Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості по сплаті кредиту та відсотків за договором споживчого кредиту, в якій зазначає, що 30 квітня 2014 року було укладено договір споживчого кредиту ПД3 № 269 між [PERSON] та КС «ЛВК», за яким позичальнику було надано кредит в розмірі 15500 грн. під 54% річних, загальним строком користування 36 місяців, з обовязком погасити кредит до 30.04.2015 року. Відповідно до п. 3.3 р.3 договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку, що є Додатком № 1 кредитного договору шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Згідно п. 4.2 договору, протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту позичальник зобовязується щомісячно сплачувати кредит в сумі 885 грн. з рахунку відкритого в Барвінківському відділенні АТ «Ощадбанку» протягом 36 місяців, починаючи з наступного місяця після укладення кредитного договору. Оскільки п.п. 3.3. Договору передбачає безготівкове погашення кредиту, то позичальник скористався цим правом і 29.04.2014 року уклав з Барвінківським відділенням АТ «Ощадбанку» ф. 190 на списання щомісячного регулярного платежу на їх користь протягом 36 місяців по 1000 грн., починаючи з травня 2014 року. 11 липня 2014 року [PERSON] уклала з Барвінківським відділенням АТ «Ощадбанк» ф. 190 на списання щомісячного регулярного платежу на їх користь по 885 грн., починаючи з серпня 2014 року. Відповідач свої зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків порушив, оскільки з червня 2015 року ні в касу ні на поточний рахунок платежі не надходять. Станом по вересень 2015 року включно заборгованість за основною сумою кредиту за серпень 2015 року вересень 2015 року складає 696,92 грн.. Несплата позичальником траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках за червень 2015 року - вересень 2015 року включно в сумі 2102,62 грн.. 30 квітня 2014 року між [PERSON] та КС «ЛВК» було укладено договір поруки № 269/03, згідно якого відповідач зобовязався відповідати перед кредитором за виконання зобовязань [PERSON] за договором споживчого кредиту в повному обсязі цих зобовязань, а саме в сумі 15500 грн. та відсотків за цим кредитом, а також можливих пені та неустойки. У відповідності до п.п. 2.1 вказаного договору поруки у разі невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з відповідачем позичальником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій, судових витрат, тощо. 30.04.2014 року сторони добровільно підписали кредитний договір та договір поруки. До теперішнього часу спору щодо їх умов немає. У зв'язку з чим, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь КС «ЛВК» суму заборгованості по кредиту за серпень 2015 року вересень 2015 року в розмірі 696,92 грн., суму заборгованості по відсотках за червень 2015 року вересень 2015 року в розмірі 2102,62 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн.. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, однак надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу без їх присутності, у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення на підставі наявних доказів (а.с. 34). Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, однак до суду надали письмові заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги визнають повністю, просить розглянути справу за їх відсутності (а.с. 35-36). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Перевіривши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено, що 30 квітня 2013 року було укладено договір споживчого кредиту ПД3 № 269 між [PERSON] та КС «ЛВК», за яким позичальнику було надано кредит в розмірі 15500 грн. під 54% річних, загальним строком користування 36 місяців, з обовязком погасити кредит до 30.04.2015 року (а.с. 4). До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до п. 3.3 р. 3 договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку, що є Додатком № 1 кредитного договору шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця (а.с. 5). Згідно п. 4.2 договору, протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту позичальник зобовязується щомісячно сплачувати кредит в сумі 885 грн. з рахунку відкритого в Барвінківському відділенні АТ «Ощадбанку» протягом 36 місяців, починаючи з наступного місяця після укладення кредитного договору (а.с. 4). Оскільки п.п. 3.3. Договору передбачає безготівкове погашення кредиту, то позичальник скористався цим правом і 29.04.2014 року уклав з Барвінківським відділенням АТ «Ощадбанку» ф. 190 на списання щомісячного регулярного платежу на користь банку протягом 36 місяців по 1000 грн., починаючи з травня 2014 року (а.с. 7). 11 липня 2014 року [PERSON] уклала з Барвінківським відділенням АТ «Ощадбанк» ф. 190 на списання щомісячного регулярного платежу на їх користь по 885 грн., починаючи з серпня 2014 року (а.с. 8). Відповідач свої зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків порушив, оскільки з червня 2015 року ні в касу ні на поточний рахунок платежі не надходять. Відповідно до ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору. Всупереч цим вимогам, станом по вересень 2015 року включно заборгованість за основною сумою кредиту за серпень 2015 року вересень 2015 року складає 696,92 грн., що підтверджується довідкою про стан заборгованості за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД3 № 269 від 30.04.2014 року [PERSON] (а.с. 9). Заборгованість по відсотках за червень 2015 року - вересень 2015 року включно складає 2102,62 грн., що підтверджується Довідкою про нарахування та сплату відсотків по кредиту [PERSON] станом по вересень 2015 року включно (а.с. 10). У відповідності до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. 30 квітня 2014 року між [PERSON] та КС «ЛВК» було укладено договір поруки № 269/03, згідно якого відповідач зобовязався відповідати перед кредитором за виконання зобовязань [PERSON] за договором споживчого кредиту в повному обсязі цих зобовязань, а саме в сумі 15500 грн. та відсотків за цим кредитом, а також можливих пені та неустойки (а.с. 6). З огляду на правові позиції, які викладені у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобовязання кредитного договору характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. У відповідності до п.п. 2.1 вказаного договору поруки у разі невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з відповідачем позичальником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій, судових витрат, тощо (а.с. 6). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В порушення вимог ст. 629 ЦК України, заборгованість по кредитному договору відповідачами не була сплачена до теперішнього часу, хоча договір є обовязковим для виконання сторонами. Вказаний договір кредиту та поруки підписаний сторонами по справі, ніким не оспорювався, тобто відповідачі погодилися з умовами договору і повинні відповідати по взятим на себе зобовязанням. За ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За таких обставин, суд вважає, за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості по кредиту за серпень 2015 року вересень 2015 року в розмірі 696,92 грн., заборгованість по відсотках за червень 2015 року вересень 2015 року в розмірі 2102,62 грн.. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд стягує солідарно з відповідачів судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь позивача.

Outcome: approved