Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «СК «Арсенал Страхування» 147120 грн., як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві та 2206,80 грн. судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23.06.2017 року у м. Львові на вул. Стуса, 129 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Сихівського районного суду м. Львова дана ДТП сталась внаслідок порушення правил дорожнього руху України водієм автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] 25.10.2016 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 568/16-Т/ЛВС. У зв`язку з настанням ДТП, згідно висновку № 68/17 від 05.07.2016 р. наданого судовим експертом Онишко Р.М., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , склала 355038,41 грн., що перевищує 70 % дійсної вартості транспортного засобу на момент укладання договору і відповідно до п. 31.5 договору є конструктивною загибеллю транспортного засобу. Відповідно до п. 27.8 договору при повній загибелі транспортного засобу страхове відшкодування сплачується в розмірі дійсної вартості автомобіля на момент настання страхового випадку за вирахуванням вартості залишків транспортного засобу. Вартість транспортного засобу на момент настання страхового випадку 503250 грн., вартість придатних залишків автомобіля 256130 грн. У зв`язку з наведеним ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 247120 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Брокбізнес», згідно полісу № АК/3131874. На вимогу позивача 14.09.2017 р. ПрАТ «СК «Брокбізнес» відшкодувало ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 100000 грн. Оскільки загальний розмір збитку становить 247120 грн., з яких 100000 грн. вудшкодувало ПрАТ «СК «Брокбізнес», 10.10.2017 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надіслало [PERSON] претензію про відшкодування шкоди в розмірі 147120 грн., яку відповідач задовольнити відмовляється. Просить суд позов задовольнити. 25.06.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що дійсно 23.06.2017 року у м. Львові на вул. Стуса, 129 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Сихівського районного суду м. Львова [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного правопорушення. 14.09.2017 р. ПрАТ «СК «Брокбізнес» було відшкодовано позивачу суму 100000 грн. В цілому відповідач не заперечує право позивача на відшкодування суми шкоди не покритої страховою виплатою, [PERSON] не погоджується із самим розрахунком суми шкоди завданої в результаті ДТП. Відповідач ставить під сумнів достовірність даних про відсоток знищення автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, та невідповідність даних про вартість об`єкту страхування, зазначає, що позивач визначаючи шкоду завдану автомобілю «Skoda», д.н.з. [NUMBER] не залучав і не повідомляв про це відповідача, що порушило його законні права та інтереси. Також просить суд звернути увагу на те, що ДТП сталась 23.06.2017 р., а висновок складено 05.07.2016 р. 02.09.2019 р. позивачем було подано відповідь на відзив, в якому він пояснює, що невірний рік дати, зазначеної у висновку, є орфографічною помилкою експерта, так як протокол огляду та додатки до нього датовані 2017 роком, крім того в самій експертизі експерт зазначає 2017 рік. Щодо тверджень, що сам відповідач не був попереджений про час та дату огляду та не був залучений до нього, то відповідно до п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів виклик заінтересованих осіб здійснюється лише у разі потреби, що є правом, а не обов`язком експерта. Просить суд не брати відзив відповідача до уваги, так як такий, що поданий з порушенням строків. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Третя особа в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Згідно ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Судом встановлено, що відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №568/16-Т/ЛВС від 25.10.2016 р., ПАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП /а.с. 7-12 Том 1/. 23.06.2017 року у м. Львові на вул. Стуса, 129 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Сихівського районного суду м. Львова від 02.08.2017 р. вказана ДТП сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито /а.с. 24 Том 1/. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. 26.06.2017 р. [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу №568/16-Т/ЛВС від 25.10.2016 р. /а.с.15/. В зв`язку з тим, що відбулась вищезазначена ДТП, страховиком, на підставі умов договору добровільного страхування наземного транспорту №568/16-Т/ЛВС від 25.10.2016 р., розрахунку страхового відшкодування, страхового акту №006.00666717-1 від 21.07.2017 р., висновку судового експерта Онишко Р.М. №68/17 експертного автотоварознавчого дослідження [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 247120 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням та карткою рахунку 68531 /а.с. 18-20, 24-45 Том 1/. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов договору. Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Брокбізнес», згідно полісу № АК/3131874 /а.с. 13 Том 1/, а тому на ПрАТ «СК «Брокбізнес» покладається відшкодування понесених витрат в межах ліміту страхової відповідальності за відповідним полісом, що становить 100000 грн. 14.09.2017 р. ПрАТ «СК «Брокбізнес» відшкодувало ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 100000 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням /а.с. 21 Том 1/. Враховуючи вищезазначене, позивачу невиплаченою залишається сума коштів у розмірі 147120 грн. (247120-100000=147120грн). 10.10.2017 року позивач звернувся до [PERSON] з претензією на суму 147120 грн., проте відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодувати дані кошти. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із ст. 9 Закону України Про страхування страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем. За приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п .27 постанови № 4 від 01 березня 2013р., що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація . Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а також ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України Про страхування . У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами ст. 1191 ЦК України. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України в справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України Про страхування до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України Про страхування встановлено особливий правовий режим. У відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Таким чином, до ПрАТ « СК «Арсенал Страхування» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на підставі ст. 993 Цивільного кодексу України - в порядку суброгації. У порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку У відповідності до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ч.1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд не приймає до уваги покликання відповідача та його представника на необгрунтованість висновку судового експерта Онишко Р.М. №68/17 експертного автотоварознавчого дослідження з огляду на те, що такий складений у відповідності до вимог ст.102 ЦПК України, порушення при його складенні судом не встановлено та відповідачем не доведено, а зазначення невірного року складання даного висновку є очевидною арифметичною опискою та жодним чином не впливає на встановлену суму страхового відшкодування. Інших доказів, які б спростовували вартість матеріального збитку відповідачем суду не надано, та судом в процесі розгляду справи не здобуто. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки грунтуються на вимогах чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, і доведені в ході судового розгляду. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved