Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 квітня 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №534. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24 квітня 2004 року зареєстрував з відповідачем шлюб, в якому в якому мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що подружнє життя поступово погіршувалось через несумісність характерів, між ними виникали постійні суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Стверджує, що вони втратили один до одного почуття любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Неодноразові спроби відновити сімейні відносини, жодних позитивних результатів не дали, а тому примирення та подальше збереження формально існуючого шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, категорично заперечивши можливість примирення сторін. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, ствердила, що примирення неможливе, їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 квітня 2014 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №534. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, між ними виникали постійні конфлікти та непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. Судом встановлено, що сторони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе. Сторони категорично ствердили суду, що не будуть вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить їх інтересам, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні ним і документально підтверджені 487,20грн. судового збору. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved