Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та зазначив, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, отримує послуги, але в добровільному порядку оплату за отримані послуги не здійснює, в результаті чого у відповідача перед КП «Харківводоканал» утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2009 року по 31.07.2017 року в сумі 7122,16 грн. та за надані послуги з водовідведення за період з 01.05.2010 року по 31.07.2017 року в сумі 4063,57 грн., з урахуванням індексу інфляції за час прострочення та 3 відсотки від простроченої суми, яку на теперішній час не відшкодовано. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання надав заяву з проханням розглядати справу без її участі, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала частково в межах строку загальної позовної давності та просила застосувати строк позовної давності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.11.2017 року задоволено позовні вимоги КП «Харківводоканал» про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в повному обсязі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.12.2018 року заочне рішення скасовано та справа призначена до розгляду в судовому засіданні. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги вноситься окремо від плати за користування житлом та своєчасно, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що виплавають з договору найму житлового приміщення. Як встановлено судом, відповідач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS], є споживачем комунальних послуг та зобов'язана своєчасно та в повній мірі вносити плату за надані позивачем послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, однак оплату в добровільному порядку не здійснює. У підсумку заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, з урахуванням індексу інфляції за час прострочення - 2106,48 гривень та 3 відсотки від простроченої суми - 357,39 гривень, складає суму 13649,60 гривень, з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2009 року по 31.07.2017 року у розмірі 7122,16 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2010 року по 31.07.2017 року у розмірі 4063,57 грн. У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється протягом трьох років. Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником позивача не наведено доказів поважності пропуску строку звернення до суду про стягнення заборгованості за централізоване водопостачання за період з 01.01.2009 року по 31.07.2014 року та про стягнення заборгованості за централізоване водовідведення за період з 01.05.2010 року по 31.07.2014 року, а тому підстав для задоволення позовних вимог за вказаний період немає. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути в межах строку позовної давності заборгованість за надання послуг з централізованого водопостачання за період з 01.08.2014 року по 31.07.2017 року в розмірі 2340,75 грн. та централізованого водовідведення за період з 01.08.2014 року по 31.07.2017 року в розмірі 2869,20 грн. з урахуванням індексу інфляції за час прострочення 2106,48 грн. та 3 % річних від простроченої суми 357,39 грн., а всього 7673,82 грн. В решті позовних вимог, а саме стягнення заборгованості за централізоване водопостачання за період з 01.01.2009 року по 31.07.2014 та водовідведення за період з 01.05.2010 року по 31.07.2014 року, слід відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Підстав для визнання поважності причин пропуску позовної давності судом не вбачається. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial