Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заявити про прийняття спадщини, стверджуючи, що 09 листопада 2013 року помер його батько [PERSON], і він не зміг своєчасно подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, оскільки знаходився в місцях позбавлення волі з 30.11.2010 року по 27.02.2014 року, після чого був звільнений умовно-достроково на один рік, шість місяців і 27 днів, тому про смерть батька не знав, дізнався лише в грудні 2014 року, коли приїхав до батька і від сусіда дізнався про його смерть. Той факт, що він був на час смерті батька в місцях позбавлення волі, згодом на умовно-достроковому звільненні, у звязку з чим не знав про смерть батька, то він вважає, що ці причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними , тому він просить визначити йому додатковий строк у шість місяців для подачі ним заяви про прийняття спадщини після померлого 09.11.2013 року батька [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] також просить визнати поважними вищевказані причини пропуску строку прийняття спадщини і визначити додатковий строк у шість місяців. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заперечення, з якого вбачається, що Балтська міська рада Одеської області не бачить поважних причин, які б давали право на визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а також просить розглянути справу у відсутності представника відповідача. Третя особа [PERSON] позов не визнала і повідомила, що діти спадкодавця [PERSON] не жили з батьком, не цікавилися його життям, здоровям, а коли вона повідомила про смерть батька, донька сказала їй по телефону, що не має коштів на поїздку в м. Балта з м. Світловодськ, де вона живе, і пообіцяла повідомити брату [PERSON] про смерть батька, який на той час був в місцях позбавлення волі, а також сказала, що вони з братом порадилися і вирішили, що спадщина їм не потрібна і нехай вона сама займається похованням їх батька, що вона і зробила, подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, вказавши в заяві, що інших спадкоємців не має, посилаючись на слова доньки, яка теж зверталася до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, але її вимоги не були судом задоволені. Адвокат [PERSON], який представляє в суді інтереси третьої особи [PERSON], також вважає, що причини, на які посилається позивач, не є поважними, оскільки з місць позбавлення волі той повернувся 27.02.2014 року, тобто ще тоді, коли у нього був строк для подачі заяви до нотаріальної контори, але цього не зробив, хоча міг це зробити ще в місцях позбавлення волі шляхом подачі заяви до начальника установи, а юридична необізнаність позивача щодо строку для подання заяви про прийняття спадщини, необізнаність його про наявність спадкового майна, не можуть бути судом визнані поважними. Заслухавши вимоги позивача, його представника, заперечення третьої особи і її представника, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачене ч.1 ст. 1269 ЦК України. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобовязує спадкодавця, який постійно не проживав із спадкоємцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що позивач, дійсно, вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, був засуджений до пяти років позбавлення волі, однак відповідно до ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 19.02.2014 року був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково і спрямований до місця проживання. Отже, у [PERSON] був ще строк для подачі заяви про прийняття спадщини, на той час строк не був пропущеним, однак цим позивач не скористався, посилаючись на те, що був юридично не обізнаний і що не знав про те, що відкрилася спадщина. На підставі п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року , вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, не переробними, істотними труднощами для спадкодавця на вчинення цих дій, тобто позивачем не надано доказів того, що були поважні причини, які позбавили його можливості подати до нотаріальної контори за місцем проживання заяви про прийняття спадщини. Що стосується посилань позивача на те, що він юридично не обізнаний і не знав про те, що відкрилася спадщина, то відповідно до [PERSON] № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна. Що стосується свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] то вони суду показали, що позивач після смерті батька приїжджав до м. Балта, приходив до помешкання батька, двоє перших свідків бачили його влітку, а інші двоє бачили його взимку, тобто пояснення цих свідків не підтверджують поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON], яку він так і не подав до нотаріуса, а тільки усно звернувся до нього 06.02.2015 року, тобто біль ніж 11 місяців з часу повернення з місць позбавлення волі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed