Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 04.11.2004 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року. Позивач стверджує, що одруження виявилося невдалим через несумісність характерів, втрати поваги та любові один до одного. Їх фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Намагання зберегти сім`ю не мало успіху. У добровільному порядку відповідач розірвати шлюб відмовляється. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить шлюб із відповідачем розірвати, розглянути справу без його участі та без фіксування судового процесу технічними засобами, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Станом на 02 квітня 2018 року відзив на позов від відповідача до Мар'їнського районного суду Донецької області суду не надійшов, про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов не подав. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 240 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], [INFO] року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 132, свідоцтво про шлюб, видане повторно серії [NUMBER]. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується виданим 31.05.2007 року свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Позивач та відповідач однією сім'єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved