Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 січня 1995 року відділом записів актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, актовий запис № 119; змінити прізвище позивача на дошлюбне «[PERSON]» та стягнути із відповідача судовий збір. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя між ними не склалось, оскільки відповідач почав зустрічатись з іншою жінкою, внаслідок чого з початку червня 2012 року сторони припини шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство та кожен із сторін живе окремо. Подальше збереження сім'ї з відповідачем неможливе. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],, [INFO] Разом із тим, після розірвання шлюбу позивач просить відновити дошлюбне прізвище та судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просять їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу та вважає, що позов підлягає до задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 28 січня 1995 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 119 та шлюб зареєстрований відділом записів актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 28.01.1995 серії [NUMBER], однак міцної сім'ї не створили. Разом із тим, сторони не підтримують шлюбних відносин із початку червня 2012 року, у зв'язку із чим такі фактично припинились. Відповідач підтвердив цю обставину. Від подружніх відносин у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підставні, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін та негативно впливають на розвиток їх дітей, шлюб між сторонами має формальний характер, родина фактично розпалася і її відновлення неможливе, а відтак такий необхідно розірвати, а позовну вимогу задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи визначене, суд приходить висновку, що позовна вимога про зміну прізвища, яке набуте у зв'язку із реєстрацією шлюбу не суперечить вимогам закону, а відтак позивачу необхідно відновити дошлюбне прізвище - [PERSON]. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд виходить із такого. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з квитанцією від 16.12.2013 № 422, наявною у матеріалах справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено 229 грн. 40 коп. судового збору, що підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved