Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить визначити додатковий строк терміном у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки строк пропущений через те, що вона постійно проживає за кордоном в Португалії м. Лісабон. Її мати була позбавлена батьківських прав відносно неї, у зв`язку з чим позивач переїхала проживати до батька в Португалію, де навчалася та працювала. Про смерть матері вона дізналася лише у кінці вересня 2018 року, коли приїхала до України. Від Миколаївської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що позивачем поважність причини не доведено, доказів до справи не надано. Твердження позивача про те, що вона проживала в іншому населеному пункті, не може вважатися поважною причиною пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд не вбачає передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, та враховуючи тривале знаходження справи у провадженні, з огляду на розумність строків розгляду справ, вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, що повністю узгоджується з приписами статті 223 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] - 1/3 частка та [PERSON] - 2/3 частки на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.06.2006 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 жовтня 2005 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Передано [PERSON] батьку - [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до довідки школи мистецтв Антоніу Арройу Португальської республіки від 10.10.2018 року, [PERSON] , згідно довідки на постійне проживання № 039413, дійсної до 4-05-2025 р., була зарахована до школи на 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015 навчальні роки, та в зазначених років вона закінчила 12-й клас спеціального мистецького курсу з аудіовізуального спілкування середньої освіти, створений на підставі декрета - закона № 39/2012 від 05 червня. Згідно довідки з Фонду соціального забезпечення від 16.11.2018 року, [PERSON] з 12/2015 по 05/2016 мала зареєстровані виплати з заробітної плати у Фонд соціального забезпечення як працівник підприємства «Баунільолімау». [INFO] [PERSON] померла, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина зокрема на 1/3 частки квартири [ADDRESS] . [PERSON] 28 вересня 2018 року звернулася до другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Державним нотаріусом другої Миколаївської державної нотаріальної контори Токіой І.В. 28 вересня 2018 року за № 2355/02-31 надано роз`яснення чинного законодавства, відповідно до якого [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропущеним строком звернення з відповідною заявою. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 358/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності з ч. 1 ст. 1220 цього Кодексу, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За змістом ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З пояснень позивача вбачається, що у встановлений законом строк вона не прийняла спадщину через те, що вона постійно проживає за кордоном в Португалії з батьком, та про смерть матері дізналася лише у вересні 2018 року коли приїхала до України. Згідно із ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця вчинення цих дій. Верховний суд України в постанові від 14 вересня 2016 року у справі 6-1215цс16 дійшов висновку, що відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Позивач зазначає, що на час смерті матері вона проживала в Португалії, з матір`ю не спілкувалася, оскільки остання була позбавлена батьківських прав відносно неї, а тому не була обізнана про її смерть. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивач мешкає у Португалії, реалізувати своє право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у встановлений законом строк, не мала можливості, позбавлення батьківських прав спадкодавця [PERSON] , не позбавляє права дитини на прийняття спадщини, відсутність інших спадкоємців, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved