Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28 липня 2011 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 1 700,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», « Правилами користування платіжною карткою» та « Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ « Приватбанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв'язку із визначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідача станови на 28 лютого 2017 року має заборгованість в розмірі 42 780,83 гривень, яка складається з наступного: -2 064,12 гривень - заборгованість за кредитом; -34 173,34 гривень - заборгованість за процентами за користування кредитом -4 030,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією; -500,00 гривень - штраф ( фіксована частина); -2013,37 гривень - штраф ( процентна складова). На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 42 780,83 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 гривень. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справу у його відсутність, а також про згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28 липня 2011 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 1 700,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості , станом на 28 лютого 2017 року має заборгованість в розмірі 42 780,83 гривень, яка складається з наступного: -2 064,12 гривень - заборгованість за кредитом; -34 173,34 гривень - заборгованість за процентами за користування кредитом -4 030,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією; -500,00 гривень - штраф ( фіксована частина); -2013,37 гривень - штраф ( процентна складова). У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконав свої обов'язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконав свої обов'язки за договором. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом та процентами за його користування підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача суми пені та штрафу суд встановив наступне. Згідно ст..2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована у місті Гірник Донецької області, тобто населеному пункті, яке відповідно до Розпорядження КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р , відноситься до населеного пункту, де здійснювалася антитерористична операція. Суд вважає необхідним відмовити у позовних вимогах щодо стягнення пені та штрафу за систематичне порушення боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, оскільки, згідно розрахунку вимог банку щодо кредитної заборгованості, банк повинен зупинити ці нарахування з 14.04.2014 р. і у період проведення антитерористичної операції. Як вбачається з розрахунку , наданим позивачем, до заборгованості відповідача входить, зокрема, сума комісії та пені в розмірі 4 030,00 гривень. На запит суду позивачем надано лист, відповідно до якого надати окремий розрахунок пені технічно неможливо. У графі «сума комісії та пені» розрахунку заборгованості відображено нарахування лише пені. За таких обставин суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача суми пені , нарахованої в період з 05 квітня 2012 року по 09 квітня 2014 року в розмірі 1 050,00 грн. ( накопичувальним підсумком). На підставі вищевикладеного, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: стягнення заборгованості за кредитом без урахування сум пені , нарахованої в період після 14 квітня 2014 року , та штрафу, що складає 37 287,46 гривень. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1 600,00 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, на 87 %, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам, 87 % від 1 600 грн., що становить 1 392 грн. На підставівикладеного,

Outcome: partial