Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа : Орган опіки та піклування про виселення, мотивуючи свої вимоги наступним. В оперативному управлінні Черкаського професійного будівельного ліцею знаходиться учнівський гуртожиток, що розташований за адресою : [ADDRESS]. У відповідності до наказу Міністерства освіти і науки України №610 від 21.06.2010 року «Про вдосконалення мережі професійно-технічних навчальних закладів Черкаської області» та наказу Головного управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації №381 від 13.07.2010 року професійно-технічне училище №15 м. Черкаси 05.09.2011 року перейменовано на ДНЗ «Черкаський професійний будівельний ліцей», який є правонаступником вищевказаного навчального закладу. У зв»язку з наявністю в учнівському гуртожитку вільних кімнат, адміністрація ліцею уклала договір про здачу в найм кімнат в гуртожитку, що є державною власністю за №38 від 02.10.2009 року з [PERSON], передавши в користування житлове приміщення, яке складається з кім. [NUMBER]. Разом з відповідачкою зареєстрований і проживає її син [PERSON], [INFO] Термін дії договору найму закінчився 30.04.2010 року. Незважаючи на те, що термін договору не продовжено, наймач продовжує користуватись кімнатою та не реагує на вимоги добровільно звільнити приміщення. Їй було направлено вимоги про звільнення кімнати 04.03.2010 р., 21.04.2010 р., 02.03.2011 р., 05.03.2012 р., 05.11.2013 р. Просить виселити [PERSON], [PERSON] з кім. [NUMBER] учнівського гуртожитку Черкаського професійного будівельного ліцею за адресою : [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення та стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Представник третьої особи покладалась на розсуд суду у вирішені даного питання. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до наявних у матеріалах справи документів, на балансі позивача знаходиться житловий будинок [ADDRESS], який має статус гуртожитку. У відповідності до наказу Міністерства освіти і науки України №610 від 21.06.2010 року «Про вдосконалення мережі професійно-технічних навчальних закладів Черкаської області» та наказу Головного управління освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації №381 від 13.07.2010 року професійно-технічне училище №15 м. Черкаси 05.09.2011 року перейменовано на ДНЗ «Черкаський професійний будівельний ліцей», який є правонаступником вищевказаного навчального закладу. У зв»язку з наявністю в учнівському гуртожитку вільних кімнат адміністрація ліцею уклала договір про здачу в найм кімнат в гуртожитку, що є державною власністю за №38 від 02.10.2009 року з [PERSON], передавши в користування житлове приміщення, яке складається з кім. [NUMBER]. Разом з відповідачкою зареєстрований і проживає її син [PERSON], [INFO] Термін дії договору найму закінчився 30.04.2010 року. Незважаючи на те, що термін договору не продовжено наймач продовжує користуватись кімнатою та не реагує на вимоги добровільно звільнити приміщення. Їй було направлено вимоги про звільнення кімнат 04.03.2010 р., 21.04.2010 р., 02.03.2011 р., 05.03.2012 р., 05.11.2013 р. Відповідно до ст.137 ГК України право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності. Правом оперативного управління визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Відповідно до вимог ст. 127 ЖК України та п.2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3.06.86 р. № 208, гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Згідно з Типовим положенням про студентський гуртожиток навчального закладу Міністерства освіти України, що був затверджений наказом Міністерства освіти України від 9 грудня 1993 р. № 440, згідно з даними положеннями визначено, що студентські гуртожитки навчальних закладів призначаються для мешкання студентів на період навчання. Рішення про виділення в гуртожитках приміщень приймається власником або уповноваженим ним органом навчального закладу при погодженні з профкомом студентів. На підставі рішення про надання місця в гуртожитку власник або уповноважений ним орган навчального закладу чи студмістечка видає йому спеціальний ордер, який є єдиною підставою для мешкання на даному жилому місці. Таким чином, студентський гуртожиток має особливий правовий режим користування, зокрема, це тимчасове проживання у період роботи чи навчання у зв'язку з трудовими відносинами або навчанням у навчальному закладі освіти, житлові приміщення надаються у тимчасове користування на умовах оплати за користування гуртожитком за спеціальними ордерами. Відповідачу ордер на заняття приміщення не видавався, а заключний був лише договір, дія якого на даний момент закінчився. Тому суд вважає, що відповідачка проживає в кімнаті № 315 студентського гуртожитку без правових на те підстав. Згідно ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самовільно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved