Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь КП «Васильківтепломережа» заборгованість за опалення в розмірі 6613 грн. 03 коп., посилаючись на те, що відповідач є споживачем послуг, які надає позивач з централізованого опалення квартири [ADDRESS]. Нарахування за послуги з централізованого опалення проводяться відповідно до опалювальної площі квартири та тарифів, затверджених рішеннями Васильківської міської ради від 31.08.2012 р. № 392, від 31.08.2012 р. №392, від 11.04.2014 р. №73, від. 30.07.2014 р. №187. Однак відповідачем не проведена оплата за використані послуги, внаслідок чого станом на 01.05.2016 р. сума заборгованості становить 9045 грн. 29 коп. 25.03.2011 р. Васильківським міськрайонним судом Київської області було видано судовий наказ № 2н-122 про стягнення з відповідача на користь КП «Васильківтепломережа» заборгованості, що утворилась по особовому рахунку станом на 01.02.2011 р. в сумі 2432,26 грн. та судових витрат по справі. Проте, боржник продовжував не сплачувати за надані послуги, в зв'язку з чим 10.07.2014 р. КП «Васильківтепломережа» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за опалення, що утворилась за період з 01.02.2011 р. по 01.06.2014 р. в сумі 2841,02 грн. та судових витрат по справі в сумі 121,80 грн. 11.07.2014 р. Васильківським міськрайонним судом видано судовий наказ по справі № 362/3162/14-ц, провадження № 2-н/362/117/14 про стягнення з [PERSON] заборгованості за опалення в сумі 2841,02 грн. та судового збору в сумі 121,80 грн. 22.12.2015 р. ухвалою Васильківського міськрайонного суду судовий наказ, виданий 11.07.204 р. скасовано. В зв'язку з цим КП «Васильківтепломережа» звернулося до суду в порядку позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, зазначила, що оскільки відповідач посилається, що отримав дозвіл від КП «Васильківжитлоексплуатація» на виконання робіт з від'єднання квартири від централізованої системи опалення та вважає його підставою для припинення нарахування за послуги з централізованого опалення, проте самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання, так як відповідачем не надано затвердженого акту про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що його квартира відключена від мережі ЦО з 25.08.2009 р., що підтверджується копіями рішення виконкому Васильківської міської ради від 16.06.2007 р. про дозвіл на оформлення технічної документації, технічних умов, виданих КП «Васильківжилоексплуатація» на проектування відключення квартири та дозволу на виконання робіт з відключення. Крім того, вважає, що у позивача відсутня наявність суб'єктивного права звертатись з даним позовом, так як договір про надання послуг з централізованого опалення не укладався з відповідачем та сплив трирічний строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, матеріали цивільних справ №2н-122/11 та № 362/3162/14-ц, провадження № 2-н/362/117/14, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що відповідач є споживачеми послуг, що надає позивач, що підтверджується фактом реєстрації її за вищевказаною адресою та наявністю особового рахунку №225-6 в КП «Васильківтепломережа» (а.с. 13-14,17). 25.03.2011 р. Васильківським міськрайонним судом Київської області було видано судовий наказ № 2н-122 про стягнення з відповідача на користь КП «Васильківтепломережа» заборгованості, що утворилась по особовому рахунку станом на 01.02.2011 р. в сумі 2432,26 грн. та судових витрат по справі. (а.с. 12 цивільної справи № 2н-122/11). 11.07.2014 р. Васильківським міськрайонним судом видано судовий наказ у справі № 362/3162/14-ц, провадження № 2-н/362/117/14 про стягнення з [PERSON] заборгованості за опалення в сумі 2841,02 грн. та судового збору в сумі 121,80 грн. (а.с. 8 цивільної справи № 362/3162/14-ц, провадження № 2-н/362/117/14). 22.12.2015 р. ухвалою Васильківського міськрайонного суду судовий наказ, виданий 11.07.204 р. скасовано. В зв'язку з чим 17.05.2016 р. КП «Васильківтепломережа» звернулося до суду з зазначеним позовом (а.с. 1-3). Як вбачається з переліку сум за період по особовому рахунку № 225-6 [PERSON] заборгованість відповідача з 01.02.2011 р. по 01.05.2016 р. по особовому рахунку проведено наступні нарахування: за 2011 р. - 833,30 грн., за 2012 р. - 929,54 грн., за 2013 р. - 737,62 грн., за 2014 р. - 939,14 грн., за 2015 р. - 1705,83 грн., за 2016 р. - 1467,60 грн., а всього - 6613,03 грн. (а.с. 13-14, 35-36). Згідно ст. 68 ЖК України споживачі повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно зі ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить йому на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до вимог п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р., розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Питання відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в багатоповерхових житлових будинках регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 р. № 4. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, відключення споживача від мереж здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до п.п. 2.5. - 2.7 «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання»: Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Таким чином, єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який має бути затверджений відповідною Комісією, а при відсутності зазначеного акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним. Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справах № 6-43848св14, 6-11931св15, 6-44354св14. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постановах від 11.11.2015 р. у справах № № 6-1192цс15 та 6-1706цс15, які відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України; суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Проте відповідач в обґрунтування своїх заперечень надав лише копії рішення виконкому Васильківської міської ради від 16.06.2007 р. про дозвіл на оформлення технічної документації, технічних умов, виданих КП «Васильківжилоексплуатація» на проектування відключення квартири та дозволу на виконання робіт з відключення, але не надав КП «Васильківтепломережа» акту про відключення його квартири від мереж централізованого опалення, що не заперечується відповідачем. Тому підстав для припинення нарахування за надані послуги КП «Васильківтепломережа» суд не вбачає. Крім того, відповідач зазначає, що в квартирі облаштовано індивідуальне газове опалення. Проте, ним не надано суду належних про це доказів, натомість відповідно до відповіді № кv 043-ск-6107-0916 від 21.09.2016, що надійшла від Васильківської філії ПАТ «Київоблгаз», в квартирі відповідача рахується тільки газова плита і документи про встановлення індивідуального газового опалення до філії не надходили (а.с. 34). Також відповідач вказує на те, що між КП «Васильківтепломережа» та відповідачем відсутній договір. Проте, відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Стаття 1 вказаного Закону визначає, що виробник - це суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги, а виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживачем стаття 1 Закону визначає фізичну чи юридичну особу, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. КП «Васильківтепломережа» є виробником та виконавцем послуги з опалення, (матеріали справи містять витяг з Статуту), а відповідач є споживачем вказаної послуги, оскільки не надав суду документів, що підтверджують відключення квартири від мережі ЦО. Фактично між сторонами існували і існують правовідносини по наданню житлово-комунальних послуг і користування такими послугами, які витікають із нормативно-правових актів, оскільки відповідач є споживачем послуг з опалення квартири в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 67, 68 ЖК України та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Суд не бере до уваги посилання відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки ч. 2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Враховуючи, що судовий захист позивача на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, тому подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває позовну давність, таку позицію висловив Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ. В липні 2014 р. КП «Васильківтепломережа» подало заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу за опалення за період з 01.02.11 р. по 01.06.2014 р. В грудні 2015 р. відповідач подав заяву про скасування судового наказу. 22.12.2015 р. ухвалою Васильківського міськрайонного суду судовий наказ було скасовано, тому КП «Васильківтепломережа» звернулось про стягнення заборгованості в порядку позовного провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Враховуючи те, що КП «Васильківтепломережа» 10.07.2014 р. звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу, строк позовної давності було перервано і його перебіг почався заново. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими і підтвердженими матеріалами справи, в судовому засіданні встановлена наявність законних підстав для задоволення позову, оскільки відповідач споживав послуги, які надавав позивач, однак не здійснював оплату у встановлених розмірах, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, який складає 1378,00 грн., він, за правилами ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved