Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що її батьком є [PERSON]. У зв'язку з укладенням шлюбу її прізвище з « [PERSON]» змінено на « [PERSON]». [INFO] її батько, [PERSON], помер. Відповідно до заповіту, складеного батьком 08 лютого 2013 року, все належне йому майно де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, буде належати [PERSON], [INFO]. Єдиним майном, на день смерті батька, є житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Під час оформлення спадщини після померлого, в Оріхівській державній нотаріальній конторі, було встановлено, що згідно Реєстру для реєстрації заборон 02 жовтня 1974 року, накладено заборону відчуження нерухомого майна, а саме на невизначене майно, житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Копані, власником якого, згідно Реєстру, значиться гр. [PERSON], за повідомленням Колгоспу « Ілліча» Оріхівського району Запорізької області. Позивачу відомо, зі слів матері, що батько дійсно працював у колгоспі, але відносно непогашеного боргу,їй нічого невідомо. Крім цього, позивач впевнена, що виникла якась помилка, адже за життя батька,ніхто за стягненням боргу до нього не звертався. В даний час позивач має намір отримати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого батька, та зареєструвати право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Звернутись до Колгоспу « Ілліча» за роз'ясненням щодо заборони не має можливості, тому що на даний час його не існує, він ліквідований, але отримати відомості позивач не може, тому що не є тією особою, щодо якої встанови обтяження. З часу відкриття спадщини і до сьогоднішнього дня до позивача, ніхто не звертався з вимогою про погашення боргових зобов'язань спадкодавця, а тому існуюча заборона на відчуження нерухомого майна є такою, що суперечить вимогам діючого законодавства. В зв'язку з існуючою забороною на відчуження житлового будинку в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, позивач позбавлена можливості скористатися своїм правом спадкоємця щодо розпорядження майном отриманим у спадщину. Просить зняти обтяження: заборону зареєстровану 02 жовтня 1974 року Оріхівською державною нотаріальною конторою за повідомленням Колгоспу «Ілліча» Оріхівського району Запорізької області житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає, прохає суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, де просить справу розглянути без їх участі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву, де просить справу розглянути без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належав на праві власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS], запорізької області, що підтверджується технічним паспортом від 28 липня 1988 року (а.с.6), свідоцтвом про право власності на будинок від 25 лютого 1989 року (а.с. 5). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 червня 2013 року (а.с.14). Відповідно до заповіту від 08 лютого 2013 року, все належне [PERSON] майно де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON], [INFO] (а.с.15). [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 лютого 1976 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30 січня 1999 року (а.с.12, 13). Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 28.09.2013 року після смерті [PERSON], померлого [INFO] заведено спадкову справу №202/2013 року (а.с.11). Згідно довідки Оріхівської державної нотаріальної контори, відповідно до реєстру для реєстрації заборон від 17.01. 2014 року 02 жовтня 1974 року, накладено заборону відчуження нерухомого майна, а саме на невизначене майно, житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Копані, власником якого, згідно Реєстру, значиться гр. [PERSON], за повідомленням Колгоспу « Ілліча» Оріхівського району Запорізької області (а.с.9,10). Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. З урахуванням положення ч. 1 ст. 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкоємця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про іпотеку» в силу іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі переходу права власності ( права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] спадкове майно відповідно до заповіту переходить в порядку спадкування до [PERSON], а тому, до позивача перейшли всі права та обов'язки щодо іпотеки. Враховуючи вимоги Закону України «Про іпотеку», положення ст. 1281 ЦК України щодо строку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобов'язань, забезпечених іпотекою, про що зазначено в ухвалі Верховного суду України від 06 жовтня 2010 року (цивільна справа № 6-39554св10). У судовому засіданні було встановлено, що після смерті [PERSON] ніхто звертався до нотаріальної контори з вимогою, в якій просило довести до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, про обов'язок спадкодавця. Відповідно до довідки КУ «Оріхівський районний трудовий архів» Оріхівської районної ради Запорізької області від 12.02.2014 року №15/К-65-1 в документах з особового складу колгоспу ім.. Ілліча (з 30 березня 1993 р.- КСП «Копанівське») с. Копані Оріхівського району Запорізької області, що надійшли на зберігання до архівної установи, дані про факт надання позичок, про дати надання та дати виплат позичок та про суму позичок відсутні, тому надати відомості відносно [PERSON] немає можливості (а.с.29). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Судом встановлено, що за положеннями Цивільного кодексу України [PERSON] є спадкоємцем спадщини після смерті батька [PERSON], але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості оскільки існує заборона на нерухоме майно, а саме житловий будинок: [ADDRESS]. Враховуючи наведене, та встановивши, що наявна заборона на відчуження вище вказаного нерухомого майна, підстави якої на даний час не підтверджуються, що також вбачається із відомостей довідки КУ «Оріхіський районний трудовий архів» Оріхівської районної ради Запорізької області від 12.02.2014 року №15/К-65-1 перешкоджає [PERSON] у прийняття спадщини, тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved