Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю, визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою, виселенні. Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. У цій квартирі з дозволу колишнього власника проживають та зареєстровані відповідачі, які не є членами сім'ї позивача. Проживання та реєстрація відповідачів порушує права позивача як власника квартири, в зв'язку з чим він просить суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою, визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, виселити їх з квартири. Позивач в судове засідання не з'явився в зв'язку з тим, що мешкає в м. Дніпропетровську, є інвалідом 1 групи, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] позов не визнав, в судовому засідання пояснив, що спірна квартира належала його батькові [PERSON] В 2005 р. за пропозицією батька він став мешкати у цій квартирі, зареєструвався в ній. Через деякий час в цю квартиру переїхали жити його дружина та дочка [PERSON], яка зареєструвалась у квартирі. Через користування квартирою між ними та батьком стали виникати сварки. У 2011 р. він звертався до суду з позовом про вселення у квартиру, який задоволено. У цьому році йому стало відомо, що батько квартиру подарував своєму братові [PERSON] До цього часу він разом із дочкою та батько мешкають у квартирі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, але суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. Третя особа [PERSON] з позовом погодився, в судовому засіданні пояснив, що спірна квартира належала його і позивача матері. Після смерті матері він успадкував квартиру, мешкав у ній один. У 2005 р. він дійсно запропонував синові - відповідачеві [PERSON], який на той час мешкав у м. Бердянську, переїхати жити до нього у спірну квартиру. Син погодився та переїхав до нього, зареєструвався у квартирі. Незабаром в квартиру без його дозволу переїхали жити дружина [PERSON] та дочка [PERSON], яку син зареєстрував у квартирі без його відома. З приводу мешкання сім'ї сина у квартирі у них виникали сварки. 9 лютого 2016 р. він подарував квартиру братові [PERSON], але за згодою з ним продовжує мешкати в квартирі. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округа 9 лютого 2016 р. , реєстровий № 278, [PERSON] з моменту державної реєстрації права власності (9 лютого 2016 р.) є власником квартири [ADDRESS]. (а.с. 6-7, 8) Згідно довідки житлового органу у спірній квартирі мешкають та зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с. 12) За змістом ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Відповідно до ст. 401, 402 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У відповідності зі ст. 406 ч.1 п. 4 ЦК України підставою припинення сервітуту також є припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту, а згідно зі ст. 406 ч.2 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що підставою для встановлення особистого сервітуту (права користування відповідачами чужим майном) було перебування відповідачів у родинних відносинах з минулим власником квартири. Вказана підстава на цей час перестала існувати в зв'язку з даруванням квартири, тому позивач вправі вимагати припинення сервітуту в судовому порядку. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що реєстрація відповідачів перешкоджає власнику будинку у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Для поновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки увідповідності зі ст. 406 ч.1 п.4 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту, а також виселити відповідачів з квартири відповідно до ст. 109 ч.1 ЖК України без надання іншого житлового приміщення. При цьому суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави необхідно стягнуто судовий збір у сумі по 275 грн. 60 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved