Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, про усунення перешкод в реалізації права власності шляхом зняття з реєстрації. В обґрунтування своїх вимог вказав, що він являється власником квартири [ADDRESS], що підтверджено копією свідоцтва серії ВТС №526525 від 13.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], реєстраційний номер №428. Дане житлове приміщення він набув у власність та вселився в квартиру 26.10.2014року. На даний час, в спірній квартирі за вищевказаною адресою, відповідачка по справі, як член сім'ї попереднього власника житла залишилась зареєстрованою. Реєстрація відповідачки у вказаній квартирі позбавляє його можливості повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном придбаним для вільного використання та проживання в ньому його сім'ї. Ніяких особистих речей відповідачки в квартирі немає. Крім цього за реєстрацію відповідачки в житловому приміщенні він вимушений сплачувати за комунальні послуги, що нараховуються відповідно до кількості прописаних осіб. Просить суд: - усунути йому перешкоди в користуванні квартирою №80 в будинку №17 за адресою: вулиця Комсомольська б. №17 у місті Енергодар, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №80 в будинку №17, що знаходиться по вулиці Комсомольській б. №17 у місті Енергодар; - стягнути з відповідача на його користь судові витрати. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги задовольнити ( а.с. 16). Відповідач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення ( а.с. 17). Суд ухвалив слухати справу у відсутність сторін на підставі наявних в справі доказів. Дослідив матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами стст.16, 386, 391 ЦК. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (стст.379, 382 ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сімї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак припинення права власності особи на квартиру (будинок) припиняє право членів її сімї на користування цим будинком. Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих обєктів, закон не передбачив при цьому перехід прав і обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) членів сімї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири) (на відміну від договору найму (оренди) житла стст.810, 814 ЦК). Частина ж 4 ст.156 ЖК передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сімї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Зазначені висновки не суперечать нормам ст.47 Конституції, ст.9 ЖК, ст.311 ЦК, враховуючи, що право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Судолм встановлено , що відповідач зареєстрована, але не проживає в [INFO].( а.с. 17). Згідно з свідоцтвом від 13.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 428 Квартира [ADDRESS] належить на праві власності за правовстановлюючому документі договору купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу [PERSON] 14.02.2001 року за реєстровим номером № 1875 [PERSON], позивачеві по справі ( а.с. 4-6). Реєстрація відповідачки у вказаній квартирі позбавляє можливості власника житла повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном придбаним для вільного використання та проживання в ньому його сім'ї. Відповідачка проти заявленого позову не заперечує, що є підставою для задоволення позову. відповідно до вимог ч.1 ст. 174 ЦПК України. Суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved