Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,78 га в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги обгрунтовував тим, що його тітка була власником земельної ділянки площею 3,78 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Хейлівщинської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області проте оформити право власності на земельну ділянку він не може через відсутність правовстановлюючих документів на землю. Посилаючись на викладене просив визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач Хейлівщинська сільська рада надали суду письмову заяву, в якій просили справу розглянути за відсутності їх представника, заперечень до позову не мають, позовні вимоги визнають. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно копії заповіту, посвідченого секретарем Хейлівщинської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області 29.05.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №43, вбачається, що все майно [PERSON] яка померла [INFO] , заповіла [PERSON] (а.с.7-8). [INFO] в м.Лохвиця Полтавської області померла [PERSON] , про що свідчить копія актового запису про смерть №07 складеного Хейлівщинською сільською радою Чорнухинського району Полтавської області. Із довідки,\~виданої виконавчим\~комітетом Хейлівщинської\~сільської ради\~Чорнухинського району\~Полтавської області\~№02-21/325\~від 02\~грудня 2019\~року видно,\~що згідно\~інформації про\~об`єкти власності\~(земельні\~ділянки)\~за порядковим\~номером №375\~значиться земельна\~ділянка за\~№ [NUMBER] \~на плані\~ проекті\~розташування земельних\~часток (паїв)\~в межах\~реформованої селянської\~спілки ім.Чапаєва\~Чорнухинського району\~Полтавської області,\~власник [PERSON] \~ (площа\~земельної ділянки\~3,78\~га,\~функціональне призначення\~ для\~ведення особистого\~селянського господарства). (а.с.25). Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.1222 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] [INFO] . Позивач позбавлений можливості оформити право на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій (а.с.10). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація, що стосуються інших спадкоємців, відсутня. Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У зв`язку з цим відповідно до ст.392 ЦК України право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону, та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved