Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 603/4127340-СК від 28.11.2017 року в розмірі 67\~043,48 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що \~ \~ \~ \~28.11.2017 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем було укладено Заяву-договір № 603/4127340-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у формі відновлювальної кредитної лінії в межах ліміту 100 000 грн, строк користування 365 днів з автоматичною пролонгацією з моменту встановлення кредитного ліміту, проценти за користування кредитом за період з 28.11.2017 по 31.01.2019 39,6% річних, а з 01.02.2019 43,2% річних, штраф за прострочення платежу 100 грн за кожен факт прострочення платежу. Цільове призначення платежу на споживчі потреби. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав в повному обсязі. Відповідач порушив договірні зобов`язання по сплаті заборгованості по кредиту та процентах, внаслідок чого станом на 27.12.2019 має заборгованість, яка становить 67\~043,48 грн. та складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 41\~924,57 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 23\~918, 91 грн.; сума штрафу 1\~200,00 грн. Ухвалою суду від 11.11.2020 провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. \~ \~ \~ \~У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.11.2017 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено заяву-договір № 603/4127340-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки. Відповідно до Умов надання та обслуговування Кредитної лінії за кредитним продуктом «Кредитна картка «Велика п`ятірка» в рамках пакету послуг «Кредитка», що є додатком 1 до заяви-договору № 603/4127340-СК, предметом кредитного договору є надання банком позичальнику грошових коштів на наступних умовах відновлювальної кредитної лінії: максимальна сума кредитного ліміту 100 000 грн.; строк користування 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; проценти за користування кредитом 39,6% річних. Згідно наданого банком розрахунку, відповідач станом на 27.12.2019 року має заборгованість у розмірі 67\~043,48 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 41\~924,57 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 23\~918, 91 грн.; сума штрафу 1\~200,00 грн. Відповідно до ст. ст.\~526,\~1054 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього\~Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Як зазначено в ч. 1\~статті 1048 ЦК України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Беручи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що розрахунок заборгованості є не вірним та зважаючи на невиконання зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту та\~відсотках за невиконання умов договору. Таким чином, враховуючи наведені обставини та норми чинного законодавства, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 41\~924,57 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 23\~918,91 грн. підлягають задоволенню. Що стосується вимог про стягнення заборгованості по сплаті штрафу в розмірі 1\~200,00 грн., суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Заява-договір, Умови надання та обслуговування кредитної лінії за кредитним продуктом «Кредитна картка «Велика п`ятірка» в рамках пакету послуг «Кредитка», заява-анкета на оформлення банківських продуктів, що укладені між позивачем та відповідачем не містить умов, щодо відповідальності [PERSON] за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати штрафу, тому позовна заява не містить доказів, що сторонами погоджені умови нарахування штрафу за порушення грошового зобов`язання. Суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Інших доказів, на підтвердження правомірного нарахування штрафу позивачем не надано. Таким чином вимоги позивача про стягнення заборгованості зі сплати штрафу в розмірі 1\~200,00 грн. задоволенню не підлягають. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial