Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості у розмірі 15043,77 грн., судові витрати та витрати за юридичні послуги. Свої вимоги мотивує тим, що 06.04.2018 року між ТОВ «ФК «Є ГРОШІ» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 3582803138-000537 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті http://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Так, договір № 3582803138-000537 від 06.04.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі, передбаченої ст. ст.\~207,\~208,\~1047,\~1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором. Платіжним повідомленням підтверджується, що Позивачем було перераховано на картковий рахунок Відповідача позику у розмірі 2100 грн. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017р. Відповідно до умов п. 10.1.3 Договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування Позикою. Строк надання послуг за цим договором розпочинається з моменту отримання Позичальником коштів відповідно до умов Договору. Строк, на який надається позика за цим Договором становить 31 день. Дата надання Позики 06.04.2018 року. Дата повернення позики - не пізніше 23:00 06.05.2018 року включно. Відповідно до умов Договору сума процентів за користування позикою становить 763,77 грн. за 31 день. Проценти за користування позикою становить 2% за кожен день користування Позикою, що становить 730 процентів річних. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (42 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті Позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 2863,77 грн. Позичальник не повернув суму позики, тим самим порушив умови Договору. Відповідно до п. 7.1 Договору у випадку порушення Позичальником строку повернення Позики та/або сплати Суми процентів за користування позикою, Позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з Позичальника пеню у розмірі 3,00 % від залишку Суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Станом на 30.08.2018 року у Відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 15043,77 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2100,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 5635,77 грн.; заборгованості за пенею - 7308 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати за юридичні послуги в розмірі 1500,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06.04.2018 року між ТОВ «ФК «Є ГРОШІ» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 3582803138-000537 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті http://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в\~ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону\~регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, платіжним повідомленням № 2829 від 28.12.2018 року позивачем перераховано на картковий рахунок відповідача позику в сумі 2100,00 грн. Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав та станом на 30.08.2018 року у Відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 15043,77 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2100,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 5635,77 грн.; заборгованості за пенею - 7308 грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов договору вказаного договору. Відповідно до ч.1\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В ч.2\~ст.509 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.1\~ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1\~ст.626 ЦК України). Згідно\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог\~ст.1048 ЦК України\~розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 ЦК України. Відповідно до ч.1\~ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно із\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ч.1ст. 530\~ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст.1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених договором. За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині. Відповідно до\~ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, судовий збір в сумі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Право на професійну правничу допомогу гарантовано\~статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Пунктом 1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, позивачем було надано: договір про надання юридичних послуг №01/08-1 від 01.08.2018 року, акт приймання-передачі наданих послуг № 20 від 29.08.2018 року по Договору про надання юридичних послуг, платіжне доручення №672 від 04.09.2018 року. Таким чином, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved