Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № 201/2007/840/00-КН/8 від 25 грудня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 109 728,00 доларів США строком до 12 грудня 2032 року зі сплатою 12,99% річних за користування кредитними коштами. У відповідності з п.п. 3.3.1-3.3.3 кредитного договору [PERSON] повинен повертати кредит та сплачувати відсотки позивачу шляхом внесення суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 1249,71 доларів США щомісячно, до 10 числа поточного місяця. З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором 25 грудня 2007 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та [PERSON] було укладено договір поруки № 201/2007/840/00-КН/8/1, згідно якого остання відповідає перед кредитором у повному обсязі за виконання зобов'язання по кредитному договору, а позичальник та поручитель є солідарними боржниками. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 26.03.2013 року має заборгованість - 182 883 доларів США 83 центи, що еквівалентно 1 461 790 грн. 45 коп., яка складається з наступного: сума боргу за кредитом - 107 013,23 доларів США, що еквівалентно 855 356,75 грн.; сума боргу за нарахованими відсотками - 66 724,81 доларів США, що еквівалентно 533 331,41 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 223,78 доларів США, що еквівалентно 1788,67 грн. та пеня за прострочення сплати нарахованих процентів - 8 922,01 доларів США, що еквівалентно 71 313,62 грн. Просить стягнути заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідач [PERSON] з позовом не погодився та подав зустрічну позовну заяву до ПАТ «КБ «НАДРА» про розірвання кредитного договору, в якій зазначив, що ПАТ «КБ «НАДРА» при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості поставив вимогу про повне стягнення суми боргу з відповідачів, а тому, у випадку задоволення такою вимоги, самого кредиту вже не буде, а тому позичальник позбавлений можливості користуватися кредитними грошима до 12 грудня 2032 року. Вважає такі дії ПАТ «КБ «НАДРА» як суттєва зміна обставин договору, на яку позичальник згоди не давав, а тому просить розірвати кредитний договір № 201/2007/840/00-КН/8 від 25 грудня 2007 року у зв'язку зі стягненням на користь банку всієї суми кредиту. Відповідач [PERSON] з позовом не погодилася та подала зустрічну позовну заяву до ПАТ «КБ «НАДРА» про визнання договору поруки припиненим, яка мотивована тим, що в якості забезпечення виконання позивальником зобов'язань за кредитним договором № 201/2007/840/00-КН/8 від 25 грудня 2007 року між [PERSON] та банком було укладено договір поруки № 201/2007/840/00-КН/8/1 від 25.12.2007 року, за яким поручитель відповідає за виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором на умовах, передбачених п. 1.1 договору поруки. Вказала, що в договорі поруки (п. 4.1) сторонами договору взагалі не встановлено строк припинення поруки, а тому, що строк виконання основного зобов'язання настав 10 серпня 2010 року, то 11 лютого 2011 року порука припинилася (згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України). Крім того, при зверненні до суду ПАТ «КБ «НАДРА» пропустив строк позовної давності, оскільки звернувся до суду 09.04.2013 року. На підставі цього просить визнати договір поруки № 201/2007/840/00-КН/8/1 від 25 грудня 2007 року між [PERSON] та АКБ «НАДРА», правонаступником якого є ПАТ «КБ «НАДРА», припиненим. Представник позивача-відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, надав суду письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що станом на 19.03.2014 року заборгованість відповідачів за кредитним договором № 201/2007/840/00-КН/8 від 25 грудня 2007 року складає 197 906,21 доларів США, що еквівалентно 1 971 145,82 грн., яка складається з наступного: заборгованість по кредитному договору у розмірі 107 013 (сто сім тисяч тринадцять) доларів США 23 центи, що в еквіваленті становить 1 065 851 (один мільйон шістдесят п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят одну) грн. 77 коп.; суму боргу за нарахованим відсоткам у розмірі 80 548 (вісімдесят тисяч п'ятсот сорок вісім) доларів США 55 центи, що в еквіваленті становить 802 263 (вісімсот дві тисячі двісті шістдесят три) грн. 56 коп.; пеню за прострочену сплату кредиту у розмірі 354 (триста п'ятдесят чотири) долари США 95 центів, що в еквіваленті становить 3 535 (три тисячі п'ятсот тридцять п'ять) грн. 30 коп.; пеня за прострочену сплату нарахованих відсотків у розмірі 9 989 (дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят дев'ять) долари США 48 центів, що в еквіваленті складає 99 495 (дев'яносто дев'ять тисяч чотириста дев'яносто п'ять) грн. 22 коп., позовні вимоги про стягнення заборгованості підтримав повністю та просив їх задовольнити. Також просив стягнути судові витрати. Зустрічні позовні вимоги не визнав через їх необґрунтованість та просить відмовити у задоволенні поданих зустрічних позовів. Відповідач-позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення заборгованості не визнав, пояснив, що банком не надано підтвердження отримання кредиту. Просить відмовити у задоволенні позову. Зустрічні позовні вимоги про розірвання кредитного договору підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач-позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності за участі представника, позовні вимоги про стягнення заборгованості не визнала через їх безпідставність, зустрічні позовні вимоги про визнання договору поруки припиненим підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача-позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення заборгованості не визнав через їх безпідставність, зустрічні позовні вимоги про визнання договору поруки припиненим підтримав в повному обсязі та просила їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення відповідача-позивача [PERSON], який одночасно є представником відповідача-позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи та надані суду докази й проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Згідно умов кредитного договору № 201/2007/840/00-КН/8 від 25 грудня 2007 року між ВАТ «Комерційний банк «НАДРА», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «НАДРА», та [PERSON], останній отримав кредит у сумі 109 728,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,99% відсотків на рік зі строком повернення до 12 грудня 2032 року та зі сплатою відсотків Банку шляхом внесення суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 1249,71 доларів США щомісячно, до 10 числа поточного місяця. Згідно договору поруки № 201/2007/840/00-КН/8/8 від 25 грудня 2007 року, укладеного між ВАТ «Комерційний банк «НАДРА» та [PERSON], остання поручилася перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 201/2007/840/00-КН/8 від 25 грудня 2007 року, в тому числі: повернути до 12 грудня 2032 року кредит у сумі 109 728,00 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 12,99% річних; сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором та можливі штрафні санкції, а також позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі ст. 544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачі не виконують в односторонньому порядку умови кредитного договору, а тому у ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» виникло право вимагати від відповідачів виконання зобов'язань по кредитному договору, які останні ігнорують. Тому є підстави для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Вирішуючи вимогу про розірвання кредитного договору та визнання договору поруки припиненим, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Із наданих доказів суд не вбачає будь-яких порушень договору, укладеного між [PERSON] і ПАТ КБ «НАДРА», а обставини, зазначені [PERSON] суд не вважає такими, що змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах, крім цього, суд звертає увагу позичальника, що він вже отримав гроші (кредит) в повному обсязі, а тому ПАТ КБ «НАДРА» має законні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором, тому у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ КБ «НАДРА» про розірвання кредитного договору суд вирішив відмовити. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, оскільки відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання сторонами має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково, але таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення чи вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. В разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, а сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитором або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Нормами ЦК України не передбачено можливості зміни зазначеного шестимісячного строку пред'явлення вимоги поручителю за згодою сторін. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений в п. 1.4 - 12 грудня 2032 року. За таких обставин у ПАТ КБ «НАДРА» виникло право пред'явити вимогу до поручителя [PERSON] про виконання порушеного зобов'язання щодо повернення кредиту, а тому її доводи про сплив шестимісячного терміну від дня настання строку виконання основного зобов'язання не ґрунтуються на законі та задоволенню не підоягають. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що відповідач в однобічному порядку не виконав покладені на нього договором зобов'язання по поверненню кредиту та оплаті за користування грошима тому позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовів про розірвання кредитного договору та визнання договору поруки припиненим слід відмовити через їх необґрунтованість. Згідно зі ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При звернені до суду позивачем було сплачено 3441 гривень 00 копійок судового збору та витрати за публікацію оголошень у пресі у розмірі 804,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням, тому дані судові витрати підлягають солідарному стягненню з відповідачів.

Outcome: approved