Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить витребувати ? частину квартири [ADDRESS] з володіння відповідача на його користь, посилаючись на невизнання його права власності на цю частину квартири та можливість згідно діючого законодавства витребувати частину квартири від відповідача [PERSON] як добросовісного набувача. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позивача за підставами вказаними у позові. Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Судом встановлено, що власником ? частини квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON], іншої ? частини квартири [ADDRESS] була [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 14.06.2005 року. [PERSON] померла [INFO] та позивач [PERSON] після померлої [PERSON] у передбачений законом строк прийняв спадкове майно, як спадкоємець першої черги за законом. При цьому, 06.02.2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після померлої [PERSON], яка померла [INFO], видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 573. Після чого 12.02.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу ? частини квартири [ADDRESS], згідно з яким частина квартири передана у власність [PERSON]. Згідно рішення апеляційного суду Херсонської області від 15.01.2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання неправомірними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності в порядку спадкування, визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке набрало законної сили, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 06.02.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 573 визнано недійсним з підстав відсутності у [PERSON] права на спадкування за заповітом після померлої [PERSON], оскільки він після смерті спадкодавця не прийняв спадщину у передбачений законом строк. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та ніким не заперечуються, а правовідносини які виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Віндикаційним є позов неволодіючого майном власника до його фактичного набувача про витребування індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння. Об'єктом індикаційного позову може бути індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову. Предметом віндикаційного позову є вимога позивача до відповідача про витребування майна із чужого незаконного володіння, яка повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки. За таких обставин, вказані позивачем у позовній заяві підстави повинні підтверджувати його право власності або інше суб'єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном (безтитульний статус його володіння). Як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача та його представника й матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS] й у передбачений законом строк прийняв іншу ? частину вказаної квартири, як спадкоємець першої черги за законом, після померлої [PERSON], яка померла [INFO], та на даний час вказану спадщину не оформив. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для витребування ? частини квартири [ADDRESS] з володіння відповідача, оскільки позивач не є власником вказаної частини квартири та діючим законодавством не передбачено витребування майна від добросовісних набувачів в такому випадку. При цьому, посилання позивача та його представника, що відсутність свідоцтва про право на спадщину на ? частину квартири [ADDRESS] за умови її прийняття не позбавляє спадкоємця права на спадщину, як на підставу твердження права власності на частину вказаної квартири, не приймаються судом до уваги, оскільки є помилковими, так як отримання свідоцтва про право на спадщину є підтвердженням права власності на конкретно визначене в ньому майно. Даною нормою права визначено відсутність обмежень в часі на підтвердження свого права на спадщину шляхом отримання відповідного свідоцтва, а не відсутність необхідності отримання свідоцтва про право на спадщину для підтвердження права на конкретне спадкове майно взагалі. Доводи позивача та його представника щодо неможливості захистити порушене право позивача у інший спосіб передбачений законом, оскільки згідно рішення апеляційного суду Херсонської області від 15.01.2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання неправомірними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності в порядку спадкування, визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, позивачу [PERSON] відмовлено у задоволенні його вимог про визнання за ним права власності у порядку спадкування на ? частину квартири [ADDRESS] та визнання недійсним договору купівлі-продажу вказаної частини квартири, укладеного між [PERSON] та [PERSON], не приймаються судом до уваги, як такі, що спростовані встановленими в судовому засіданні обставинами та не дають підстав для задоволення вимог позивача.

Outcome: dismissed