Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Коротяцької сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. В обґрунтування позову вказав, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,2208 га, розташована на території Коротяцької сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 30.03.2002 року. Однак, через відсутність оригіналу Державного акта на право приватної власності на землю, який було втрачено, оформити спадщину в позасудовому порядку позивач не може, що змусило звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та його представник - адвокат Кондрашова І.Ю. не з'явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнали, не заперечували проти визнання права власності в порядку спадкування за [PERSON] Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які приймають участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали спадкової справи № 110/2015 померлої [PERSON] суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на майно, а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,2208 га, що розташована на території Коротяцької сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 30.03.2002 року, що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.12.20014 року (а.с.38-40). За життя [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 13.10.2000 року (а.с.45). Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець за заповітом, відповідно до положень ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, оскільки проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Коротяцької сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області від 08.05.2014 року (а.с.8). Позивач звернувся 11.03.2016 року до приватного нотаріуса Компаніївського районного нотаріального округу Солодової Л.А. з заявою про прийняття спадщини (а.с.46) Постановою нотаріуса від 11.03.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку. З розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки вбачається, що вартість земельної ділянки [PERSON] складає 174719,00 грн. (а.с.10). Оригінал правовстановлюючого документа Державного акта на право приватної власності на землю втрачено. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно із ст. 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтями 328 та 392 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Відповідно до ст.126 ЗК України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. П.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (ст.16 ЦК України). Відповідно до п.«а» ч.3 ст.152 ЗК України способом захисту прав громадян на земельні ділянки є визнання прав, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. Згідно вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує це право, та його державною реєстрацією, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Враховуючи що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину у встановлений законом строк але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку оскільки на момент оформлення спадщини втрачено оригінал Державного акта на ім'я спадкодавця [PERSON] на спадкове майно земельну ділянку, в зв'язку з чим порушується його право на спадщину, суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Судові витрати по справі слід віднести на рахунок позивача, оскільки спір виник не з вини відповідача. На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 328, 386, 392, 1216-1218, 1225, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved