Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недостовірною та такою, що порочить і принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], інформацію, розміщену в мережі Інтернет на сторінці http://forumodua.com/showthread.php?t=261292&page=23 та зобов`язати [PERSON] її спростувати, заборонити її подальше розповсюдження. А саме наступну інформацію: «Коррумпированная 107-я школа. Я, [PERSON], вынужден обратиться к Вам с жалобой на неудовлетворительный ответ департамента образования и науки Одесского городского совета от 03.03.2014 г. исх. №37-Ко-12 по жалобе родителей учеников 5-го класса общеобразовательной школы І-ІІІ ступеней №107 г. Одессы ([PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]Н.), где классным руководителем была [PERSON] Причиной обращения в департамент образования и науки Одесского городского совета послужило то, что все заявления на имя директора указанной школы [PERSON], на факты безобразий в указанной школе остались проигнорированными. По сути вопросов изложенных в жалобах. С 1-го по 4-й класс, классный руководитель [PERSON], ставила свое личное выше работы. А выражалось это в том, что родители не платили сборы (деньги которые собирала кассир [PERSON] для [PERSON]) были переведены в другой класс или другие школы. Это могут подтвердить родители [PERSON] и [PERSON] За четыре года обучения из данного класса по прихоти [PERSON], было убрано около 11 учеников А делалось это различными способами. Так, например [PERSON] член родительского комитета, «обрабатывала» родителей, якобы проблемных детей (проводила разъяснительную работу от имени [PERSON]Н.), уговаривая перевести в другую школу или другой класса. Также, в функции [PERSON] входило собирание денег для [PERSON] Родителям у которых не было возможности сдать 170 грн. на нужды класса и [PERSON], не стесняясь в высказываниях звучали угрозы, а именно в адрес [PERSON], что если Вы не сдадите деньги, то будете свой отказ объяснять директору школы. В знак благодарности за усилия мамы [PERSON], [PERSON] сделала сына [PERSON] отличником с 1-го по 4-й класс, что не соответствует действительности. Далее, вместо уроков физкультуры, на протяжении четырех лет, [PERSON] были придуманы дополнительные платные занятия 3 раза в неделю (математика, английский язык, русский язык). 1 класс на школу 60 грн. в месяц х 28 чел. х 9 месяцев 15.120 грн.; 2 класс на школу 60 грн. в месяц х 28 чел. х 9 месяцев 15.120 грн.; 3 класс на школу 60 грн. в месяц х 28 чел. х 9 месяцев 15.120 грн.; 4 класс на школу 60 грн. в месяц х 28 чел. х 9 месяцев 15.120 грн. Итого: 60 тыс 480 грн. На дополнительные занятия вместо уроков физкультуры: 1 класс 70 грн. в месяц х 28 чел. х 9 месяцев 17.640 грн.; 2 класс 70 грн. в месяц х 28 чел. х 9 месяцев 17.640 грн.; 3 класс 80 грн. в месяц х 28 чел. х 9 месяцев 20.160 грн.; 4 класс 100 грн. в месяц х 28 чел. х 9 месяцев 25.200 грн. Итого: 80 тыс. 640 грн. А всего получилась «небольшая» сумма - 141тыс.120грн.\~Что касается морально-нравственного поведения [PERSON], хочется отметить острые моменты, а именно когда организовывались совместные поездки в города Киев, Николаев, Умань, на природу. В данных поездках [PERSON] любила выпить и не всегда конец был положительным. Так, например при поездке в г. Киев, группа родителей ([PERSON] мама и мама Горанчук) совместно с [PERSON], напились до такой степени, что не могли стоять на ногах и контролировать себя. В результате чего, проводник вагона был вынужден вызвать милицию, с которой родители затеяли конфликт. С трудом удалось уговорить работника милиции не останавливать поезд и не высаживать данную троицу. Обращаю Ваше внимание на то, что все это происходило на глазах проснувшихся детей. В другой поездке на Каролина-Бугаз с классом, [PERSON] напилась так, что не рассчитав свои силы летела через весь автобус. Будучи негласным классным руководителем в старших классах, по имеющейся информации ее бывших учеников, распитие пива, вина в таких же поездках, было нормой. 4 «А» был разделен на два класса «А» и «В», в котором «В» классе оказались покладистые родители и дети, а в «А» классе остались дети и родители не угодные [PERSON] (отказались платить) и пострадали от нее. И уже в 5 «В» классе [PERSON] снова является негласным классным руководителем, что и сама не скрывает. Хочу добавить, что директор школы [PERSON] знает о всех вопиющих безобразиях и просто занимается покровительством [PERSON]Н.». Зазначену інформацію спростувати у наступний спосіб. При спростуванні відомостей в мережі Інтернет резолютивна частина тексту судового рішення по цій справі повинна бути поширена на тому ж самому сайті в мережі Інтернет, не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили. Текст спростування не повинен містити редагувань, зауважень, заперечень, коментарів, тлумачень, думок від імені [PERSON]. Спростування повинно мати посилання на номер цивільної справи, дату проголошення судового рішення, суд, який постановив рішення, а також мати заголовок такого змісту: «Спростування недостовірної та негативної інформації стосовно [PERSON]». Визнати недостовірною та такою, що порочить і принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію, розміщену та розповсюджену по телебаченню в ефірі телеканалу «Новая Одесса» (38 канал) Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «[PERSON]» 18 квітня 2014 року о 22 годині 00 хвилин у телепрограмі «Центр помощи одесситам» та зобовязати [PERSON], [PERSON], [PERSON] її спростувати і заборонити подальше її розповсюдження, а саме наступну інформацію: висловлювання [PERSON] «были дополнительные занятия и эти занятия были платные, таким образом я подсчитал, за четыре года [PERSON] было собрано, забрано и заработано таким образом около восьмидесяти тисяч гривен, комендант класса это [PERSON] была, которая собирала 170 гривен вмесяц якобы на нужды школы, на нужды класса, как конец месяца, начинается обзвон родителей дайте деньги, дайте деньги, дайте деньги, даже те родители, у которых на тот момент не было возможности, доходило до того, что [PERSON] угрожала от шимени директора и от имени [PERSON], что если вы не будете давать денег, такое вымогательство было уже открытое», «она любит выпить»; висловлювання [PERSON] - «то вместо неё проводили уроки родительский комитет, потому что [PERSON] причёску пойти нужно сделать то ей маникюр нужно сделать», «[PERSON] была довольно в нетрезвом состоянии; висловлювання [PERSON] «были классные поездки, где мамы некоторые, в том числе и с нашим классным руководителем распивали спиртные напитки, позволяли себе курить при детях», «учитель позволяет себе выпить». Зазначену інформацію спростувати у наступний спосіб. При спростуванні відомостей по телебаченню резолютивна частина тексту судового рішення по цій справі повинна бути зачитана диктором у тій самій телепередачі на тому ж самому телеканалі, не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили. Текст спростування не повинен містити редагувань, зауважень, заперечень, коментарів, тлумачень, думок від імені [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Спростування повинно мати посилання на номер цивільної справи, дату проголошення судового рішення, суд, який постановив рішення, а також мати заголовок такого змісту: «Спростування недостовірної та негативної інформації стосовно [PERSON]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за завдану матеріальну шкоду, у вигляді витрат на придбання ліків, в сумі 2337 (Дві тисячі триста тридцять сім) гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за завдану моральну шкоду, спричинену шляхом розповсюдження [PERSON] недостовірної та негативної інформації, у тому числі в мережі Інтернет, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], в сумі 10000 (Десять тисяч) гривень. Стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за завдану моральну шкоду, спричинену шляхом розповсюдження недостовірної та негативної інформації по телебаченню, яка принижує честь гідність та ділову репутацію [PERSON] в сумі 12000 (Дванадцять тисяч) гривень. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 27.11.13 р. відповідач [PERSON] подав заяву на імя Директора Одеської ЗОШ № 107 [PERSON], де звинувачував колишнього класного керівника [PERSON] у різноманітних протиправних діях та неналежній морально-етичній поведінці. 21.12.13 р. [PERSON] було надано письмову відповідь про те, що проведеною перевіркою не виявлено підтвердження фактів, на які посилався заявник. 19.02.14 р. відповідач [PERSON] подав скаргу вх. № 37-Ко-12 до [PERSON] освіти та науки Одеської міської ради з різними обвинуваченнями щодо позивача [PERSON] та директора школи [PERSON] [PERSON] освіти та науки ОМР також не виявив будь-яких порушень. Внаслідок проведення перевірок фактів, на які посилався відповідач [PERSON], позивач неодноразово була вимушена писати пояснювальні записки щодо принизливих звинувачень на своє імя та спростовувати факти, на які посилається [PERSON] Всі вищевказані дії призвели до того, що позивач [PERSON], внаслідок нервового стресу 26.02.2014 р. була доставлена працівниками швидкої медичної допомоги у міську клінічну лікарню № 8 з діагнозом «гіпертонічний криз». У період перебування позивача у лікарні, директором школи [PERSON] були скликані батьківські збори на яких було поставлено питання відносно примусового збору коштів за додаткові заняття. Всі батьки учнів Одеської ЗОШ № 107, одностайною більшістю голосів встановили, що грошові кошти на школу у примусовому порядку ні коли не збирались, про що свідчить Рішенням Зборів батьків, оформленого Протоколом № 5 від 04.03.14 р., який підписаний всіма батьками. Крім того, [PERSON] звертався до Приморської районної прокуратури м. Одеси та до прокуратури м. Одеси знову повідомивши свою версію обставин. Внаслідок чого, позивача декілька раз запрошували для надання пояснень працівникам міліції, а саме 18.04.3014 р. позивач надавав пояснення працівнику міліції [PERSON] в ГУМВС України в Одеській області, 20.05.2014 р. працівнику міліції [PERSON] в Приморському РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Згідно висновку Приморського РВ ОМУ ГУМВС від 27.05.14 р. перевіркою також не виявлено будь-яких порушень. Приймаючи до уваги вказані дії [PERSON] щодо позивача, батьки всіх 17 учнів, які навчаються у 5«В» класі, де була класним керівником (а потім наставником) [PERSON], звернулись з письмовою заявою до [PERSON] освіти ОМР. В заяві всі батьки виразили свою переконливу думку, що обставини, на які постійно посилається [PERSON] не відповідають дійсності і є вигаданими. Після чого, відповідач не припинив чинити перешкоди нормальному та спокійному способу життя позивача, а 15.04.14 р. розмістив на публічному сайті «Одеський форум» (http://forumodua.com) неправдиву та недостовірну, як вважає позивач, інформацію негативно-звинувачувального та принизливого характеру, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Крім того, 18.04.2014 р. о 22 годині 00 хвилин у ефірі телебачення, в програмі «Центр защиты одесситов» ТОВ «Телекомпанія «[PERSON]», було здійснено трансляцію відеосюжету, який містить на думку позивача негативну, образливу та недостовірну інформацію про нього. Вказаний сюжет транслювався тривалістю 13 хвилин 35 секунд, де приймали участь всі відповідачі за цим позовом. Після цього цей сюжет декілька разів повторювали. Всі вищезазначені твердження, зроблені як в мережі Інтернет так і в ефірі телебачення, позивач вважає такими, що не відповідають дійсності, є недостовірними і представляють собою навмисний наклеп на посадових осіб школи з метою зведення з ними особистих рахунків шляхом помсти за непорозуміння думками, які виникали раніше, щодо виховання дітей. Окрім неправдивості поширеної відповідачем інформації, вказана інформація за своєю формою та змістом, як вважає позивач, носить образливий, зневажливий, негативно-звинувачуваний характер, а тому, окрім іншого, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, яка складає для нього найвищу цінність. Проте, позивач [PERSON] працює в школі з 1986 року і ні яких зауважень не мала, є керівником методичної комісії класних керівників початкових класів. Атестаційною комісією відділу освіти Приморської райадміністрації [PERSON] присвоєно найвище звання вчителя вищої категорії вчитель-методист. [PERSON] нагороджена почесною грамотою управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації за багаторічну сумлінну працю, особистий внесок у справу навчання та виховання підростаючого покоління та грамотою відділу освіти Приморської райадміністрації. Зазначені дії відповідачів, спричинили позивачеві моральні страждання, які [PERSON] просить компенсувати. Представник позивача в суд не зявився, надав заяву, якою вимоги довірителя підтримав, просив задовольнити та закінчити розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про місце та час судового засідання повідомлені належним чином, про причину неявки не повідомили. Суд на місці ухвалив провести заочний розгляд справи та закінчити справу за відсутності сторін на підставі викладених фактів та доказів, що є в матеріалах справи. Суд, проаналізувавши матеріали справи, знаходить позов [PERSON] обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 27.11.13 р. відповідач [PERSON] подав заяву на імя Директора Одеської ЗОШ № 107 [PERSON], де звинувачував колишнього класного керівника [PERSON] у різноманітних протиправних діях та неналежній морально-етичній поведінці. 21.12.13 р. [PERSON] було надано письмову відповідь про те, що проведеною перевіркою не виявлено підтвердження фактів, на які посилався заявник. 19.02.14 р. відповідач [PERSON] подав скаргу вх. № 37-Ко-12 до [PERSON] освіти та науки Одеської міської ради з різними обвинуваченнями щодо позивача [PERSON] та директора школи [PERSON]Ю, але [PERSON] освіти та науки ОМР також не виявив будь-яких порушень. Внаслідок проведення перевірок фактів, на які посилався відповідач [PERSON], позивач неодноразово була вимушена писати пояснювальні записки щодо принизливих звинувачень на своє імя та спростовувати нібито факти, на які посилається [PERSON] Судом встановлено, що вищевказані дії призвели до того, що позивач [PERSON], внаслідок нервового стресу 26.02.2014 р. була доставлена працівниками швидкої медичної допомоги у міську клінічну лікарню № 8 з діагнозом «гіпертонічний криз». У період перебування позивача у лікарні, директором школи [PERSON] були скликані батьківські збори на яких було поставлено питання відносно примусового збору коштів за додаткові заняття. Всі батьки учнів Одеської ЗОШ № 107, одностайною більшістю голосів встановили, що грошові кошти на школу у примусовому порядку ні коли не збирались. Зазначене підтверджується Рішенням Зборів батьків, оформленого Протоколом № 5 від 04.03.14 р., який підписаний всіма батьками. Крім того, [PERSON] звертався до Приморської районної прокуратури м. Одеси та до прокуратури м. Одеси знову повідомивши свої надумані обставини. Внаслідок чого, позивача декілька раз запрошували для надання пояснень працівникам міліції, а саме 18.04.3014 р. позивач надавав пояснення працівнику міліції [PERSON] в ГУМВС України в Одеській області, 20.05.2014 р. працівнику міліції [PERSON] в Приморському РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Згідно висновку Приморського РВ ОМУ ГУМВС від 27.05.14 р. перевіркою також не виявлено будь-яких порушень. Приймаючи до уваги неправомірні дії [PERSON] щодо позивача, направленні на навмисне виведення його із рівноваги, втрату спокою, нормального життєвого розкладу та стосунків у суспільстві, батьки всіх 17 учнів, які навчаються у 5«В» класі, де була класним керівником (а потім наставником) [PERSON], звернулись з письмовою заявою до [PERSON] освіти ОМР. В заяві всі батьки виразили свою переконливу думку, що обставини, на які постійно посилається [PERSON] не відповідають дійсності і є вигаданими. Після чого, відповідач не припинив чинити перешкоди нормальному та спокійному способу життя позивача, а 15.04.14 р. розмістив на публічному сайті «Одеський форум» (http://forumodua.com) неправдиву та недостовірну інформацію негативно-звинувачувального та принизливого характеру, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Крім того, 18.04.2014 р. о 22 годині 00 хвилин у ефірі телебачення, в програмі «Центр защиты одесситов» ТОВ «Телекомпанія «[PERSON]», було здійснено трансляцію відеосюжету, який містить негативну, образливу та недостовірну інформацію про позивача. Це підтверджується записом цього відеосюжету з телеканалу (копія компакт-диску з записом додається). Вказаний сюжет транслювався тривалістю 13 хвилин 35 секунд, де приймали участь всі відповідачі за цим позовом. Після цього цей сюжет декілька разів повторювали. Всі вищезазначені твердження, зроблені як в мережі Інтернет так і в ефірі телебачення, суд знаходить такими, що не відповідають дійсності, є недостовірними і представляють собою навмисний наклеп на посадових осіб школи з метою зведення з ними особистих рахунків шляхом помсти за непорозуміння думками, які виникали раніше, щодо виховання дітей. Також, вказана інформація за своєю формою та змістом носить образливий, зневажливий, негативно-звинувачуваний характер, а тому, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, яка позитивно характеризується за місцем роботи. Судом встановлено, що внаслідок дій відповідача по справі [PERSON] та інших відповідачів [PERSON] та [PERSON], направлених на приниження честі, гідності та ділової репутації позивача, останньому спричинено матеріальну та моральну шкоду, суму якої суд відшкодовує в розмірі, зазначеному позивачем в позові. Окрім неправдивості поширеної відповідачем інформації, вказана інформація за своєю формою та змістом, носить образливий, зневажливий, негативно-звинувачуваний характер, а тому, окрім іншого, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, яка складає для нього найвищу цінність. Таким чином, відповідач [PERSON] разом з іншими відповідачами розповсюдили інформацію, переконливих доказів існування якої не має. Також як і немає посилань на такі докази. Отже, інформація, на яку посилаються і яку розповсюджують відповідачі, на момент прийняття рішення, є інформацією не підтвердженою належними доказами, встановленими у законному порядку, внаслідок чого не може вважатись достовірною. Так, в матеріалах справи є відомості, які підтверджують, що позивач [PERSON] працює в школі з 1986 року і ні яких зауважень не мала, є керівником методичної комісії класних керівників початкових класів. Атестаційною комісією відділу освіти Приморської райадміністрації [PERSON] присвоєно найвище звання вчителя вищої категорії вчитель-методист. [PERSON] нагороджена почесною грамотою управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації за багаторічну сумлінну працю, особистий внесок у справу навчання та виховання підростаючого покоління та грамотою відділу освіти Приморської райадміністрації. Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь та ділову репутацію. Серед особистих немайнових благ, які охороняються цивільним законодавством, згідно ст. 201 ЦК України, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Статтею 297 ЦК України, встановлено право кожного на повагу до його гідності та честі, а також передбачено, що гідність та честь фізичної особи є недоторканими, і, у той же час статтею 299 ЦК України, закріплено право фізичної особи на недоторканість ділової репутації. Відповідно до ст. 273 ЦК України, юридичні особи, їх працівники, окремі фізичні особи, професійні обовязки яких стосуються особистих немайнових прав фізичної особи, зобовязані утримуватися від дій, якими ці права можуть бути порушені. Також зазначено, що діяльність фізичних та юридичних осіб не може порушувати особисті немайнові права. Згідно ст. 275 ЦК України, встановлено право фізичної особи на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб способами, встановленими главою 3 Кодексу. Згідно ст. 276 ЦК України, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобовязані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Відповідно до ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації має право на спростування цієї інформації. При цьому спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка її поширила, незалежно від вини цієї особи. Статтею 278 ЦК України, передбачено, що суд може заборонити розповсюдження інформації, якою порушуються особисті немайнові права позивача. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про інформацію», одним із принципів інформаційних відносин є достовірність і повнота інформації. Згідно ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Таким чином, суд робить висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача, а тому задовольняє позов в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved