Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 108 263,68 доларів США та 3 298 625,68 грн, а також просив стягнути судовий збір в розмірі 3 654,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 26.12.2006 між ЗАТ «Банк НРБ», правонаступником якого є ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №12-12-06/ФО зі змінами та доповненнями. Відповідно до умов договіру про відкриття кредитної лінії банк надав позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті у сумі 800 000 доларів США, а позичальник зобов'язався використовувати кредит за цільовим призначенням, своєчасно та в повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, а також здійснювати повернення наданого банком кредиту у розмірах та у строки, що передбачені договіром про відкриття кредитної лінії, а також виконувати інші умови договору, зокрема позичальник зобов'язався повернути грошові кошти у повному обсязі не пізніше 25.12.2016 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,25% річних. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, не здійснює платежі для погашення заборгованості по кредиту та нарахованим процентам у зв'язку із чим має заборгованість за договіром про відкриття кредитної лінії, що станом на 07.10.2014 складає розмірі 108 263,68 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 97 032,54 доларів США; проценти за користування кредитом - 11 231,14 долари США 33 центи, а також 3 298 625,68 грн., з яких 144 853,85 дол. США, що за курсом НБУ становить 1 878 217,75 грн. - пеня за прострочення заборгованості за кредитом; 114 173,55 дол. США, ща за курсом НБУ становить 1 480 407,93 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву згідно якої підтримав позов в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів за відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що що 26.12.2006 між ЗАТ «Банк НРБ», правонаступником якого є ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та [PERSON] було укладено про відкриття кредитної лінії №12-12-06/ФО зі змінами та доповненнями. Відповідно до п. 1.1. Договору банк відкриває позичальнику не відновлювану кредитну лінію в іноземній валюті, що надалі іменується «Кредитна лінія», надає позичальнику кредитні кошти за рахунок Кредитної лінії на умовах цього договору, а позичальник зобовязуться використати кредит на цілі, зазначені в пункту 1.5 цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, а також здійснювати повернення наданого йому кредиту у розмірах та у строки, передбачені цим договором, і виконувати інші умови цього договору. Згідно п. 1.2 Договору ліміт кредитної лінії складає 80 000 (вісімдесят тисяч) доларів США 00 центів. Відповідно до п. 1.3. розмір процентної ставки за користування кредитом складає 13% річних. Відповідно до п. 1.4. Додаткової угоди останній день дії Кредитної лінії - 25 грудня 2016 року. Згідно до п. 6.6. договору проценти, нараховані за місяць, позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до п. 10.1 договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позичальник зобов'язаний сплачувати банку неустойку (пеню). Судом встановлено, що позивачем зобов'язання по договіру про відкриття кредитної лінії виконано в повному обсязі, надано відповідачеві кредитні кошти у загальній сумі 80 000 доларів США, що підтверджується заявою на отримання кредитних коштів. Натомість відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, не здійснює платежі для погашення заборгованості по кредиту та нарахованим процентам у зв'язку із чим має заборгованість за кредитним договором, що станом на 07.10.2014 складає розмірі 108 263,68 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 97 032,54 доларів США; проценти за користування кредитом - 11 231,14 долари США 33 центи, а також 3 298 625,68 грн., з яких 144 853,85 дол. США, що за курсом НБУ становить 1 878 217,75 грн. - пеня за прострочення заборгованості за кредитом; 114 173,55 дол. США, ща за курсом НБУ становить 1 480 407,93 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до п. 8.2. договору банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором, а також інші права передбачені законодавством України та/або цим договором у разі: істотного порушення умов договору, які зазначені в п. 6.8 Договору або; затримання позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини кредиту, періодичність сплати якого передбачена цим договором, та/або процентів, нарахованих за користування кредитом або; перевищення сумою загальної заборгованості за кредитною лінією суми кредиту, який підлягає поверненню, більш як на 10 (десять) відсотків або; несплати клієнтом більше однієї виплати з повернення кредиту та/або процентів, що перевищує п'ять відсотків від найбільшої суми ліміту кредитної лінії, зазначеної в п. 1.2 цього договору. Відповідно до п. 8.4. договору у разі використання банком права щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором банк зобов'язаний у письмовій формі повідомити про це позичальника. Судом достовірно встановлено, що 19.05.2014 вказана вище вимога була направлена відповідачу, про що свідчить зворотнє повідомлення, але заборгованість до цього часу відповідачем не сплачено. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії в розмірі 108 263,68 доларів США та 3 298 625,68 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору у розмірі 3654 грн 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved