Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 46 108,68 грн. матеріальної шкоди. В обґрунтування позову покликається на те, що 06 травня 1997 року вироком Стрийського районного суду Львівської області [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 215 КК України, а саме за вчинення ДТП, в результаті якої загинув [PERSON] Рішенням Стрийського районного суду Львівської області від 29.06.2000 року стягнуто з Дочірньої компанії «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» на утримання дружини загиблого [PERSON] до її працевлаштування по 88, 44 грн. щомісячно та на утримання її сина [PERSON], [INFO], до його повноліття в розмірі 88, 44 грн. щомісячно. 21 березня 2011 року рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області збільшено розмір відшкодування шкоди та вирішено стягувати з ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» на користь [PERSON] до її працевлаштування 853, 87 грн. щомісячно та на утримання її сина [PERSON], [INFO], до його повноліття 853, 87 грн. Відповідно до розпорядження КМУ № 360-р від 13.06.2012 року дочірня компанія «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» реорганізована шляхом перетворення у публічне акціонерне товариство «Укртансгаз». За період з листопада 2011 року по січень 2014 року позивачем на виконання вищевказаних рішень суду сплачено на користь [PERSON] та її сина [PERSON] 46 108, 68 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Зазначені виплати є збитками, які понесло ПАТ «Укртрансгаз». На момент вчинення злочину відповідач [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ПАТ «Укртрансгаз», де працював водієм автобусу. Згідно із вимогами ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, який набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог п.3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники відшкодовують у повному розмірі матеріальну шкоду, завдану їх діями, які мають ознаки діянь, що переслідуються у кримінальному порядку. Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1172 ЦК України фізична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого шкодування. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 136 КЗпП України покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного (міського) суду. У зв'язку з наведеним, просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укртрансгаз» матеріальні збитки, виплачені на утримання дружини загиблого внаслідок ДТП [PERSON] - [PERSON] та на утримання його сина [PERSON] у розмірі 46 108, 68 грн. Представник позивача Личагін С.Є. в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, навівши мотиви аналогічні позовні заяві та просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укртрансгаз» матеріальні збитки, виплачені на утримання дружини загиблого внаслідок ДТП [PERSON] - [PERSON] та його сина [PERSON] у розмірі 46 108, 68 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що відповідач [PERSON] згідний сплатити на користь позивача 23 054 грн. 49 коп. збитків, сплачених позивачем на користь сина [PERSON] до досягнення останнім вісімнадцяти років, в решті позову просить відмовити, покликаючись на норму ст. 1200 ЦК України, згідно якої у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Шкода відшкодовується другому подружжю незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за дітьми - до досягнення ними чотирнадцяти років. Звертає увагу суду, що дружина загиблого [PERSON] - [PERSON] не є пенсіонером, непрацездатною, чи інвалідом. Тобто, вона мала право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого до досягнення дитиною [PERSON] 14 років. [PERSON] народився [INFO], а 14 років йому виповнилось [INFO]. Зазначив, що [PERSON] мала право на відшкодування шкоди в сумі 853, 87 грн. щомісячно, завданої смертю потерпілого до [INFO], тобто до досягнення сином 14- річного віку. У зв'язку з цим, відповідно і у ПАТ «Укртрансгаз» є право регресу до відповідача лише на виплати [PERSON] до вказаної дати. ПАТ «Укртрансгаз», всупереч вимогам законодавства після [INFO] продовжувало пересилати кошти [PERSON], яка уже не мала на той час права на таке відшкодування. З листопада 2011 року по січень 2014 року включно ПАТ «Укртрансгаз» виплатило [PERSON] на користь її неповнолітнього сина [PERSON] гроші в сумі 23 054 грн. 49 коп., які його довіритель визнає і згідний сплатити, однак решта сум, виплачені позивачем на користь дружини вважають безпідставними, а тому ПАТ «Укртрансгаз» не має права вимагати їх стягнення з відповідача в порядку регресу. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Визначаючи норми матеріального права, що підлягають застосуванню та надаючи правову кваліфікацію фактично існуючим між сторонами по справі правовідносинам, суд виходить з п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, згідно з яким він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, суд вважає за необхідне застосувати законодавство, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, тобто ЦК Української РСР 1963 р. Відповідно до ст. 450 ЦК України в ред. 1963 року організації і громадяни, діяльність яких пов'язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вироком Стрийського районного суду Львівської області від 06.05.1997 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, й засуджений до покарання у виді 4 років позбавлення волі в колонії - поселенні для осіб, що вчинили злочини по необережності з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки /а.с.7/. Рішенням Стрийського районного суду Львівської області від 29 червня 2000 року позов [PERSON] задоволено та вирішено стягувати з дочірньої компанії «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» на утримання позивача [PERSON] до її працевлаштування по 88,44 грн. та на утримання її сина [PERSON], [INFO], до його повноліття по 88,44 грн. /а.с.5/. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.03.2011 року збільшено розмір відшкодування шкоди та вирішено стягувати з ДК «Укртрансгаз» БМУ №8 «Укрпромбуд» на користь [PERSON] до її працевлаштування 853,87 грн. та на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до його повноліття 853,87 грн., щомісячно /а.с.6/. Пунктом 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоду завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. В судовому засіданні встановлено, та сторонами не оспорюється той факт, що відповідач [PERSON] на момент вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України перебував у трудових відносинах з ДК «Укртансгаз» НАК «Нафтогаз України» (її правонаступник ПАТ «Укртрансгаз), а тому, на підставі п.3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, відповідач несе матеріальну відповідальність за заподіяну шкоду. Статтею 441 ЦК України в ред. 1963 року передбачено, що організація повинна відшкодувати шкоду, заподіяну з вини її працівників під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків. З долучених до матеріалів справи копій платіжних доручень за період з листопада 2011 року по січень 2014 року вбачається, що позивач ПАТ «Укртрансгаз», який є правонаступником ДК «Укртансгаз» НАК «Нафтогаз України», сплатив на користь [PERSON] та її сина [PERSON] 46 108, 68 грн. /а.с.8-40/. Частиною 1 ст. 452 ЦК України в ред. 1963 року передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Таким чином, до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» перейшло право зворотньої вимоги (регресу) до [PERSON] Суд не бере до уваги ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 січня 2014 року про роз'яснення рішення суду від 21.03.2011 року у справі за позовом [PERSON] до ДК «Укртрансгаз» БМУ № 8 БМФ «Укргазпромбуд», третя особа [PERSON] про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, згідно якої роз'яснено, що ДК «Укртрансгаз» БМУ №8 БМФ «Укргазпромбуд» слід сплачувати 853,87 грн. щомісячно [PERSON], як відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого - як дружині загиблого до досягнення [PERSON], [INFO], чотирнадцяти років, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст. 456 ЦК України в ред. 1963 року в разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до п.4 ч.3 зазначеної вище статті шкода відшкодовується одному з батьків або подружжя померлого незалежно від віку і працездатності, якщо він не працює і здійснює догляд за дітьми, братами, сестрами або онуками померлого, які не досягли восьми років, - до досягнення ними восьмирічного віку. В судовому засіданні встановлено, що син загиблого [PERSON] - [PERSON], [INFO], досяг восьмирічного віку [INFO], а тому в суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальні збитки, понесені останнім на утримання дружини [PERSON], оскільки право на відшкодування шкоди, завданою смертю потерпілого, [PERSON] мала до [INFO], а тому в задоволенні даної вимоги слід відмовити. Підлягає задовленню вимога про стягнення з відповідача збитків понесених позивачем на утримання сина потерпілого [PERSON] - [PERSON] до досягнення останнім повноліття в розмірі 23 054 грн. 49 коп. Крім того, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] судові витрати по справі.

Outcome: approved