Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання батьківства та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. З січня 2017 року позивач [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] , який був одружений і обіцяв розлучитися. В грудні 2018 року сторони вирішили народити дитину. [INFO] в них народився син [PERSON] , оскільки сторони не перебували і не перебувають у зареєстрованому шлюбі, в свідоцтві про народження дитини батьком зазначений [PERSON] , згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Крім того, дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, домовленості про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх його доходів на утримання сина. Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 08.05.2020 року відкрито провадження по справі з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 04.09.2020 року призначена судово-генетична експертиза по справі. 30.11.2020 року до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно яких позивач просить внести зміни в актовий запис № 71 від 09 жовтня 2019 року про народження [PERSON] , змінивши в графі «батько» з [PERSON] на [PERSON] , а також стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 840,80 грн., сплаченого збору та 7295,21 грн, сплачені позивачем за проведення судово-генетичної експертизи. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, подали до суду заяву в якій просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме просить суд стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи без їх представника, заперечень по справі не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні без фіксування судового процесу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 жовтня 2019 року, народився [PERSON] [INFO] , його батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , інформація про батька вказана зі слів матері в розумінні ст. 135 СК України (а.с. 4). Згідно висновку експерта № 793 аналіз ДНК на батьківство судово-медичної генетики КЗ «Дніпропетровське обласне бюро» судово-медичної експертизи ДОР» (м. Дніпро, пл. Соборна, 14 ) 28.10.2020 року, відповідно до результатів якого ймовірність батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] складає 99,99% (а.с. 41-43), тобто біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , практично доведено, також у справі мається заява відповідача про визнання позову. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч. 2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial