Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Вільненської сільської ради Новомосковського району Рички Олександра Юрієвича та [PERSON], третя особа - Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, скасування запису та зобов'язання вчинити певні дії. У ході розгляду справи позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог. Представники позивача - [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заяву про збільшення розміру позовних вимог підтримали, наголосивши, що не беручи до уваги заборону, що була накладена відповідно до Ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровськ від 12 жовтня 2016 року по справі № 203/3835/1-ц Державним реєстратором Ричка Олександром\~Юрійовичем 04.10.2017 та 28.09.2017 року незаконно проведено перерестрацію та поділ об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37463029 від 09.10.2017 року та Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37381680 від 03.10.2017 року. Просили суд визнати протиправними дії суб'єкта державної реєстрації - державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Ричка Олександра Юрієвича, а саме: - визнати протиправним Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження (з відкриттям розділу) індексний номер рішення: 37463029 від 09.10.2017 року 09:17:50, та номер запису про право власності: 22718780 від 04.10.2017 року, щодо незаконного поділу об`єкта нерухомого майна, у вигляді земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]; - визнати протиправним Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження (з відкриттям розділу) індексний номер рішення: 37381680 від 03.10.2017 року 14:39:59, та номер запису про право власності: 22635422 від 28.09.2017 року, щодо незаконного виділення об`єкта нерухомого майна, у вигляді будинку за адресою: [ADDRESS]; - визнати протиправним Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження (з відкриттям розділу) індексний номер рішення: 37465438 від 09.10.2017 10:21:21, та номер запису про право власності: 22720788 від 04.10.2017 року, щодо незаконного поділу об`єкта нерухомого майна, у вигляді земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]; - визнати протиправним Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження (з відкриттям розділу) індексний номер рішення: 37378008 від 03.10.2017 13:02:05, та номер запису про право власності: 22631251 від 28.09.2017 року, щодо незаконного виділення об`єкта нерухомого майна, у вигляді будинку за адресою: [ADDRESS]; Також просили скасувати рішення суб'єкта державної реєстрації - державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської обл. Ричка Олександра Юрієвича, а саме: - скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер рішення: 37463029 від 09.10.17 року 09:17:50, щодо незаконного поділу об`єкта нерухомого майна, у вигляді земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]; - скасувати Номер запису про право власності: 22718780 від 04.10.2017 року, щодо незаконного поділу об`єкта нерухомого майна, у вигляді земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]; - скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер рішення: 37381680 від 03.10.2017 року 14:39:59, щодо незаконного виділення об`єкта нерухомого майна, у вигляді будинку за адресою: [ADDRESS]; - скасувати Номер запису про право власності: 22635422 від 28.09.2017 року, щодо незаконного виділення об`єкта нерухомого майна, у вигляді будинку за адресою: [ADDRESS]; - скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер рішення: 37465438 від 09.10.2017 10:21:21, щодо незаконного поділу об`єкта нерухомого майна, у вигляді земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]; - скасувати Номер запису про право власності: 22720788 від 04.10.2017 року, щодо незаконного поділу об`єкта нерухомого майна, у вигляді земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]; - скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер рішення: 37378008 від 03.10.2017 13:02:05, щодо незаконного виділення об`єкта нерухомого майна, у вигляді будинку за адресою: [ADDRESS]; - скасувати Номер запису про право власності: 22631251 від 28.09.2017 року, щодо незаконного виділення об`єкта нерухомого майна, у вигляді будинку за адресою: [ADDRESS]; Крім того, вважали за необхідне зобов'язати державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Вільненської сільської ради Новомосковського району Ричку Олександра Юрієвича поновити Іпотечний договір від 20 березня 2013 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Черниш Є.В., за реєстром № 346, передане в іпотеку [PERSON] та визнати протиправним та скасувати Рішення Двадцять третьої сесії Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Сьомого скликання від 14 вересня 2017 року № 2140-23/VII. Представник державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Вільненської сільської ради Новомосковського району Рички О.Ю. - Ануфрієва А.С. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, оскільки реєстраційні дії вчинялися в інтересах власника зазначеного майна, в ході вчинення реєстраційний дій власник іпотечного майна не змінився, а тому інтереси позивача не порушені. Крім того, звернув увагу суду на той факт, що ухвалою Кіровського районного суду від 12.10.2016 року заборона вчинення реєстраційних дій стосувалась третіх осіб, а не власника майна в інтересах якої судом було вжито заходи забезпечення позову. На його думку даний спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства. [PERSON] та представник Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, причину неявки в судове засідання суду не повідомили. Суд вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки №102612100 від 03.11.2017 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта за адресою: [ADDRESS], будинок за адресою: [ADDRESS], на даний момент, належить в цілому [PERSON], відповідно до Договору купівлі-продажу, серія та номер: реєстровий номер №5635, виданий 04.08.2008 року, видавник: Приватний нотаріус Дніпропетровського МНО Панченко О.В. Вищезазначене майно відповідно до Іпотечного договору від 20 березня 2013 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Черниш Є.В., за реєстром № 346, передане в іпотеку [PERSON]. На даний момент Договір є дійсним. В процесі підготовки процедури звернення стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку, стало відомо що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. було знято (скасовано) іпотечне обтяження майна, щодо об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення нібито Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ номер №203/3044/17 від 10.07.2017 року, текст рішення та навіть така справа за таким номером відсутня в Єдиному державному реєстрі судових рішень. У Кіровському районному суді м. Дніпропетровська перебувала справа №203/3835/16-ц, за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договорів позики з додатковими угодами недійсними, зобов'язання вчинити дії. Відповідно до Ухвали Кіровського районного суду по справі №203/3835/16-ц від 12.10.2016 року, було задоволено заяву представника Позивача [PERSON] про забезпечення позовних вимог та заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам. які виконують функції державної реєстрації на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого обтяження та інше) щодо нерухомого майна будинку з допоміжними спорудам, а також земельної ділянки площею 2352 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрованій за адресою: [ADDRESS]). Згідно інформації, розміщеної у публічному доступі у Єдиному державному реєстрі судових рішень, Ухвала Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі №203/3835/16-ц від 12.10.2016 року була надіслана судом до Єдиного державного реєстру та зареєстрована: 12.10.2016. Таким чином, дана вищезазначена ухвала була зареєстрована у Єдиному державному реєстрі судових рішень 12.10.2016 року і станом на сьогоднішній день не скасована та є чинною і обов`язковою до виконання. Але як пояснили представники позивача, об'єкт за адресою: [ADDRESS], будинок за адресою: [ADDRESS], на той час вже не є іпотечним майном, та не забезпечує виконання Договорів позики: Договору позики від 15.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Черниш Є.В., за реєстром №1370; Договору позики від 19.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Черниш Є.В., за реєстром №786; Договору позики від 26.03.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Черниш Є.В., за реєстром №201. Таким чином, приватним нотаріусом Павловською Г.О. було здійснено скасування іпотечного обтяження, в той час як на даний об'єкт нерухомого майна була накладена Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі №203/3835/16-ц від 12.10.2016 року заборона на проведення реєстраційних дій, тобто, нотаріус Павловська Г.О. діяла всупереч приписів діючої Ухвали, якою була накладена заборона на вчинення реєстраційних дій стосовно вищезазначеного нерухомого майна, що є грубим порушенням закону. Окрім цього вищезазначене скасування іпотечного обтяження було здійснено нотаріусом Павловською Г.О. на підставі рішення нібито Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, яке навіть сьогодні відсутнє у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Відповідно до ст. 46-1 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII «Про нотаріат», Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов'язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва обов'язково використовує також відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру. Інформація з єдиних та державних реєстрів, отримана нотаріусом під час вчинення нотаріальних дій, залишається у відповідній справі державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса. Користування єдиними та державними реєстрами здійснюється безпосередньо нотаріусом, який вчиняє відповідну нотаріальну дію. Крім того, як зазначили представники позивачів у судовому засіданні, своїми діями приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Павловська Г.О., зумовила порушення прав та інтересів [PERSON] як Іпотекодержателя за Договором іпотеки від 20 березня 2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Черниш Є.В., за реєстром №346, предметом якого було нерухоме майно у вигляді будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], а саме - порушення його прав в частині звернення стягнення на предмет іпотеки як Іпотекодержателя. Як встановлено судом, 15.09.2017 року [PERSON] звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до приватного нотаріуса ДМНО Павловської Г.О., третя особа [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, скасування запису. 11 жовтня 2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі № 804/5921/17 було винесено Ухвалу якою суд витребував від приватного нотаріуса Павловської Ганни Олегівни належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи, на підставі якої здійснено реєстрацію об'єкта нерухомого майна, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 24925012214 та реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 25010812214. Тобто по будинку та земельній ділянці розташованої за адресою: [ADDRESS]. Суд також зобов'язав приватного нотаріуса Павловську Ганну Олегівну надати витребувану інформацію до Дніпропетровського окружного адміністративного суду до 08.11.2017 року. 23.10.2017 року приватний нотаріус Павловська Г.О. отримала вищевказану Ухвалу суду про що є підтвердження в матеріалах справи, а саме повідомлення-розписка про вручення. Незважаючи на це приватний нотаріус Павловська Г.О. не виконала вимоги суду зазначені в ухвалі від 11 жовтня 2017 року, та не надала копії витребуваних документів. 13 листопада 2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено Постанову по справі № 804/5921/17 за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни, третя особа на стороні відповідача - [PERSON], про визнання протиправними та скасування рішення, визнання протиправними дій, скасування запису. Вказаною постановою суд визнав протиправними дії приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни при прийнятті рішення щодо зняття іпотечного обтяження з об'єкта нерухомого майна індексний номер 36396384 та земельної ділянки індексний номер 36393531 за адресою: [ADDRESS], та за адресою: [ADDRESS]. Судом було скасоване рішення суб'єкта державної реєстрації індексний номер 36396384 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни щодо зняття іпотечного обтяження з об'єкта нерухомого майна, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 25010812214, за адресою: [ADDRESS], будинок за адресою: [ADDRESS]. Суд також скасував рішення суб'єкта державної реєстрації індексний номер 36393531 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни щодо зняття іпотечного обтяження з об'єкта нерухомого майна, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 24925012214, за адресою: [ADDRESS]. Як пояснили представники позивача в судовому засіданні, поки справа за адміністративним позовом [PERSON] розглядалась в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, [PERSON], користуючись тим, що іпотечне обтяження було знято, вчинила дії направлені на поділ земельної ділянки та будинку розташованих за адресою: [ADDRESS]. на два об'єкти нерухомості за різними адресами [ADDRESS] Не беручи до уваги заборону, що була накладена відповідно до Ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровськ від 12 жовтня 2016 року по справі № 203/3835/1-ц Державним реєстратором Ричка Олександром Юрійовичем 04.10.2017 та 28.09.2017 року проведено перерестрацію та поділ об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37463029 від 09.10.2017 року та Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37381680 від 03.10.2017 року. Представники позивача зазначили, що 24 листопада 2017 року позивачу стало відомо про те, що при поділі земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], фактично було утворено дві нових земельних ділянки, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] та земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER]. Тобто, було утворено земельні ділянки [NUMBER] та [ADDRESS]. Також при виділенні з об'єкту нерухомого майна у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], частини споруд, фактично було утворено два нові об'єкти нерухомого майна, а саме: житловий будинок, загальною площею 20,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., [ADDRESS], та житловий будинок загальною площею 398,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначені дії та рішення державного реєстратора, які були вчинені щодо об'єкта за адресою: [ADDRESS], будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], були здійснені під час дії Ухвали суду від 12 жовтня 2016 року по справі № 203/3835/16-ц щодо заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого обтяження та інше по відношенню до вищезазначеного майна. Таким чином, об'єкт за адресою: [ADDRESS], у вигляді будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], на даний момент складається з: 1) земельної ділянки, кадастровий № [NUMBER], заг. площею 0.0328 га.; 2) житлового будинку, реєстраційний № 1368195512214, заг. площею 20.2 кв.м.; 3) земельної ділянки, кадастровий № [NUMBER], заг. площею 0.2024 га.; 4) житлового будинку, реєстраційний № 25010812214, заг. площею 398.1 кв.м.; Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 203/3835/16-ц від 11.08.2017 року (оприлюдненою в єдиному реєстрі судових рішень 15.08.2017) заходи забезпечення було скасовано за заявою [PERSON], однак законної сили ухвала набрала лише 16.01.2018 року після розгляду апеляційної скарги. Тобто на час вчинення реєстраційних дій відповідачем, заходи забезпечення діяли. Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 10 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором є: громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав; нотаріус; державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв'язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Згідно ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Згідно ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього право набувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим право набувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Крім того, Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2016 року у справі №203/3835/16-ц заборонено було заборонено вчиняти будь які реєстраційні дії з приводу спірного майна. Вказана ухвала Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 12.10.2016 року була зареєстрована належним чином в реєстрі речових прав. З огляду на це державний реєстратор речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Ричка О.Ю. повинен був звернути увагу на наявність у реєстрі заборон та діяти відповідно до вимог законодавства, а саме відмовити у вчинені реєстраційних дій. Порядок ведення Державного реєстру прав визначено Постановою Кабінет Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141 «Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», в редакції чинній станом на 13.02.2013р., (далі - Порядок №1141). Відповідно до пп.10-11 Порядку №1141 під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно; право власності та суб'єкта цього права; інші речові права та суб'єкта цих прав; іпотеку та суб'єкта цього права; обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав. Пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна. Згідно з пп.15-16 Порядку №1141 після здійснення пошуку у Державному реєстрі прав відомостей державний реєстратор розглядає заяву (запит) та оформляє відповідне рішення, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування. На підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор відкриває розділ Державного реєстру прав та вносить записи до Державного реєстру прав. Розділ Державного реєстру прав відкривається державним реєстратором на кожний окремий об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше. Отже, вищезазначеними законодавчими положення визначено повноваження державного реєстратора при розгляді заяви про державну реєстрацію та певний алгоритм дій на їх реалізацію: при реєстрації права власності державний реєстратор відкриває розділ на об'єкт нерухомого майна, заповнюючи його відомостями про таке майно, та водночас за наявності відомостей у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна переносить відповідні записи до розділу Державного реєстру речових прав, відкритого на такий об'єкт нерухомого майна. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи викладене вище, належним засобом відновлення порушених прав позивача є скасування рішень державного реєстратора, а відновлення порушеного права відбувається шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про скасування державної реєстрації прав. Суди при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України. Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зважаючи на вищенаведене, що дії державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Ричка Олександра Юрієвича є незаконними, а прийняті ним рішення з приводу поділу спірного майна підлягають скасуванню в судовому порядку. Судом досліджені наявні в матеріалах копії реєстраційної справи щодо нерухомого майна за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів вказаної реєстраційної справи, оскаржувані позивачем в даній справі реєстраційні дії щодо поділу земельної ділянки [NUMBER] та будинку [NUMBER] були вчинені державним реєстратором Ричкою О.Ю. в тому числі на підставі Рішення Двадцять третьої сесії Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Сьомого скликання від 14 вересня 2017 року № 2140-23/VII «Про виділення в окремі домоволодіння житлових будинків гр. [PERSON] по [ADDRESS]». Зазначеним Рішенням орган місцевого самоврядування вирішив: «1. Виділити гр. [PERSON] в окреме домоволодіння житловий будинок - літ. «А-3» з підвалом, ганками, верандою, балконом, входом у підвал та навісом, загальної площею 398,1 кв.м., житлова площа 79,6 кв.м., навіс літ.Г, споруди №10-17; 19; І; ІІ (хвіртка, огорожі, мостіння, басейни, оглядовий колодязь, барбекю), які розташовані на земельній ділянці розміром 0,2024 га, та присвоїти поштову адресу: - Дніпропетровська область, [ADDRESS]. 2. Виділити гр. [PERSON] в окреме домоволодіння житловий будинок - літ. «В-І» загальною площею - 20,2 кв.м., в т.ч. житловою площею 10,5 кв.м. (переобладнаного з літньої кухні), вольєр літ.Б, споруди № 18; 20-22 (хвіртка, огорожа, питна яма), споруди №1-4, які розташовані на земельній ділянці розміром 0,0328 га, та присвоїти поштову адресу: - Дніпропетровська область, [ADDRESS]. 3. Зобов'язати [PERSON] оформити всі необхідні документи в відповідних службах, згідно вимог чинного законодавства.» Як вбачається зі змісту даного Рішення, органом місцевого самоврядування фактично було вирішено питання про виділ та поділ іпотечного майна у вигляді будинку [NUMBER] та земельної ділянки [NUMBER], яке належало [PERSON] та було передане в іпотеку [PERSON] за чинним Іпотечним договором. У зв'язку із тим, що дане рішення органу місцевого самоврядування було однією із підстав для проведення оскаржуваних в даній справі реєстраційних дій щодо поділу іпотечного майна державним реєстратором Ричкою О.Ю., то зазначеним рішенням Новоолександрівської сільської ради порушено майнові права та інтереси [PERSON] як Іпотекодержателя за Договором іпотеки, а саме рішення було прийняте без його згоди та відома, що у розумінні вимог ЗУ «Про іпотеку» є протиправним та підлягає скасуванню з огляду на наступне. Рішення було прийнято Новоолександрівською сільською радою під час дії Ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі №203/3835/16-ц від 12.10.2016 року, якою було накладено заборону на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна у вигляді будинку з допоміжними спорудам, а також земельної ділянки площею 2352 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Тому факт наявності в ухвалі обмеження щодо проведення будь-яких реєстраційних дій може слугувати підставою для висновку про відсутність у [PERSON] права вільно розпоряджатися нерухомим майном, якщо про встановлену судом заборону відчужувати майно останній достеменно відомо. [PERSON] про накладену заборону було добре відомо - Кіровським районним судом було проголошено зазначену ухвалу про забезпечення саме за її клопотання. А тому, з огляду на наведене, наявність зазначеного судового рішення про вжиття заходів забезпечення позову, свідчить про незаконність та протиправність винесення Новоолександрівською сільською радою вказаного Рішення. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постановах: від 18 січня 2017 року № 6-2552 цс 16, від 24 травня 2017 року № 6-640 цс 17, а також правовій позиції Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 11 липня 2018 року по справі № 509/5216/13-ц. Як вбачається зі змісту Рішення, воно було прийняте органом місцевого самоврядування за відповідною заявою та зверненням [PERSON] [PERSON] не мала права звертатися до Новоолександрівської сільської ради з проханням про виділення нерухомого майна за адресою [ADDRESS] в окремі домоволодіння без згоди іпотекодержателя, адже на це майно було накладено відповідне обтяження, і [PERSON] як заявниці про це було достеменно відомо. А отже, винесені внаслідок такого незаконного звернення Рішення органу місцевого самоврядування про поділ та виділення нерухомого майна в окремі домоволодіння є протиправним та повинно бути скасовано в судовому порядку. У зв'язку із тим, що іпотека та обтяження з земельної ділянки [NUMBER] та будинку [NUMBER] були скасовані незаконно, то будь-які дії, вчинені в подальшому щодо даного майна з приводу його поділу, виділення, переоформлення, є такими, що прямо порушують майнові права [PERSON] як Іпотекодержателя за Договором іпотеки, а отже, наявні підстави для їх скасування як такі, що завдають шкоди охоронюваним Законом України «Про іпотеку» інтересам Позивача. Суд критично відноситься до доводів представника державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Вільненської сільської ради Новомосковського району Рички О.Ю. - Ануфрієва А.С. у судовому засіданні про те, що оскільки реєстраційні дії вчинялися в інтересах власника зазначеного майна, в ході вчинення реєстраційний дій власник іпотечного майна не змінився виходячи з наступного. Так, дійсно вході проведення реєстраційних дій в даному випадку власник майна не змінився, однак значно зменшився обсяг іпотечного майна, що в даному випадку порушує права позивача як Іпотекодержателя по договору іпотеки від 20 березня 2013 року. Також суд не бере до уваги доводи представника державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Вільненської сільської ради Новомосковського району Рички О.Ю. - Ануфрієвої А.С. про те, що даний спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач звертався з даним позовом до адміністративного суду та відповідно до Ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2018 року провадження у справі закрито у зв'язку з тим, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки виник піж фізичними особами з приводу передачі у іпотеку нерухомого майна, а також майнових прав та реєстраційних дій пов'язаних із цим. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів. В постанові Великої\~Палати Верховного суду від 20 червня 2018 року по справі №821/592/16 зазначено, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] вчинила активні цілеспрямовані дії на ухилення від виконання зобов'язань за договором іпотеки, направлені на поділ нерухомого майна переданого в іпотеку з подальшою реєстрацією за собою права власності на вже розділене майно, у зв'язку з чим відповідно до ст. 141 ЦПК України саме з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути суму судового збору у розмірі 2819,20 грн. Відповідно до вищевикладеного, та

Outcome: partial