Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна, накладений згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №27898431 від 21.07.2011 року, на: садовий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження: 11508787; земельну ділянку, кадастровий номер: 5121085400:01:001:0078, яка знаходиться за вказаною адресою, реєстраційний номер обтяження: 11508799. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 05.07.2011 року по цивільній справі №2-1201/2011 було стягнуто з [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 90000 грн. 21.07.2011 року старшим державним виконавцем ВДВС Біляївського РУЮ в Одеській області на підставі виконавчого листа по вказаній справі було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на вищевказане нерухоме майно, яке належало [PERSON] 04.08.2011 року до ВДВС Біляївського РУЮ Одеської області надійшла мирова угода, згідно якої боржник [PERSON] передала йому (стягувачу) у власність в рахунок відшкодування боргу зазначене нерухоме майно. Після надходження мирової угоди начальник ВДВС Біляївського РУЮ в Одеській області звернувся до суду з заявою про затвердження відповідної мирової угоди. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 07.09.2011 року мирова угода, укладена між ним та [PERSON] , була затверджена. Однак, 22.06.2020 року, в нотаріальній конторі він (позивач) дізнався, що на належне йому за мировою угодою майно накладено арешт. Він неодноразово звертався до відділу виконавчої служби для зняття арешту з нерухомого майна, однак листами начальника Біляївського МВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) йому було повідомлено, що старшим державним виконавцем 30.12.2011 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та рекомендовано звернутися до суду з приводу зняття арешту з майна. Позивач до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на задоволенні позову наполягає, просить розгляд справи проводити у його відсутність та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі у разі неявки відповідача. Представник відповідача Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 05.07.2011 року по цивільній справі №2-1201/2011 стягнуто з [PERSON] на користь позивача суму боргу за договором позики в розмірі 90000 грн. (а.с.6). Згідно довідки по виконавчому провадженню №27898431 від 20.08.2020 року та листа начальника Біляївського МВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №22783/30 від 21.09.2020 року у відділі ДВС Біляївського РУЮ в Одеській області знаходився на виконанні виконавчий лист №2-1201, виданий Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 90000 грн. 21.07.2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все нерухоме та рухоме майно боржника (а.с.13, 17-19). На підставі вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.07.2011 року, серія та номер: 27898431, реєстратором: Одеська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешти на садовий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , реєстраційні номери обтяження: 11508787 та 11508799 відповідно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №214761671 від 02.07.2020 року (а.с.10-11). Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 07.09.2011 року по цивільній справі №6-85/11 було визнано мирову угоду, укладену між позивачем та [PERSON] , за умовами якої: боржник [PERSON] в рахунок коштів, стягнутих відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05.07.2011 року у справі №2-1201/2011 передає стягувачу [PERSON] у власність садовий будинок та земельну ділянку, що розташовані по [ADDRESS] , які належать боржнику на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок серії САС №421761 від 26.04.2010 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №039796 від 20.08.2004 року; стягувач [PERSON] погоджується з передачею йому судового будинку та земельної ділянки з визнанням за ним права власності на них та відмовляється від своїх позовних вимог до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 90000 грн. (а.с.7). Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168246267 від 28.05.2019 року та №168513919 від 29.05.2019 року на підставі вказаної ухвали суду позивач зареєстрував за собою право власності на зазначені судовий будинок та земельну ділянку (а.с.8,9). З листів начальника відділу Біляївського МВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №17404/30 від 26.06.2020 року та №22783/30 від 21.09.2020 року вбачається, що згідно даних АСВП-спецрозділ, 30.12.2011 року старшим державним виконавцем Згамою З.О. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 07.09.2011 року про визнання мирової угоди між [PERSON] та [PERSON] та виконавчий документ повернуто органу, який його видав. Більш детальної інформації щодо виконання даного виконавчого провадження у відділу немає, оскільки термін зберігання завершених кримінальних проваджень складає три роки і з приводу зняття арешту позивачу рекомендовано звернутися до суду (а.с.12-13). Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майно. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання. Частинами 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі),який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що оскільки виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь позивача грошових коштів в сумі 90000 грн., в рамках якого було накладено арешт на майно боржника, яке згодом за ухвалою про визнання мирової угоди перейшло до позивача, завершено, а накладені державним виконавцем арешти не зняті, наявні підстави для задоволення позовних вимог позивача та зняття вказаних арештів.

Outcome: approved