Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що за рішенням суду за ним визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Іншими співвласниками квартири по 1/3 частини кожна, є відповідачка по справі та її малолітня донька. З боку відповідачки чиняться перешкоди позивачеві в користуванні квартирою, вона не пускає його до квартири, у звязку з чим він позбавлений права користування належною йому власністю. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та, з посиланням на викладені в позові доводи та обґрунтування просить позов задовольнити. Відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали, зазначивши, що позивач має інше житло, разом з тим в користуванні квартирою йому ніякі перешкоди не чиняться, сварка щодо квартири лише підстава для зясування стосунків, просять в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення, перевіривши докази по справі, суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні й проти чого не заперечують сторони вони є співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних частках по 1/3 кожного, отриманих в результаті розподілу спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON], як батько спадкодавця, дружина та дитина (а.с.5-12,13,14-15). Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною 2 вищезазначеної Статті передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч.3 вищезазначеної Статті кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В своїх поясненнях позивач зазначає, що з боку відповідачки йому чиняться перешкоди як співвласникові в користування належної йому власності, разом з тим, окрім особистих пояснень інших доказів позивачем не надано. На запитання суду, щодо надання доказів порушення його прав відповідачкою, зокрема звернення з відповідними заявами до відповідних інстанції, в т.ч. до міліції, позивач зазначив, що нікуди він з заявами щодо протиправних дій відповідачки не звертався. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Жодного доказу протиправної поведінки відповідачки щодо порушення права позивача позивачем не надано, у звязку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у звязку з їх недоведеністю.

Outcome: dismissed