Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 08 серпня 2015 року , приблизно о 16 годині , [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 2103 реєстраційний номер [NUMBER] і допустив наїзд на позивача , який керував мопедом «Дельта». Внаслідок ДТП позивачеві були заподіяні тілесні ушкодження. Своїми діями відповідач вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч 1 ст 286 КК України і був притягнутий до кримінальної відповідальності. В позові позивач вказує, що своїми діями відповідач заподіяв йому матеріальну шкоду, яка складається з витрат на лікування, відшкодування заробітку, втраченого ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду, тощо. Просить стягнути на його користь 35810,92 гривень матеріальної шкоди та 50 000 гривень моральної шкоди. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги і просить стягнути на його користь з відповідача 24144,90 гривень витрат на лікування, суму втраченого заробітку в розмірі 48140 гривень, витрати , понесені на укладення договорів добровільного медичного страхування в розмірі 1430 гривень а всього в розмірі 73714,90 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач уточнені позовні вимоги не визнав та просить у їх задоволенні відмовити. Суд, заслухавши сторони , вивчивши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази надані сторонами як обґрунтування позовних вимог так і заперечення проти них , вважає що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав : - дійсно вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2015 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч 1 ст 286 КК України і йому призначене покарання у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі; - вироком суду встановлено , що саме внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог п.п. 10.1,10.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року , водієві мопеда «Дельта» [PERSON] було заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості, не небезпечні для життя, але які спричинили тривалий розлад здоров'я; - до матеріалів справи додані копії чеків та рахунків - фактур з переліком необхідних для лікування медикаментів ( оригінали були надані в судовому засіданні та оглянуті судом ), які підтверджують витрати, понесені позивачем на лікування в сумі 24149,90 гривень; - посилання позивача та його представника на ті обставини , що позивач після дорожньо - транспортної пригоди не може виконувати свої професійні обов'язки на посаді тракториста - машиніста в ТОВ «Ніка» з медичних показань і змушений був звільнитися у зв'язку з чим ним був втрачений заробіток за весь період непрацездатності і загальна сума втраченого заробітку складає 48140 гривень, суд вважає такими, що не обґрунтовані і задоволенню не підлягають; - відповідно до доданої до матеріалів цивільної справи копії трудової книжки позивача, з займаної посади в ТОВ «Ніка» він звільнився 25.03.2016 року за власним бажанням , а не у зв'язку з інвалідністю чи іншими медичними показниками, які б забороняли чи унеможливлювали продовження його роботи на займаній посаді; - відповідно до копій лікарняних листів, виданих на ім'я позивача, йому виплачено за період непрацездатності заробітна плата у розмірі 100%; - відповідно до довідки ТОВ «Ніка» позивачеві за період непрацездатності виплачено 9507,69 гривень. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач ніяким чином , внаслідок ДТП, не втратив належний йому до виплати заробіток. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат , які він поніс внаслідок укладання договорів на страхування медико - санітарної допомоги в період лікування , суд вважає такими , що не підлягають задоволенню у зв'язку з тим , що ці договори не носять обов'язкового характеру. Ці договори являються добровільними і позивача ніхто не зобов'язував їх укладати. Укладення цих договорів являється добровільним волевиявленням позивача і він мав право їх не укладати і не нести витрати при їх укладенні. На підставі викладеного ,

Outcome: partial