Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 117000,00 грн. та судового збору в розмірі 1762,00 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 02.11.2011 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3 п. 2.1.1.2.4 Договору , на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до умов договору відповідач повинна була щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобовязання згідно графіку погашення кредиту. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 7999,98 грн., заборгованість по процентам у сумі 109000,023 грн. В позові ставиться питання про стягнення вказаної суми боргу за кредитним договором та суми судових витрат з відповідача. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати без його участі, наполягав на задоволенні вимог. Відповідач в судове засідання не прибула з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надала. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, судом встановлено, що між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 02.11.2011 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.2.1.1.2.3 Договору, відповідач при укладенні договору дала згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.5.7 Договору, власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердафту. Згідно до п. 2.1.1.5.6 Договору, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, сплаті винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Договору, держатель доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п.2.1.1.12.11 Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком частці в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором. У відповідності до ч. 1 ст.634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядок, встановлені договором. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Встановлено, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором б/н від 02.11.2011 року не виконала та станом на 31.12.2017 року має заборгованість за кредитним договором за тілом кредиту 7999,98 грн., що підтверджується розрахунком позивача, тож в цій частині позов підлягає задоволенню. Також Банком нараховані проценти. Втім, стосовно зміни розміру відсотків, то відповідно до п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. В той же час, заява не містить способи надання виписки Банком про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку. При укладенні договору сторонами була узгоджена відсоткова ставка за користування кредитними коштами в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, в той же час, як вбачається з наданого розрахунку відсоткова ставка з 1 вересня 2014 року Банком збільшена до 34,80% , а з 01 квітня 2015 року встановив її у розмірі 43,20%. Відповідно до наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» № 906 СП-2014-6915682 від 18 серпня 2014 року з 01 вересня 2014 року актуалізовані тарифи, зокрема, по карті Універсальна: трати клієнтів з 01 вересня 2014 року - 2,9%; трати клієнтів до 01 вересня 2014 року - 2,5%; по всім тратам, які здійснені до 01 вересня 2014 року проценти будуть нараховуватися по старій ставці до повного погашення заборгованості по цим тратам. З розрахунку заборгованості вбачається, що в період з 30 червня 2014 року по 31 грудня 2017 року відповідач [PERSON] [PERSON], кредитною карткою не користувалася, будь-яких грошових витрат, операцій не здійснювала (арк.спр. 7-8), тому підстави для нарахування їй з 01 вересня 2014 року процентів за користування кредитом в розмірі 2,9% на місяць (34,80% на рік), а з 01 квітня 2015 року - 3,6% на місяць (43,20% на рік) відсутні. З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про наявність підстав для застосування процентної ставки, узгодженої між сторонами при укладенні договору, а саме 30 % на рік ( 2,5% на місяць), при цьому в розмірах, проведених позивачем розрахунків, що не виходить за узгоджений ними розмір процентів. Отже, суд погоджується, що заборгованість за процентами по кредиту за період з 02.11.2011 року по 01.06.2014 року становить 662,84 грн. Однак для з'ясування розміру заборгованості по відсоткам за користування кредитом, за період з 30.06.2014 року по 31.12.2017 року суд бере заборгованість по тілу кредиту на 30 червня 2014 року (з моменту припинення відповідачем користування кредитною карткою), що становить 7999,98 грн. (7611,66 грн. - поточна заборгованість + 388,32 грн. - прострочена заборгованість), перемножує на 30% річних, отриманий результат ділить на 360 днів, передбачених кредитним договором, після чого результат множить на кількість днів прострочення зобов'язання з 30 червня 2014 року по 31 грудня 2017 року. Отриманий результат є розміром заборгованості по відсоткам за вказаний період, що становить 8406,65 грн. (7999,98 х 30% : 360) х 1261 день прострочки. Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за відсотками за користування кредитом станом на 31 грудня 2017 року у розмірі 9069,49 грн. (8406,65+662,84). Отже, суд набуває висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з відповідача [PERSON] [PERSON] повинно бути стягнуто суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.11.2011 року в розмірі 17069,47 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7999,98 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом 9069,49 грн. Також, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в матеріалах справи наявна квитанція про сплату судового збору в розмірі 1762,00 грн. (а.с.42), то суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 257,06 грн. (17069,47/117000,00)*1762).

Outcome: partial