Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначив, що [PERSON] яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] є споживачем послуг центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідачі не сплачувала в повному обсязі за опалення і гарячу воду, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.03.2009 року по 30.09.2013 року у сумі 8736 грн. 45 коп. Відповідач [PERSON] 06.11.2014 року звернулась до суду з зустрічним позовом до КП «Харківські теплові мережі», в якому просила зобов'язати КП «Харківські теплові мережі» списати заборгованість з [PERSON] за опалення та гарячу воду за період 01.08.2001 року по 31.03.2011 року у сумі 11600, 98 грн., також в зустрічному позові просила застосувати строк позовної давності. Представник позивача, [PERSON] яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, додатково зазначила, що відповідачу була надана субсидія, однак [PERSON] повинна була доплачувати за надані послуги, оскільки субсидія надавалась не на загальну площу квартири, а на якусь її частину, зустрічний позов не визнала, просила відмовити в його задоволені. Додатково зазначила, що рішенням Московського районного суду від 2009 року вже стягнуто заборгованість з відповідача за опалення та гарячу воду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти первісного позову, просив застосувати строк позовної давності, пояснив, що у [PERSON] у період з 01.09.2011 року по жовтень 2014 року була оформлена субсидія. [PERSON] сплачувала суму за період 01.11.2012 року по 01.04.2013 року за послуги у розмірі 30.79 грн., а повинна була 50.88 грн., тому позов в цій частині визнає. Зустрічний позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49,54). Як вбачається з довідок, наданих представником відповідача, [PERSON] було надано субсидію за період 01.11.2012 року по 01.04.2013 року (а.с. 76-94) Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України, загальна позовна давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу, складає три роки. Суд виходить з того, що позивач пропустив строк позовної давності, щодо стягнення заборгованості за послуги опалення та гарячого водопостачання, яка утворилась за період з 01.03.2009 року по 01.04.2011 року, а від так відмовляє в задоволені позову за період з 01.03.2009 року по 01 січня 2011 року. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Представником позивача суду було надано відомості нарахувань за опалення та гарячу воду, в яких зазначено різний місячний тариф за один і той же період (а.с. 29, 74) Суд, на підставі ст. 11 ЦПК України, розглядає справу в межах позовних вимог і на підставі доказів сторін. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Представником позивача не надано будь яких доказів на підтвердження та підстав для встановлення місячного тарифу за надані послуги. Також позивачем не надано підтверджень щодо посилань на те, що відповідачу було надано субсидію на конкретну житлову площу, а не на загальну площу квартири. Таким чином, у суду відсутня можливість визначити суму заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги. Власний розрахунок заборгованості зробити суд також позбавлений можливості, у зв'язку з тим, що позивачем не надано підтвердження призначення тарифів за послуги у відповідний період. Щодо посилань представника позивача про рішення Московського районного суду м. Харкова від 2009 року, суду не надано його копії та підтвердження про стадію виконання зазначеного рішення, тому суд не може взяти до уваги дані твердження. Судом встановлено та сторонами по справі підтверджено, що відповідач має заборгованість за період 01.11.2012 року по 01.04.2013 року у розмірі 153,95 грн. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд приходить до висновку, про можливість задоволення позову КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду частково, а саме в рамках визнання позову представником відповідача, тобто суми заборгованості за період 01.11.2012 року по 01.04.2013 року у розмірі 153,95 грн.. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє за недоведеністю та необґрунтованістю позову. Зустрічний позов підлягає задоволенню частково, оскільки позивачем та його представником позивача не надано розрахунку заборгованості у розмірі 11600,98 грн. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial