Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначив, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломержа» надає послуг теплопостачання населенню м.Костянтинівки, в тому числі і відповідачці за адресою: [ADDRESS] . Доказами надання послуг теплопостачання є акти про підключення житлового будинку [ADDRESS] до системи централізованого опалення від 05 жовтня 2013 року, 23 жовтня 2014 року, від 15 жовтня 2015 року, від 15 жовтня 2016 року, від 17 жовтня 2017 року, від 07 листопада 2018 року, від 28 жовтня 2019 року. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою обов`язку по сплаті наданих позивачем послуг з теплопостачання за її особовим рахунком № [NUMBER] за період часу з січня 2014 року по жовтень 2020 року включно утворилась заборгованість в розмірі 54825 гривень 03 копійки, яку позивач просить стягнути з відповідачки разом із судовими витратами. 20 січня 2021 року суддею Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача Огородников К.О. не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, пославшись на відсутність між нею та ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепло-мережа» договору про постачання теплової енергії. Просила застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22 січня 2014 року належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-17). За адресою [ADDRESS] , ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Костянтинівкатепломережа» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , по якому за період часу з січня 2014 року по жовтень 2020 року нараховано до сплати за послуги теплопостачанння 54825 грн 03 коп; за період часу з грудня 2017 по серпень 2020 року - 28058 гривень 59 копійок (а.с.4-5). На підтвердження надання послуг з теплопостачання протягом 2014-2019 років позивачем по справі надано акти про підключення житлових будинків до системи централізованого опалення від 05 жовтня 2013 року, від 23 жовтня 2014 року, від 15 жовтня 2015 року, від 15 жовтня 2016 року, від 17 жовтня 2017 року, від 07 листопада 2018 року, від 28 жовтня 2019 року, зі змісту яких вбачається, що протягом вказаних років в опалювальний період житловий будинок [ADDRESS] підключався до системи централізованого опалення (а.с.9-15). 31 серпня 2020 року [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу було здійснено відчуження квартири [ADDRESS] (а.с.16-17). Відповідно до п.3 договору купівлі-продажу від 31 серпня 2020 року продавець [PERSON] засвідчила, що заборгованість зі сплати комунальних послуг, в тому числі, за теплопостачання відсутня, а в разі виникнення заборгованості з будь-яких підстав продавець зобов`язується її погасити за власні кошти (а.с.16-17). Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Згідно пункту 22 Правил точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові у справі за № 6-1706цс15, підведення централізованого опалення до стояка у межі приміщення за вказаною адресою свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» в період часу з січня 2014 року по серпень 2020 року в опалювальні періоди виконувало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, забезпечуючи транспортування теплоносія до теплового вводу споживача, отже правомірно нараховувало їх вартість до сплати [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги, в тому числі за теплову енергію, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 5) ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 9 листопада 2017 року) передбачено обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Аналогічну норму містив п.5 ч.3 ст.30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 24 червня 2004 року ). Пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення також передбачено обов`язок споживача оплачувати послуги в установлені договором строки. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] не здійснювала оплату послуг з централізованого теплопостання квартири [ADDRESS] у період з січня 2014 року по серпень 2020 року включно (до моменту відчуження квартири за довогором купівлі-продажу); її заборгованість перед ВО «Костянтинівкатепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» за цей період часу складає 54825грн 03 коп. Факт відсутності письмового договору про надання житлово-комунальних послуг (в даному випадку теплопостачання), на який в обґрунтування заперечень посилається відповідачка [PERSON] , сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 465/4268/15. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» звернулось до суду з позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання 28 грудня 2020 року. Оскільки відповідачка заявида клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності, позовні вимоги про стягнення заборгованості за період часу з січня 2014 року по листопад 2017 року задоволенню не підлягають у зв`язку зі спливом строку позовної давності, а заборгованість за послуги централізованого теплопостачання за період часу з грудня 2017 року по серпень 2020 року (до моменту відчуження квартири) в розмірі 28058 грн 59коп підлягає стягненню з відповідачки на на користь позивача. Отже, позов ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» про стягнення із [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані зі сплатою судового збору (а.с.3) слід покласти на відповідачку пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial