Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 3 грудня 2013 між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Сбербанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 160#00017222545, згідно якому відповідач отримав кредит у сумі 82400,00 грн. з процентною ставкою 31% річних, із кінцевим строком повернення 02.12.2018 року. Відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, тому за ним утворилася заборгованість, яка станом на 07.12.2015 року становить 85752,02 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 71419,62 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 13332,40 грн. , яку просить позивач стягнути з відповідача разом з судовими витратами. В судовому засіданні представник позивача не був присутнім, направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та день слухання справи був повідомлений через оголошення в газеті « Урядовий кур'єр» від 21.04.2016 року № 76(5696), відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про час і місце слухання справи з часу опублікування оголошення . З заявою про слухання справи у його відсутності до суду не звертався У відповідності із ст.225 ЦПК України суд визначив заочно розглянути справу у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позову з наступних підстав. Згідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі з договорів. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Матеріалами справи встановлено, що 3 грудня 2013 між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Сбербанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 160#00017222545, згідно якому відповідач отримав кредит у сумі 82400,00 грн. на поточні проблеми, без обмеження цільового використання кредитних коштів за виключенням випадків, передбачених чинним законодавством України (п.1.1, п.1.3 кредитного договору). Згідно п.1.2 кредитного договору, тип процентної ставки, що застосовується за цим договором: фіксована процентна ставка, розмір фіксованої процентної ставки за користуванням кредитом складає 31% річних. Відповідно до п.6.2 кредитного договору проценти нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитом, в цьому договору під терміном «загальна сума заборгованості за кредитом» розуміється залишкова сума кредиту, тобто сума кредиту, що фактично надана позичальнику і не повернута банку. Належне виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується пенею та санкцією , яка передбачена цим договором і всім належним позичальнику майном, майновими правами та грошовими коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України ( п.2.2 кредитного договору) Відповідно до п.8.1 кредитного договору позичальник зобов'язується щомісячно 03 числа, яке є розрахунковою датою кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі не менше 2739,14 грн. відповідно графіку, з кінцевим терміном повернення кредиту 2 грудня 2018 року Згідно наданого банком розрахунку, відповідач умови договору, укладеного між сторонами згідно ст.1055 ЦК України, не виконував належним чином, з порушенням строків погашення заборгованості, у зв'язку із чим за ним утворилася заборгованість, яка станом на 07.12.2015 року становить 85752,02 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 72419,62 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 13332,40 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, відповідно до розрахунку погашення боргу, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 85752,02 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 72419,62 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 13332,40 грн. ,а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1378,00 грн. сплачений відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved