Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 658,6 кв.м., житловою площею 153,2 кв.м. та земельну ділянку, площею 59 437,00 кв.м., що знаходиться на території Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської обл., кадастровий номер 1822082500:01:000:0001, шляхом проведення прилюдних торгів та за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації визначеною експертною оцінкою в рамках виконавчого провадження та просить стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування вимог вказано, що 30 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №HCL-0BC/001/2006, за яким останньому надано кредит у сумі, 200000,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 13,99% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 30.10.2026 року. За умовами договору кредит надавався чотирма траншами. Також, 29.01.2008 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання кредитної лінії №CrL-SME010/046/2008 на суму 150000,00 дол. США на споживчі цілі з фіксованим відсотком 5.4% річних +FIDR та терміном дії до 29.01.2015 року. 25.02.2009 року між позивачем і [PERSON] укладений додатковий договір №1 до цього договору, яким збільшений фіксований відсоток плаваючої відсоткової ставки до 5.4% з 01.01.2010 року. З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитними договорами, 30 січня 2008 року між позивачем та відповідачем укладений договір іпотеки №PM-SME 010/046/2008, за яким [PERSON] передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 658,6 кв.м., житловою площею 153,2 кв.м. та земельну ділянку, площею 59 437,00 кв.м., що знаходиться на території Зарічанської сільської ради Житомирського району, Житомирської обл., кадастровий номер 1822082500:01:000:0001. Станом на 28.04.2015 року заборгованість за кредитним договором №HCL-0BC/001/2006 становить 214395,47 дол. США, заборгованість за кредитним договором №CrL-SME010/046/2008 станом на 24.04.2015 року становить 112262,95 дол. США, яку у добровільному порядку погасити відповідач відмовляється, позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом його продажу на прилюдних торгах та стягнути з відповідача сплачену суму судового збору. Ухвалою від 11 червня 2015 року у справі відкрито провадження. Ухвалою від 16 грудня 2015 року у справі призначено судово-будівельну експертизу. Представник позивача 26 липня 2016 року направив до суду заяву про збільшення позовних вимог в якій просить для погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» за Кредитним договором №HCL-0BC/001/2006 від 30.10.2006 р. станом на 15.06.2016 р. у загальному розмірі 6 632 685,49 грн., що складається з 4 566 057,83 грн. - заборгованості по тілу кредиту, 2 066 627,67 грн.- заборгованості по нарахованим відсоткам, та заборгованості за договором про надання кредитної лінії №CrL-SME010/046/2008 від 29.02.2008 р. у загальному розмірі 3 472 988,11, що складається з 2 331 016,59 грн.- заборгованості по тілу кредиту, 1 141 971,52 грн.- заборгованості по нарахованим відсоткам, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №РМ-8МЕ 010/046/2008 від 30.01.2008 р., а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 658,6 кв.м., житловою площею 153,2 кв.м. та земельну ділянку, площею 59 437,00 кв.м., що знаходиться на території Зарічанської сільської ради Житомирського району, Житомирської обл., кадастровий номер 1822082500:01:000:0001, що належать на праві власності [PERSON] зі способом реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації визначеною експертною оцінкою в рамках виконавчого провадження. Також просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» суму сплаченого судового збору. Ухвалою від 29 травня 2017 року призначено судову будівельно-технічну експертизу. 19 березня 2021 року позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій позивач просить для погашення заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством «ОТП Банк» за кредитним договором №HCL-0BC/001/2006 від 30.10.2006 р. станом на 15 червня 2016 року у загальному розмірі 266 213, 13 дол. США, що складається з 183 265, 82 дол. США - залишку заборгованості по тілу кредиту, 82 947, 31 дол. США - заборгованості по нарахованим відсоткам, та заборгованості за договором про надання кредитної лінії №CrL-SME010/046/2008 від 29.01.2008 р. у загальному розмірі 139 393,77 дол. США, що складається з 93 558, 97 дол. США - залишку заборгованості по тілу кредиту, 45 834, 80 дол. США - заборгованості по нарахованим відсоткам, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №PM-SME 010/046/2008 від 30.01.2008 р., а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 658,6 кв.м., житловою площею 153,2 кв.м. та земельну ділянку, площею 59 437,00 м2, що знаходиться на території Зарічанської сільської ради Житомирського району, Житомирської обл., кадастровий номер 1822082500:01:000:0001, що належать на праві власності [PERSON] зі способом реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів із зазначенням ціни не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та передати предмет іпотеки, а саме будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 658,6 кв.м., житловою площею 153,2 кв.м. та земельну ділянку, площею 59 437,00 м2., що знаходиться на території Зарічанської сільської ради Житомирського району, Житомирської обл., кадастровий номер 1822082500:01:000:0001, що належать на праві власності [PERSON] в управління Акціонерному товариству ОТП Банк» на період до його реалізації. Представником відповідача [PERSON] , 22 березня 2021 року подано заперечення на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 19.11.2014 року по справі №278/4880/14-ц з [PERSON] стягнуто борг за кредитним договорами №HCL-0BC/001/2006 від 30.10.2006 р. та №CrL-SME010/046/2008 від 29.01.2008 р. в сумі 4 249 447,24 грн. (а.с.246-250 т. 2). Також зазначає, що 09.06.2020 року приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Є.О. прийняла постанови про відкриття виконавчого провадження №62289664 та №62289378 на підставі виконавчих листів Житомирського районного суду Житомирської області від 27.03.2015 року №278/4880/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь позивача по кредитному договору №CrL-SME010/046/2008, 1 460 420,35 грн. і по кредитному договору №HCL-0BC/001/2006 - 2 789 026,89 грн, що свідчить про вживання позивачем заходів для погашення заборгованості за кредитними договорами, яка встановлена рішенням суду (а.с. 258-259 т. 2). 23.04.2021 року представником відповідача [PERSON] , направлене клопотання в якому остання зазначає, що в листопаді 2020 року, на виконання рішення Житомирського районного суду від 19.11.2014 року по справі 278/4880/14-ц про стягнення з [PERSON] боргу за кредитним договорами №HCL-0BC/001/2006 від 30.10.2006 року та №CrL-SME010/046/2008 від 29.01.2008 року в сумі 4 249 447,24 грн, приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. за виконавчим листом №278/4880/14-ц від 27.03.2015 року на електронних торгах продано належну [PERSON] земельну ділянку за 212170 грн. та зазначив, що судове рішення, яким зафіксована сума боргу за кредитними договорами, виконується в примусовому порядку і сума боргу зменшилась (а.с. 10-12 т. 3). Представник позивача 11.06.2021 року надав заяву про уточнення позовних вимог в якій просить для погашення заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством «ОТП Банк» за Кредитним договором №HCL-0BC/001/2006 від 30.10.2006 р. у загальному розмірі 266 213, 13 доларів США, що складається з 183 265, 82 долари США - залишку заборгованості по тілом кредиту, 82 947, 31 долар США - заборгованості по нарахованим відсоткам, та заборгованості за Договором про надання кредитної лінії №CrL-SME010/046/2008 від 29.01.2008 р. у загальному розмірі 133 674, 02 доларів США, що складається з 93 558, 97 долари США - залишку заборгованості по тілом кредиту, 40 115, 05 доларів США - заборгованості по нарахованим відсоткам, звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки №PM-SME 010/046/2008 від 30.01.2008 р., а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 658,6 кв.м., житловою площею 153,2 кв.м. та земельну ділянку, площею 59 437,00 м2, що знаходиться на території Зарічанської сільської ради Житомирського району, Житомирської обл., кадастровий номер 1822082500:01:000:0001, що належать на праві власності [PERSON] зі способом реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів із зазначенням ціни не нижчої за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Передати предмет іпотеки, а саме будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 658,6 кв.м., житловою площею 153,2 кв.м. та земельну ділянку, площею 59 437,00 м2., що знаходиться на території Зарічанської сільської ради Житомирського району, Житомирської обл., кадастровий номер 1822082500:01:000:0001, що належать на праві власності [PERSON] в управління Акціонерному товариству ОТП Банк» на період його реалізації. Також зазначив, що в результаті примусового стягнення з боржника [PERSON] , на рахунок АТ «ОТП Банк» приватним виконавцем Волковою Є.О. 27.10.2020 року було перераховано кошти в розмірі 182 965,01 грн., а відповідно до Рішення № 81 Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 22 липня 2011 року з метою упорядкування нумерації по [ADDRESS] , змінено номер власного житлового будинку громадянина [PERSON] з [NUMBER] на [NUMBER] (а.с. 22-27 т.3). Відповідач 18.06.2021 року направив заперечення на заяву про уточнення позовних вимог в якій вказав, що заява позивача від 11.06.2021 року не є заявою про уточнення позовних вимог, оскільки останні залишились незмінні, та зводяться до письмових пояснень на клопотання та заперечення відповідача (а.с. 38-39 т .3 ). В судове засідання представник позивача, відповідач та його представник не з`явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. 30.10.2006 [PERSON] відповідно до укладеного з АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», договору №HCL-0BC/001/2006 отримав кредит у розмірі 200 000 дол. США зі сплатою відсотків за користування у розмірі 13,99% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 30.10.2026 (а.с. 12-15 т.1). За умовами договору кредит надавався чотирма траншами. 29.01.2008 між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредитної лінії №CrL-SME010/046/2008 на суму 150000 доларів США на споживчі цілі з фіксованим відсотком 5.4% річних +FIDR та терміном дії до 29.01.2015 року (а.с. 120-124 т.1). 25.02.2009 року між позивачем і [PERSON] укладений додатковий договір №1 до цього договору, яким збільшений фіксований відсоток плаваючої відсоткової ставки до 5.4% з 01.01.2010 року (а.с 130-131 т.1). В забезпечення виконання зобов`язань за даними договорами 30 січня 2008 року між позивачем та відповідачем укладений договір іпотеки №PM-SME 010/046/2008, за яким [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 658,6 кв.м., житловою площею 153,2 кв.м. та земельну ділянку, площею 59 437,00 кв.м., що знаходиться на території Зарічанської сільської ради Житомирського району, Житомирської обл., кадастровий номер 1822082500:01:000:0001 (а.с. 132-134 т. 1). Позивач надав розрахунок суми заборгованості з якого, вбачається, що станом на 28.04.2015 за кредитним договором № HCL-0BC/001/2006 від 30.10.2006 виникла заборгованість на загальну суму 4 909 348 грн, 60 коп., а саме: 4 196 524 грн. 29 коп. (183 265,82 дол. США) - за кредитом, 712 824 грн. 31 коп. (31 129,65 дол. США) - відсотків за користування ним (а.с. 11 т. 1), за договором №CrL-SME010/046/2008 від 29.01.2008 заборгованість [PERSON] станом на 24.04.2015 складає 2 529 403 грн. 60 коп., а саме 2 107 983 грн. 05 коп. (93 558,97 дол. США) - за кредитом, 421 420 грн. 55 коп. (18 703,98 доларів США) - відсотків за користування ним (а.с. 118 т. 1). У разі укладення кредитного договору банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, де зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У статті 12 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Так, відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору, суд вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог позивача, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного або іпотечного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. У відповідності до правової позиції Верховного Суду України (справа 14-546цс19 від 19.05.2020 року), наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Таким чином, позивач відповідно до умов договору іпотеки та за наявності заборгованості допущеної відповідачем набуває права на звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов`язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Позивач визначає заборгованість за кредитними договорами та надає розрахунок станом на 28.04.2015 року, зокрема зазначає заборгованість за кредитним договором № HCL-0BC/001/2006 від 30.10.2006 в сумі 4 909 348 грн, 60 коп., за договором №CrL-SME010/046/2008 від 29.01.2008 в сумі 2 529 403 грн. 60 коп. Однак, відповідно до пункту 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Позивач скориставшись правом дострокового стягнення боргу з боржника, що вбачається з рішення Житомирського районного суду від 19.11.2014 року, за яким стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами № HCL-0BC/001/2006 від 30.10.2006 року в сумі 2 789 026,89 грн та №CrL-SME010/046/2008 від 29.01.2008 року в сумі 1 460 420, 35 грн. станом на 02.09.2014 року. Таким чином, позивач змінив строк виконання дії договору на 02.09.2014 року та після вказаної дати правові підстави нарахування відсотків згідно умов кредитного договору відсутні. Заборгованість за кредитним договором визначена позивачем в розрахунку долученому до позовної заяви є завищеною, оскільки позивач проводить нарахування відсотків після 02.09.2014 року, що є неправомірним. Отже, сума зазначена в позовній заяві та в заяві про уточнення позовних вимог не відповідає реальній сумі заборгованості [PERSON] перед позивачем. Висновком експерта Свістунова І.В. №297/03-2016 від 21 березня 2016 року визначено дійсну (ринкову) вартість житлового будинку площею 658,6 м2, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в цінах на дату проведення дослідження, без урахування вартості земельного компоненту, що становить із заокругленням до сотих одиниць): 22 083 500 (двадцять два мільйони вісімдесят три тисячі п`ятсот) гривень без урахуванням ПДВ, а дійсна (ринкова) вартість земельної ділянки площею 5,9437 га (59437 м2) з кадастровим номером 1822082500:01:000:0001, яка розташована за адресою: Житомирська, обл., Житомирський р-н, Зарічанська сільська рада, в цінах на дату проведення дослідження становить (із заокругленням до сотих одиниць): 27 991 500 (двадцять сім мільйонів дев`ятсот дев`яносто одна тисяча п`ятсот) гривень без урахуванням ПДВ (а.с. 202-248 т.1). Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Ліньова С. №5486/18-42 від 03.11.2020 року, ринкова вартість житлового будинку площею 658,6 м , що розташований за адресою: [ADDRESS] , в цінах на дату проведення дослідження, без урахування вартості земельного компоненту, становить (із заокругленням до сотих одиниць): 20 152 500 (двадцять мільйонів сто п`ятдесят дві тисячі п`ятсот) гривень , а ринкова вартість земельної ділянки площею 5,9437 га (59437 м) з цільовим призначенням для обслуговування будівель та споруд бази відпочинку (землі рекреаційного призначення) з кадастровим номером 1822082500:01:000:0001, яка розташована за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н, Зарічанська сільська рада, в цінах на дату проведення дослідження становить (із заокругленням до сотих одиниць): 30 704 600 (тридцять мільйонів сімсот чотири тисячі шістсот) гривень (а.с. 171-201 т.2). Заборгованість за кредитними договорами, визначена рішенням суду, загалом становить 4 249 447, 24 грн. Вартість іпотечного майна згідно висновку експерта №297/03-2016 від 21 березня 2016 року становить: житлового будинку - 22 083 500 грн., а вартість земельної ділянки - 27 991 500 грн., разом 50 075 000,00 грн. (а.с. 202-248 т.1). Відповідно до висновку експерта №5486/18-42 від 03.11.2020 року, ринкова вартість житлового будинку 20 152 500 грн., а ринкова вартість земельної ділянки 30 704 600 грн., разом 50 857 100,00 грн. (а.с. 171-201 т.2). Сума боргу за кредитними договорами, яка встановлена рішенням суду в розмірі 4 249 447,24 грн. є значно меншою від вартості іпотечного майна, що встановлено висновками експертів та становить 50 857 100 грн., та перевищує суму боргу більш, як у десять разів. 09.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. прийнято постанови про відкриття виконавчих проваджень № 62289664 та 62289378 на підставі виконавчих листів Житомирського районного суду Житомирської області від 27.03.2015 року № 278/4880/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь позивача по кредитному договору №CrL-SME010/046/2008 - 1460420,35 грн. і по кредитному договору № HCL-0BC/001/2006 - 2789026,89 грн. ( разом 4 249 447,24 грн.). В результаті примусового стягнення на рахунок АТ «ОТП Банк» приватним виконавцем Волковою Є.О. 27.10.2020 року перераховано кошти в розмірі 182 965,01 грн., що вказує на те, що відповідач частково погашає заборгованість встановлену рішенням суду, тобто позивачем не доведено, що погашення заборгованості не може бути здійснено в інший спосіб. Від так вимога банку про звернення стягнення на предмет іпотеки є неспівмірною із заборгованістю за кредитним договором, що є підставою для відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу, оскільки будуть значно змінені права відповідача на нерухоме майно, спричинить дисбаланс між інтересами сторін, враховуючи сплачені боржником суми, вартість іпотечного майна та допущене відповідачем порушення, яке є неспівмірним із вартістю предмета іпотеки. Посилання відповідача на закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» суд до уваги не приймає, оскільки законом було передбачено заборону на примусове стягнення нерухомого майна, проте не передбачало заборони щодо ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, крім того на день винесення рішення вказаний закон втратив чинність. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (частина перша статті 81 ЦПК України). Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини другої, шостої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Крім того, порядок засвідчення копій документів, міститься у п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 «ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Якщо до суду надсилається копія документа, то вона має відповідати оригіналу, вірність копії або витягу документа має бути засвідчена печаткою організації і підписом уповноваженої особи або нотаріально. Судом встановлено, що жоден із письмових доказів, доданих до позовної заяви, як і договір іпотеки не засвідчені у встановленому порядку; позивач не зазначив, оригінали яких доказів наявні у нього та в яких осіб наявні інші докази, оригінали яких відсутні у позивача. За таких обставин надані позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог докази не є допустимими, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed