDRESS] та не є боржником за виконавчим провадженням, однак арешт вказаної квартири знято не було. Вказані обставини, на погляд суду, є порушенням його інтересів та підставою для скасування арешту, накладеного Відділом державної виконавчої служби Комсомольського РУЮ у м. Херсоні постановою серії АА № 176371 від 11.06.2007 року. Судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору підлягають стягненню на його користь з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України. При цьому, суд не бере до уваги посилання державного виконавця щодо відсутності вини відповідача, оскільки ст. 88 ЦПК України передбачає присудження судових витрат стороні на користь якої ухвалено рішення з другої сторони незалежно від наявності її вини. На підставі викладеного,

Outcome: approved