Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 листопада 2017 р. по 05 квітня 2018 року в розмірі 45824,13 грн., обгрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Відповідачем на позовну заяву надано відзив, в якому зазначено про невизнання позову, у звязку з тим, що позивачем не надано доказів існування заборгованості відповідача перед позивачем щодо виплати заробітної плати. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача на різних посадах з 24.12.1996 по 25.07.2017. Наказом №706к від 25.07.2017 позивач був звільнений за ст. 38 КЗпП України, у звязку з виходом на пенсію, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис № 25 від 25.07.2017. Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст. 116 КЗпП України не було проведено повний розрахунок в день звільнення. Такий розрахунок було проведено 06 квітня 2018 р. Відповідно до ст.116 ч.1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. На підставі ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно до\~абз.2\~п.8\~Порядку обчислення\~середньої заробітної\~плати,\~затвердженого \~постановою \~Кабінету \~Міністрів \~України \~від \~08.02.1995\~р.\~№100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Частково задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно довідки №154 від 30.05.2018 р. середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 462,87 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів, середньомісячне число робочих днів за графіком підприємства склало 41/2=20,5 (згідно даних про фактично відпрацьовані дні а.с.13). Час затримки розрахунку з 15 листопада 2017 р. по 06 квітня 2018 р. включно складає за 4\~місяці з\~грудня 2017\~р.\~по березень\~2018\~р.\~включно Х\~20,5\~середня кількість\~робочих днів\~Х 462,87\~грн.\~=\~37955,34 грн.з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів; за 16 днів листопада 2017 р. і 6 днів квітня 2018 р., тобто за 22 календарних дні пропорційно середній кількості робочих днів на місяць 22 календарних дні/(30 календарних дні у листопаді місяці + 30 днів у квітні місяці) Х 20,5 середньо місячна кількість робочих днів Х 462,87 грн. = 3479,24 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів; Загальний розмір\~середнього заробітку\~за час\~затримки розрахунку\~складає 37955,34 грн. + 3479,24 грн. = 41434,58 грн. з урахуванням обовязкових платежів. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для часткового задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. Суд не приймає посилання представника відповідача на недоведеність вимог, бо ст.116 КЗпП України передбачає проведення розрахунку в день звільнення незалежно від входження належних працівнику грошових коштів до фонду заробітної плати, а такий розрахунок згідно довідки самого відповідача був проведений тільки 06 квітня 2018 р. (а.с.12). Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial