overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначає, що 13 серпня 2004 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 3,69 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області на яку він отримав Сертифікат серії ЖТ № 0119799. Позивач є спадкоємцем за законом та прийняв спадщину, так як проживав та був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем. Однак не може реалізувати свої спадкові права, так як сертифікат було втрачено. Просить визнати за ним право на земельну частку (пай), як на спадщину після смерті матері. Позивач та представник позивача подали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позов підтримують. Відповідачі в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність та про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 13 серпня 2014 року помер батько позивача [PERSON]. (а.с.4,5). Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну частку (пай) площею 3,69 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області на яку він отримав Сертифікат серії ЖТ № 0119799, що підтверджується витягом відділу Держземагентства в Андрушівському районі (а.с. 7). Однак як свідчить публікація в газеті «Новини Андрушівщини» даний сертифікат втрачено. Відповідно до повідомлення нотаріуса, спадкова справа до майна померлого [PERSON]не заводилась. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги та прийняв спадщину, так як проживав та був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою Іванківської сільської ради (а.с.3). Однак він не може реалізувати свої спадкові права, так як оригінал сертифіката втрачено, а виготовлення дубліката в зв»язку зі смертю власника неможливе. Зазначені обставини визнанні відповідачами, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст. 61 ЦПК України. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавець мав право на земельну частку (пай) з часу отримання ним Сертифікату на право на земельну частку (пай), яке за правом спадкування переходить до позивача, як спадкоємця першої черги. Виходячи з викладеного суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 14 січня 2015 року померла його мати - [PERSON], яка постійно проживала в м. Андрушівка. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок № 15 по пров. 8 Березня м. Андрушівка Житомирської області, який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу. За життя спадкодавець залишила заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON], який помер 29 грудня 2014 року, тобто ще до смерті спадкодавця. Позивач прийняв спадщину подавши відповідну заяву до нотконтори. Однак позивач не може реалізувати\~\~своє право на оформлення спадщини, оскільки при оформленні договору купівлі-продажу нотаріус невірно зазначив адресу розташування будинку замість провулок 8 Березня, 15, зазначив вулиця 8 Березня, 15. Позивач просить визнати за ним право власності на вказаний спадковий будинок. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтувавши наведеними в позовній заяві обставинами. Представник відповідача до суду не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив, що 14 січня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок № 15 по пров. 8 Березня м. Андрушівка Житомирської області, який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу. За життя спадкодавець залишила заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON], який помер 29 грудня 2014 року, тобто ще до смерті спадкодавця. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводились. Відповідно до довідки Андрушівської міської ради [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована в [INFO] одиноко (а.с. 50). Згідно свідоцтва про народження, позивач є спадкоємцем першої черги після її смерті та прийняв спадщину шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса, що підтверджується довідкою нотаріуса (а.с.6, 24). Як видно із договору купівлі-продажу від 09.03.1972 року [PERSON] набула у власність житловий будинок по вул.. 8 Березня, 15 м. Андрушівка (а.с. 8). Однак відповідно до копії техпаспорта, довідки виданої Бердичівським МБТІ та довідок Андрушівської міської ради можна зробити висновок, що даний будинок знаходиться на провулку 8 Березня, 15 (а.с. 9- 15) спадковий будинок розташований за адресою: м. Андрушівка, пров. 8 Березня, 15 Житомирської області. \~\~\~\~ Таким чином позивач, як спадкоємець за законом першої черги, який прийняв спадщину, має право на спадкування майна померлої, але в позасудовому порядку він позбавлений можливості оформити право на спадщину в звязку з розбіжністю в адресі розташуваня . Зазначені обставини визнані відповідачем та вважаються судом доведеними в порядку ст. 61 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 16.06.2007р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір №ZP1RRC00260051, у відповідності до якого відповідач отримав кредит в розмірі 872,30грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних. Відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 11.02.2016р. склала: заборгованість по процентам за користування кредитом 1840,33 грн., заборгованість по та комісії за користування кредитом 307,04 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 7935,91 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 504,16 грн., а всього 11087,44 грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача, а також витрати на сплату судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засідання позивач надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 16.06.2007р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір №ZP1RRC00260051, у відповідності до якого відповідач отримав кредит в розмірі 872,30грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних. Згідно розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача перед банком станом на 11.02.2016р. склала: заборгованість по процентам за користування кредитом 1840,33 грн., заборгованість по та комісії за користування кредитом 307,04 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 7935,91 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 504,16 грн., а всього 11087,44 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В даному конкретному випадку позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі відповідачу видані. Відповідач в свою чергу умови вказаного договору не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 17.05.2008 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Волицької сільської ради. Спадкодавець за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Позивач прийняв спадщину згідно ст. 1268 ЦК України, однак він не може реалізувати своє право на її оформлення, оскільки на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва було видано Державний акт серія II - ЖТ № 004533, який було втрачено, про що було опубліковано оголошення в місцевій газеті, а також у Державному акті існує арифметична помилка, так, як площа ріллі становить 3,3728 га., площа болота 0,4088 га., що дорівнює загальній площі 3,7816 га., а не 3,6816 га.. В результаті вище зазначеного позивач не може в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст. ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Позивач просить визнати за ним право власності на зазначене майно. В судове засідання від позивача надійшла заява в якій він проосить позов задовольнити, розгляд справи провести в його відсутність. Від представника відповідача до суду надійшла заява в якій зазначається про визнання позову, проти задоволення не заперечує, просить справу провести у відсутність представника сільської ради. Судом встановлено, що 17.05.2008 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Позивач є спадкоємцем за заповітом від 01.09.1995 року (а.с.7). Згідно довідки Волицької сільської ради [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрований разом з [PERSON], тобто з позивачем за адресою : с. Волиця, вул. Житомирська, 173 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, до якого належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Волицької сільської ради площею 3,7816 га., що підтверджується кадастровим планом земельної ділянки, яка складається з ріллі - 3,3728 га. та болота - 0,4088 га. Дана земельна ділянка належала померлій на підставі Державного акта серії II - ЖТ № 004533 на право власності на земельну ділянку (а.с.10-11). Даний Державний акт був втрачений, в результаті чого позивач подав оголошення до місцевої газети Новини Андрушівщини про те, що втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії II - ЖТ № 004533, виданий на ім'я [PERSON] по Волицькій сільській раді - вважати недійсним (а.с.13). Згідно довідки приватного нотаріуса [PERSON] після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за заявою [PERSON]. Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на спадкування майна спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлений можливості його оформити в звязку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 17.07.2006р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, у відповідності до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2500 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 48% річних. Відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 09.12.2015р. склала: заборгованість за кредитом 2364,02 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 6481,13 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 442,26 грн., а всього 9787,41 грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача, а також витрати на сплату судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засідання позивач надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 17.07.2006р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, у відповідності до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2500 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 48% річних. Згідно розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача перед банком станом на 09.12.2015р. склала: заборгованість за кредитом 2364,02 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 6481,13 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 442,26 грн., а всього 9787,41 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В даному конкретному випадку позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі відповідачу видані. Відповідач в свою чергу умови вказаного договору не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 18.01.2008р. між Публічним акціонерним банком «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та відповідачем був укладений договір №002-09148-180108, у відповідності до якого він отримав кредит в сумі 3708 грн. на придбання певного майна зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних. Відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 20.02.2014р. склала: заборгованість за кредитом - 2274,86грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 100,22 грн., заборгованість за комісіями - 765,75 грн., а всього - 3140,83 грн. Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати на судовий збір в сумі 243,60 грн. В судове засідання позивач надав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно кредитного договору №002-09148-180108 від 18.01.2008р., відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 3708 грн. на придбання певного майна зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних. Згідно розрахунку заборгованості, сума заборгованості за вказаним кредитним договором перед банком станом на 20.02.2014р. склала 3140,83 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 2274,86грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 100,22 грн., заборгованість за комісіями - 765,75 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному конкретному випадку позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі відповідачу видані. Відповідач в свою чергу умови вказаного договору не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 18.09.2015 року померла його тітка - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно: житловий будинок № 18 по вул. Шевченка, с.Нехворощ, Андрушівського району, земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,06 га - для ведення особистого селянського господарства. Позивач спадкоємець за заповітом від 12.07.2006 року, згідно якого спадкодавець заповіла йому все своє майно. Інших спадкоємців немає. Позивач прийняв спадщину у встановлений законом строк та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок № 18 по вул. Шевченка, с.Нехворощ. Однак позивач не може реалізувати своє право на отримання іншої частини спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки: площею 0,1386 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану: с.Нехворощ, вул. Шевченка, 18, площею 0,06 га - для ведення особистого селянського господарства, розташовану: с.Нехворощ, вул. Лісова, Андрушівського району. Позивач направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада направила до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, зазначивши, що позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Судом встановлено, що 18.09.2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Позивач спадкоємець померлої за заповітом від 12.07.2006 року, який не змінено та не скасовано (а.с. 26). Спадкодавцю [PERSON] належали земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,06 га - для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується витягом із рішення виконкому [PERSON] сільської ради № 2 від 20.01.1994 року (а.с. 4). Однак згідно план - схеми земельних ділянок в с.Нехворощ, вул. Шевченка, 18 та вул. Лісова загальна фактична площа земельних ділянок: ОЖБ-0,1386 га, ОСГ -0,2310 га (а.с.6). За життя спадкодавець не виготовила правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що позбавляє позивача можливості реалізувати свої спадкові права на вказане спадкове майно через нотаріальну контору, що підтверджується листом Андрушівської держнотконтори (а.с. 10). Згідно інформації Андрушівської держнотконтори та витягу із Спадкового реєстру після смерті [PERSON], померлої 18.09.2015 року спадщину прийняв за заповітом [PERSON], тобто позивач та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом: на земельну ділянку для ведення товарного с/г виробництва та на житловий будинок № 18 по вул. Шевченка в с.Нехворощ. Спадкова справа 3 8/2016 (а.с. 24-25). Тому позивач, як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину, має право на майно спакодавця [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 19.12.2007 р. ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №001-07958-191207. Відповідач порушує зобов'язання за кредитним договором, не сплачує заборгованість за кредитним договором. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 17.10.2014р. склала: заборгованість за тілом кредиту - 9138,41 грн., заборгованість за відсотками 2913,61 грн., заборгованість за комісіями 2751,32 грн., а всього 14803,34 грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача [PERSON], а також судові витрати в сумі 243,60 грн. Позивач надав суду прохання розглянути справу без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін в заочному порядку на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно укладеного договору №001-07958-191207 від 19.12.2007р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта банк», та відповідачем [PERSON], відповідач отримав від позивача кредит в розмірі 30000,00 грн. у вигляді відкриття кредитної лінії. Згідно розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача перед банком станом на 17.10.2014р. склала: заборгованість за тілом кредиту - 9138,41 грн., заборгованість за відсотками 2913,61 грн., заборгованість за комісіями 2751,32 грн., а всього 14803,34 грн.. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному конкретному випадку позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі відповідачу видані. Відповідач в свою чергу умови вказаного договору не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved