Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, посилаючись на те, що 10.02.2006 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № CNL-F00/005/2006 - кредитний договір. Згідно з кредитним договором, а також на підставі кредитної заявки [PERSON] «ОТП Банк» надав йому кредит в сумі 10000,00 дол. США. 21 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. 21 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки № РCNL-F00/005/2006 від 10.02.2006 року та інших додаткових договорів до нього. Згідно з вищевказаними договорами Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна: прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № CNL-F00/005/2006 від 10.02.2006 року та договором іпотеки № CNL-F00/005/2006 від 10.02.2006 року та усіма додатковими договорами до них. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторин Україна» (перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТГ Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № CNL-F00/005/2006 від 10.02.2006 року та договором іпотеки № РCNL-F00/005/2006 від 10.02.2006 року та усіма додатковими договорами до них. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договору (зокрема, в п. 1.6. кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п. 1.5.1. кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені кредитних договорах. Зобов'язання по кредитному договору відповідачем не виконані, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. На підставі п.1.9. кредитних договорів позивач вимагав від відповідача повного повернення кредитів, сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, а також сплати пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобов'язань (іпотечна вимога про звернення стягнення за договором іпотеки № Р00-01-12-4-10/241 від 27.11.2013 року) вимога позивача відповідачем не виконані. Станом на 05.11.2013 року заборгованість відповідача [PERSON] по тілу кредиту за кредитним договором складає 55889,42 дол. США: по нарахованим та не сплаченим відсоткам за кредитним договором складає 1699,82 дол. США; пеня в розмірі 15,43 гривень. Разом заборгованість складає 57589,24 дол. США та пеня в розмірі 15,43 гривень. Для забезпечення повного та своєчасного виконання [PERSON] зобов'язань перед банком за кредитним договором, 10.02.2006 року між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки РCNL-F00/005/2006, що посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстраційним номером 957. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме: чотирьохкімнатна квартира № 164 (загальною площею 140,2 кв.м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності. В п.п. «h» п. 5.2 статті 5 договору іпотеки Іпотекодавець зобов'язався не прописувати (не реєструвати) право проживання будь-яких третіх осіб на території (площі) предмета іпотеки, окрім [PERSON] 1973 року народження, без попередньо отриманої на те письмової згоди іпотекодержателя. Відповідно до довідки Об'єднання власників з управління, утримання і використання майна житлового будинку по [ADDRESS] за № 119 від 02.12.2013 року, в квартирі зареєстровано дві особи: [PERSON] (власник) [INFO] та [PERSON] (дочка власника) [INFO], а [PERSON] не зазначена. 27 листопада 2013 року позивач направив вимогу за № F00-01-12-4-10/241 добровільно звільнити від мешканців житлове приміщення. Однак в передбачений законом місячний термін, квартира від мешканців не звільнена, на заявлену вимогу відповідач не відповів. Просять суд в рахунок погашення заборгованості в сумі 57 589,24 (п'ятдесят сім тисяч п'ятсот вісімдесят дев'ять, 24) дол. США та пеня в розмірі 15,43 (п'ятнадцять, 43) гривень за кредитним договором CNL-F00/005/2006 від 10.02.2006 року звернути стягнення на предмет іпотеки на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а саме на чотирьохкімнатну квартиру № 164 (загальною площею 140. 2 кв.м.). що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві власності, а кошти отримані від реалізації предмета іпотеки направити для погашення загальної заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором CNL-F00/005/2006 від 10.02.2006 року. Застосувати спосіб реалізації предмету іпотеки - чотирьохкімнатна квартира № 164 (загальною площею 140, 2 кв.м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]- шляхом продажу предмету іпотеки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від імені [PERSON] із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме з правом укладання договору купівлі-продажу з іншою будь-якою особою-покупцем та з наданням ТОВ «ОТП Факторинг Україна» всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: здійснення будь-яких платежів за продавця, отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату на предмет іпотеки, довідки, витяги з реєстру прав на нерухоме майно в органах БТІ, ЖЕУ, нотаріату, ДЗК, а також вільного доступу уповноважених представників банку до Предмету іпотеки, тощо), необхідних для здійснення такого продажу, за ціною не нижче вартості предмету іпотеки, визначеної внаслідок проведення незалежної оцінки. Позбавити права користування жилим приміщенням, а саме чотирьохкімнатною квартирою № 164 (загальною площею 140, 2 кв.м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Виселити [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з чотирьохкімнатної квартири № 164 (загальною площею 140, 2 кв.м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Стягнути з [PERSON] на їх користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталися. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 10.02.2006 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № CNL-F00/005/2006 - кредитний договір. Згідно з кредитним договором, а також на підставі кредитної заявки [PERSON] «ОТП Банк» надав йому кредит в сумі 10000,00 дол. США. 21 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. 21 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки № РCNL-F00/005/2006 від 10.02.2006 року та інших додаткових договорів до нього. Згідно з вищевказаними договорами Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна: прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № CNL-F00/005/2006 від 10.02.2006 року та договором іпотеки № CNL-F00/005/2006 від 10.02.2006 року та усіма додатковими договорами до них. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторин Україна» (перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТГ Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № CNL-F00/005/2006 від 10.02.2006 року та договором іпотеки № РCNL-F00/005/2006 від 10.02.2006 року та усіма додатковими договорами до них. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договору (зокрема, в п. 1.6. кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п. 1.5.1. кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені кредитних договорах. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Зобов'язання по кредитному договору відповідачем не виконані, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. На підставі п.1.9. кредитних договорів позивач вимагав від відповідача повного повернення кредитів, сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, а також сплати пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобов'язань (іпотечна вимога про звернення стягнення за договором іпотеки № Р00-01-12-4-10/241 від 27.11.2013 року) вимога позивача відповідачем не виконані. Станом на 05.11.2013 року заборгованість відповідача [PERSON] по тілу кредиту за кредитним договором складає 55889,42 дол. США: по нарахованим та не сплаченим відсоткам за кредитним договором складає 1699,82 дол. США; пеня в розмірі 15,43 гривень. Разом заборгованість складає 57589,24 дол. США та пеня в розмірі 15,43 гривень. Для забезпечення повного та своєчасного виконання [PERSON] зобов'язань перед банком за кредитним договором, 10.02.2006 року між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки РCNL-F00/005/2006, що посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстраційним номером 957. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме: чотирьохкімнатна квартира № 164 (загальною площею 140,2 кв.м.), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності. Згідно ст.12 Закону України «Про іпотеку» та п. 6.2 договору іпотеки, право звернення стягнення на предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобов'язань по кредитному договору виникає у іпотекодержателя в момент настання терміну виконання зобов'язань по кредитному договору. Стаття 7 Закону України «Про іпотеку» та п.6.1 договорів іпотеки передбачає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов Іпотечного договору. Відповідно до умов договору іпотеки, позивач має право задовольнити із вартості предмету іпотеки свої вимоги щодо повернення суми наданого кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати пені за прострочення повернення кредиту та сплати процентів, відшкодування збитків та витрат, викликаних порушенням Кредитних договорів, у випадку несплати відповідачем позивачу будь - якої суми у такому розмірі, в такій валюті, у такий строк, та в такому порядку, як це встановлено в кредитному договорі. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку». У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на^продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеки», У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Статтею 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. З ст. 109 Житлового кодексу України та ч. 1 і 2 ст. 40 Закону Україна «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно ч. 4 ст. 109 Житлового кодексу України виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. Крім того ст. 109 Житлового кодексу України передбачено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. В п.п. «h» п. 5.2 статті 5 договору іпотеки Іпотекодавець зобов'язався не прописувати (не реєструвати) право проживання будь-яких третіх осіб на території (площі) предмета іпотеки, окрім [PERSON] 1973 року народження, без попередньо отриманої на те письмової згоди іпотекодержателя. Відповідно до довідки Об'єднання власників з управління, утримання і використання майна житлового будинку по [ADDRESS] за № 119 від 02.12.2013 року, в квартирі зареєстровано дві особи: [PERSON] (власник) [INFO] та [PERSON] (дочка власника) [INFO], а [PERSON] не зазначена. 27 листопада 2013 року позивач направив вимогу за № F00-01-12-4-10/241 добровільно звільнити від мешканців житлове приміщення, однак в передбачений законом місячний термін, квартира від мешканців не звільнена, на заявлену вимогу Відповідач не відповів. Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved