Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь 4061,75 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок пошкодження його автомобіля в дорожньо-транспортній пригоді, та 1000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Крім того, просить стягнути з [PERSON] на його користь понесені ним судові витрати в розмірі 1562,30 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 17.11.2012 року о 13-15 год. [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 2102, д.н. [NUMBER], рухаючись по вул. Якіра на перехресті з пр. Московським в м. Харкові не дотримався безпечної дистанції руху та допустив зіткнення з автомобілем позивача Ford, д.н. [NUMBER], який рухався попереду та зупинився. Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 12.12.2012 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті зіткнення автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження розмір заподіяної позивачу шкоди дорівнює 4061,75 грн. Крім того, позивачем у зв'язку із пошкодженням його майна були здійснені наступні витрати: 707,04 грн. - оплата вартості автотехнічної експертизи; 7,07 грн. - комісія банку; 18,78 грн. - оплата вартості телеграми-повідомлення відповідачу про місце та час проведення експертом огляду пошкодженого автомобіля; 600,00 грн. - оплата юридичних послуг; 229,41 грн. - оплата судового збору за подання позовної заяви до суду, всього 1562,30 грн. Крім того, позивачу у зв'язку з пошкодженням його майна та неправомірною поведінкою [PERSON] завдано моральних страждань. Заподіяну йому моральну шкоду позивач оцінює в 1000,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі - МТСБУ) в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Заперечував проти позову, посилаючись на те, що згідно чинного законодавства України підставою для сплати МТСБУ суми відшкодування є надання потерпілою особою заяви про відшкодування шкоди в порядку ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Право на отримання відшкодування за рахунок МТСБУ виникає у потерпілого не з моменту настання ДТП, а з моменту звернення до МТСБУ у встановленому законом порядку. Проте позивач не надав до МТСБУ заяву та документи, визначені законодавством України, а тому у МТСБУ не виник обов'язок проводити страхову виплату. Рішення щодо проведення/відмову у проведенні регламентної виплати позивачу буде прийняте МТСБУ лише після використання позивачем свого права на звернення до МТСБУ, зокрема надання документів, визначених ст. 35.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи наведене, представник МТСБУ просив суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] в частині вимог, пред'явлених до МТСБУ. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 12.12.2012 року, яка набрала законної сили, [PERSON] 17.11.2012 року о 13-15 год., керуючи автомобілем ВАЗ-2102, д.н. [NUMBER], в м. Харкові, рухаючись по вул. Якіра на перехресті з пр. Московським не дотримався безпечної дистанції з автомобілем Ford, д.н. [NUMBER], який рухався попереду та зупинився, внаслідок чого відбулося зіткнення, автомобілям завдано матеріальну шкоду. В зв'язку з наведеним [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], [PERSON] є власником транспортного засобу Ford, д.н. [NUMBER]. Позивач [PERSON] згідно вказаного свідоцтва має право керування зазначеним транспортним засобом. В пункті 13 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач як особа, яка на законних підставах керувала транспортним засобом Форд, має право вимагати відшкодування йому завданої в результаті ДТП шкоди. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 1289, складеного 28.02.2013 року судовим експертом ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, розмір матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля Форд Мондео, д.н. [NUMBER], в результаті дорожньо-транспортної пригоди, складає 4061,75 грн. Як вбачається з пояснень позивача, цивільно - правова відповідальність [PERSON] не була застрахована у відповідності із Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно п. 41.1 «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування відповідного зразку та додає документи, перелік яких міститься в п. 2 ст. 35 вказаного Закону. Оскільки позивачем всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України не доведено факт звернення до МТСБУ у встановленому законом порядку щодо виплати страхового відшкодування, а також факт відмови МТСБУ у виплаті такого відшкодування, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено порушення його прав з боку МТСБУ та позовні вимоги до вказаної організації пред'явлено передчасно, в зв'язку з чим відмовляє в позовних вимогах, пред'явлених до МТСБУ. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно роз'яснень, викладених в п. 16 вказаної вище Постанови Пленуму ВССУ, у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди Матеріали цивільної справи не містять даних відносно того, що [PERSON] повідомляв МТСБУ про ДТП. За таких обставин суд приходить до висновку щодо обгрунтованості позовних вимог, пред'явлених до [PERSON], та вважає за можливе стягнути з нього на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 4061,75 грн. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, а також у зв'язку із пошкодженням її майна. Враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, яких зазнав позивач, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе також задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди та стягнути з [PERSON] на користь позивача в якості відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн. Таким чином, всього з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 5061,75 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача судових витрат в розмірі 1562,30 грн., суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи наведене, суд стягує з [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн. Щодо вимог позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 600,00 грн., то суд виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача в судових засіданнях представляв представник ПП «Юридична фірма «Адвокат». Відповідно до договору про правову допомогу № 10 від 28.11.2012 року, укладеного між вказаною фірмою та позивачем, вартість послуг фірми дорівнює 600,00 грн., які були сплачені позивачем згідно чеку № 1/28 від 28.11.2012 року. Відповідно до ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу входять до складу судових витрат. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Розмір мінімальної заробітної плати в 2013 році встановлено в сумі 1147,00 грн., відповідно 40 % мінімальної заробітної плати дорівнює 458,8 грн. Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача в 2013 році приймав участь в судових засіданнях загальною тривалістю 11 хвилин. За таких обставин витрати на правову допомогу за 2013 рік підлягають відшкодуванню в розмірі 84,11 грн., виходячи із вартості години участі представника в судовому засіданні в розмірі 458,8 грн. та загальної тривалості судових засідань 11 хвилин хвилини. Розмір мінімальної заробітної плати в 2014 році встановлено в сумі 1218,00 грн., відповідно 40 % мінімальної заробітної плати дорівнює 487,2 грн. Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача в 2014 році приймав участь в судових засіданнях загальною тривалістю 27 хвилин. За таких обставин витрати на правову допомогу за 2014 рік підлягають відшкодуванню в розмірі 219,24 грн., виходячи із вартості години участі представника позивача в судовому засіданні в розмірі 487,2 грн. та загальної тривалості судових засідань 27 хвилин. Таким чином, всього з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в загальному розмірі 303,35 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з [PERSON] витрат на експертизу та відправлення кореспонденції, то суд відмовляє у вказаних вимогах з огляду на наступне. Перелік судових витрат зазначено в ст. 79 ЦПК України. Відповідно до положень вказаної статті до судових витрат належать в тому числі витрати на проведення судових експертиз. Між тим експертне автотоварознавче дослідження № 1289 було проведено не в ході розгляду даної цивільної справи, а до звернення позивача до суду із дійсним позовом. Відповідно, витрати на оплату телеграми також було здійснено позивачем до звернення до суду із дійсним позовом. За таких обставин у суду відсутні підстави включати вказані витрати до складу судових витрат, пов'язаних в розглядом справи, та, відповідно, стягувати їх з [PERSON] на користь позивача. Враховуючи наведене, з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 532,75 грн.

Outcome: approved