Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 31.07.2016 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 31 липня 2016 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Затишна (Воровського), 108-б, який належить померлому на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 10 червня 2014 року зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.12.2014 року. Заповіту батько не залишив. Спадкоємців першої черги в порядку спад\-кування за законом, двоє - це позивач, як син спадкодав\-ця та його мати, відповідач по справі [PERSON], як жінка спадкодавця. Мати позивача [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка. Позивач з батьком на момент смерті не проживав та у встановлений законом шестимісячний строк після його смерті нотаріусу заяву про прийняття спад\-щини не подав. Позивач звернувся до державного нотаріуса Першої сиинельниківської дер\-жавної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва так як він заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька у встановлений законом строк не подавав і на момент смерті з померлим не був зареєстрований. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив по поважній причині так як в період шестимісячного строку для прийняття спадщини, а саме з 25 січня 2017 року і по 03 лютого 2017 року, він знаходився на амбулато\-рному лікуванні в КЗ «Синельниківська центральна районна лікарня» ДОС з діагнозом дісторсія правого голеностопного суглоба, що підтверджується довідкою лікувального закладу. Так як він не міг ходити в зазначений період, то і подати в цей час заяву про прийняття спадщини не зміг. До судового засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач надала суду заяву, згідно з якою не заперечувала проти задоволення позову та просила розглянути справу за її відсутності. У звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що смерть спадкодавця [PERSON], яка настала 31 липня 2016 року, підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №708096, виданим 02.08.2016року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області(а.с3). Спадкове майно- гараж належав померлому [PERSON] на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 10 червня 2014 року зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.12.2014 року(а.с.6-9). Копією свідоцтва про народження [PERSON], 20.05.1978 року, серії ІІІ-КИ №293321 від 17.06.1978 року, актовий запис №265, підтверджується факт походження позивача від батька [PERSON](а.с.4). Постановою Першої сиинельниківської дер\-жавної нотаріальної контори позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини(а.с.10). З довідки наданої КЗ «Синельниківська центральна районна лікарня» ДОС вбачається,що з 25 січня 2017 року і по 03 лютого 2017 року,[PERSON] знаходився на амбулато\-рному лікуванні в КЗ «Синельниківська центральна районна лікарня» ДОС з діагнозом «дісторсія правого голеностопного суглоба»(а.с11). На запит суду була отримана відповідь від Першої сиинельниківської дер\-жавної нотаріальної контори в якій зазначено, що спадкова справа після померлого 31.07.2016 року [PERSON] не заводилась. Вирішуючи питання по суті позову, суд виходить з наступного. Стаття 3 Конституції України\~визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.\~1222, ч. 1 ст.\~1220, ч. 1 ст.\~1270 ЦК України). У відповідності до ч.1\~ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Доказів на підтвердження того, що позивач на день відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24\~постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Матеріали справи підтверджують поважність причин пропуску позивачем строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини\~тимчасове перебування на амбулато\-рному лікуванні в КЗ «Синельниківська центральна районна лікарня» ДОС з діагнозом « дісторсія правого голеностопного суглоба». Вказана обставина, на думку суду, перешкоджала позивачу звернутися до нотаріальної контори - органу, якому надано право на вчинення нотаріальних дій із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки припала на 6-ти місячний строк від дня відкриття спадщини, пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті його батька з поважних причин і є підстави для застосування ч.3\~ст. 1272 ЦК України\~до спірних правовідносин із задоволенням позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном два місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved