Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути суму завданої майнової шкоди в розмірі 6270,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 8671142 від 02.10.2015 року, за яким страховик зобовязався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоровю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля RENAULT LOGAN, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 12.10.2015 р. в місті Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого автомобіля під управлінням водія [PERSON], який керував автомобілем у стані алкогольного спяніння та здійснюючи маневр на парковці допустив два зіткнення з автомобілем [NUMBER], що належить [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль DAEWOO LANOS, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до постанови Комінтернівського районного суду міста Харкова від 04.11.2015 року особою винною в настанні ДТП визнано [PERSON] та притягнено останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до Рахунку-фактури № СФ-3 від 19.01.2016 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 6 270 грн. 00 коп. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи - на рахунок СТО страхове відшкодування в сумі 6 270 грн. 00 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 21.10.2015 року та страхового акту № UA2015102100033/L01/01 від 24.01.2016 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 38935 від 25.01.2016 року. У звязку з тим, що [PERSON] на момент настання ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у Позивача виникло право вимоги до Відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву с проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився надавши до суду письмові заперечення в яких пояснив, що позивач виконав свої зобов*язання по відшкодуванню майнової шкоди потерпілій в ДТП особі, згідно страхового поліса. Він був визнаний винним в скоєнні ДТП. В ст. 38 ЗУ «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності» та в ч.1 ст. 1191 ЦК України не йдеться мова про те, що водій який керував транспротним засобом в стані алкогольного сп*яніння, обов*язково повинен відшкодувати шкоду страховику. Отже питання про задоволення чи відмову в задоволенні регресного позову виноситься на розсуд суду. Просив в задоволенні позову відмовити. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 12 жовтня 2015 року о 20 год. 00 хв. [PERSON], керував автомобілем «Рено» державний реєстраційний номер [NUMBER] біля буд. 136-В по пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові, здійснюючи маневр на парковці допустив два зіткнення з автомобілем «Деу-Ланос» державний реєстраційний номер АХ 4689ЕІ, під керуванням водія [PERSON] [INFO], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Також 12 жовтня 2015 року о 20 год. 00 хв. [PERSON], керував автомобілем «Рено» державний реєстраційний номер [NUMBER] біля буд. 136-В по пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові в стані алкогольного спяніння. Згідно з огляду на стан спяніння, який проводився зі згоди [PERSON], встановлено, що [PERSON] на момент вчинення адміністративного правопорушення перебував в стані алкогольного спяніння. Своїми діями [PERSON] порушив п. 13.1; 1.5; 10.9; 2.9-А ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП. Як вбачається з постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.11.2014 року, [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124, ч.1 ст. 130 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. Таким чином, суд вважає вину [PERSON] встановленою постановою суду, що має преюдиціальне значення. Згідно пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961 -IV від 01.07.2004 року, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до Рахунку-фактури № СФ-3 від 19.01.2016 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 6 270 грн. 00 коп. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ч.2 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи - на рахунок СТО страхове відшкодування в сумі 6 270 грн. 00 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 21.10.2015 року та страхового акту № ІІА2015102100033/Ь01/01 від 24.01.2016 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 38935 від 25.01.2016 року. Відповідно до абз. «а» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов»язкового страхування цивільно - правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті\~9\~та пункті 19.1 статті 19 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд вважає доведеними ті обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх позовних вимог, заперечення відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки п.п. 38.1.1. ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко передбачено право страховика звернутись до суду з регресним позовом до водія, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп*яніння. Згідно із ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved