Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], а також, визнати за ним право власності на земельну ділянку, розташовану за вказаною адресою. В обґрунтування позову посилається на такі обставини: 01.05.2013 року позивач, згідно з розпискою, придбав земельну ділянку загальною площею 0,202 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] яка належить йому на праві приватної власності, за 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. Сторони домовилися оформити угоду нотаріально через рік, але до теперішнього часу так і не зробили цього. Позивач звернувся до відповідача, але той відмовився оформити угоду, посилаючись на відсутність вільного часу. В теперішній час позивачу стало відомо, що відповідач збирається виїжджати на постійне місце мешкання до іншого міста. [PERSON] передав відповідачу грошову суму за земельну ділянку у повному обсязі та фактично користується земельною ділянкою, але оформити угоду купівлі-продажу нотаріально не має змоги, тому змушений звернутися з позовом до суду. Позивач [PERSON] - до судового засідання не з'явився, але надав суду заяву, згідно до якої, просить справу розглянути за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] - до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи його було повідомлено належним чином. Надав суду заяву, в якій підтвердив факт продажу земельної ділянки. Враховуючи це, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справу у межах заявлених вимог. 16.01.1997 року виконавчим комітетом Южно-Ломуватської селищної ради було прийнято рішення, яким [PERSON] було передано у приватну власність дві земельні ділянки площею 1500 м2 та 520 м2, розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21-22); Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю № 604 серії ЛГ [NUMBER], [PERSON] на підставі рішення виконкому Южно-Ломуватської селищної ради № 5 від 16.01.1997 року, була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,202 га, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6); Зазначена земельна ділянка складається з двох земельних ділянок, а саме: згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого 29.04.2013 року, перша земельна ділянка загальною площею 0.0520 га (для ведення особистого селянського господарства), кадастровий номер якої 4410546500:01:002:0052, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-9); Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого 29.04.2013 року, друга земельна ділянка загальною площею 0.1500 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), кадастровий номер якої 4410546500:01:002:0051, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-12). З розписки від 01.05.2013 року вбачається, що [PERSON] продав [PERSON], належні йому на праві приватної власності земельні ділянки площею 0,0520 га та 0,1500 га, розташовані за адресою: [ADDRESS], гроші за які від останнього отримав у повному обсязі та претензій не має (а.с. 5, 34). Відповідно до ст. 220 ЦК України, суд може визнати договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору. Виходячи зі змісту ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, може виникнути у набувача також з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає, або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає, або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. 01.05.2013 року між сторонами було укладено письмовий договір, який хоча й не було посвідчено нотаріально, але є дійсним, оскільки право власності у позивача виникло з моменту оплати та прийняття зімельної ділянки. Надані докази по справі суд вважає достовірними, бо їх об'єктивність не викликає сумнівів. Таким чином, з огляду на наведені позивачем докази та надану відповідачем розписку про підтвердження продажу земельної ділянки, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved