Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 121-028-850-2-18-Г від 11.07.2018 у розмірі 29 873,29 грн., а також судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.07.2018 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 121-028-850-2-18-Г згідно з яким [PERSON] було надано грошові кошти у розмірі 21 300,45 грн., на строк з 11.07.2018 по 09.07.2021 включно, зі сплатою 15% річних. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти, що стверджується його особистим підписом у заяві про видачу готівки. В свою чергу відповідач не сплачує своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору, зокрема не сплачував щомісячні платежі (ануїтентні платежі та відповідні комісійні винагороди) за період з 01.03.2019 по 08.08.2019 включно . У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору ними вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме на адресу відповідача було направлено вимогу про погашення заборгованості, однак така у добровільному порядку не була погашена, у зв`язку з чим станом на 08.08.2019 за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 29 873,29 грн. яка складається з заборгованості за тілом кредиту -17 286,07 грн., заборгованості по процентах - 871,98 грн., заборгованості по комісії - 2130,04 грн., а також штрафу за кредитним договором - 9585,20 грн.. Оскільки, відповідач у добровільному порядку заборгованість не погашає, тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. А тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає неявку відповідача в судове засідання неповажною та за згодою представника позивача, вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Так, в судовому засіданні встановлено, що 11.07.2018 між позивачем ПАТ «Мегабанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 121-028-850-2-18-Г (з ануїтентними платежами) згідно умов якого кредитодавець (ПАТ «Мегабанк») надає кредитні кошти у сумі та на умовах визначених договором, які позичальник ( [PERSON] ) зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатком. Сторони своїми підписами під вказаною договором підтвердили, що даний договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в ПАТ «Мегабанк»./а.с.4-5/ Підписавши вказаний договір сторони досягнули всіх істотних умов, що передбачені чинним законодавством України, у тому числі для кредитних договорів. Так згідно п. 2 вказаного договору між сторонами було укладено договір про надання споживчого кредиту строком дії з 11.07.2018 по 09.07.2021, з наступними умовами: загальний розмір кредиту - 21300,45 грн., процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості 15%, розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості 2,5% від суми кредиту, розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтентного платежу та суму щомісячної комісійної винагороди -1275,32 грн.. У відповідності до п. 4.1. повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюються щомісячними ануїтентними платежами передбаченими договором. Також згідно даного пункту договору ануїтентним платежем є рівні щомісячні платежі, що підлягають до сплати позичальником та направляються на погашення суми кредиту і процентів за користування ними. У відповідності до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від боржника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено законом. Згідно п. 4.3 договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці 360 днів у році та процентної ставки передбаченої договором. Також судом встановлено, що щомісячний платіж по кредитному договору який повинен був сплачувати відповідачем згідно умов кредитного договору включає у себе комісійну винагороду, яка відповідно до п. 2.8 кредитного договору сплачується у розмір 2,8% від суми кредиту. Позивач Банк, у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надав позичальнику кредит шляхом видачі відповідачу [PERSON] позичкових коштів у сумі 21300,45 грн., що стверджується наявною у матеріалах справи копією заяви на видачу готівки № TR 1803859.2276.46 від 11.07.2018 р. підписаної ним особисто. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 204 ЦК України встановлений принцип правомірності правочину, відповідно до якого правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Окрім того, відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки (пені). У відповідності до п. 6.1 кредитного договору за несвоєчасне погашення ануїтентних платежів кредитодавець має право нараховувати та стягувати з позичальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочки платежу від несвоєчасно сплаченої суми при цьому розмір пені не може перевищувати 15 процентів суми простроченого платежу. Як вбачається з матеріалів справи, банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, а також виписку про рух коштів по картковому рахунку в яких відображено всі операції щодо отримання позичальником [PERSON] кредиту, вичерпну інформацію про використання коштів позичальником та наявність заборгованості /а.с.11-23/. Всупереч вищенаведеному відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов`язань за договором, та таких у судовому засіданні судом не здобуто. Таким чином, відповідач в порушення умов вказаних в кредитному договорі, свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка станом на 08.08.2019 становить 29 873,29 грн. яка складається з 17 286,07 грн - заборгованість за кредитом, 871,98 грн. - заборгованість по процентах, 2130,04. - заборговність по комісії, 9585,20 грн. - штраф, що стверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором № 121-028-850-2-18-Г від 11.07.2018. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. На підставі вищевикладеного, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, взявши до уваги той факт, що відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду у судове засідання не зявився та не надав на спростування наявної заборгованості жодного належного та допустимого доказу, суд вважає доведеним факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за кредитним договором № 121-028-850-2-18-Г від 11.07.2018, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість, яка станом на 08.08.2019 становить 29 873,29 грн. яка складається з 17 286,07 грн - заборгованість за кредитом, 871,98 грн. - заборгованість по процентах, 2130,04. - заборговність по комісії, 9585,20 грн. - штраф. Також на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені. На підставі викладеного і

Outcome: approved