Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Посилалась у позові на те, що 17.08.1985 між ним та відповідачкою було укладено шлюб, від шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. Зазначено, що під час спільного проживання сторін, з'ясувалося, що у них діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, що призвело до втрати довіри, почуття поваги та любові. З ініціативи відповідачки між подружжям постійно виникали сварки, у зв'язку з чим почали виникати постійні непорозуміння між ними, стосунки поступово погіршилися. Позивач також зазначив, що даний шлюб є недоцільним та його інтересам, а надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин між сторонами. Ухвалою від 22.05.2017 у справі відкрито провадження. 31.01.2017 від відповідачки надійшло заперечення на позовну заяву, де вона зазначає, що не бачить обґрунтованих причин для розлучення та хоче зберегти сім`ю. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти позову та просила у відмовленні суду у задоволенні позовних вимог, просила надати строк на примирення. Крім того, пояснила, що вона з позивачем проживає в одній квартирі, кохає свого чоловіка, бажає зберегти шлюб, вважає, що позивач перебуває під чужим впливом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає,що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб (повторного), виданого 04.10.2016 Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, було зареєстровано 17.08.1985 шлюб між [PERSON] та [PERSON],актовий запис №1441 від 17.08.1985 (а.с. 8). В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Судом встановлено, що з моменту надходження до суду позову, з листопада 2016 року, по дату розгляду справи по суті, сторони не примирилися, позивач категорично відмовляється від продовження шлюбних відносин та примирення з відповідачкою. Суд з огляду на вищевикладене, не приймається до уваги позиція відповідачки щодо того, що вона буде намагатися примиритися з позивачем, буде його вмовляти. Та, крім того, в їх житті нічого не змінилося, оскільки, вони проживають в одній квартирі, оскільки, згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а не проживають в одній квартирі. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки, взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 551,21 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved