Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку надалі вточнив, про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 92000 грн., трьох відсотків річних в сумі 15692 грн. 82 коп. та інфляційних витрат в сумі 48116 грн., посилаючись на те, що між ним та відповідачами було укладено довідку-рахунок про сплату грошових коштів у розмірі 92000 грн. за придбання автомобілю, марки «Toyota Camry», 2004 року випуску, кузов [NUMBER]. [PERSON] та [PERSON] діяла на підставі довіреності, яку надалі було визнано недійсною. Відповідачі та треті особи, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, заперечень проти позову не надали. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що автомобіль, марки «Toyota Camry», 2004 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 23 лютого 2007 року в органах ДАЇ, належить на праві власності [PERSON]. 01 квітня 2008 року [PERSON] видав довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області, зареєстрованої в реєстрі за № 1016, на право користування та розпорядження вказаним автомобілем на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 04 квітня 2008 року [PERSON] автомобіль було знято з реєстраційного обліку. 23 квітня 2008 року [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 92000 грн. за автомобіль, марки «Toyota Camry», 2004 року випуску, кузов [NUMBER], що підтверджується довідкою-рахунком, серії ЦБР за № 118841 від 23 квітня 2008 року. Позивач стверджує, що автомобіль він придбав у [PERSON] та [PERSON] 25 квітня 2008 року [PERSON] звернувся до МРЕВ-3 Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області з метою постановки придбаного автомобіля на облік, однак йому було відмовлено, оскільки на автомобіль накладено арешт в рамках розгляду кримінальної справи за фактом незаконного вилучення автомобіля за заявою [PERSON] Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 04 листопада 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано недійсною довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області, зареєстрованої в реєстрі за № 1016, видану від імені [PERSON] на право користування та розпорядження автомобілем, марки «Toyota Camry», 2004 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 січня 2014 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 04 листопада 2013 року залишено без змін. Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 661 ЦК України, у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 04 листопада 2013 року, встановлено, що [PERSON] займався куплею-продажем автомобілів, як суб'єкт підприємницької діяльності. Спірний автомобіль він придбав для себе особисто у [PERSON], однак не оформлював у встановленому законом порядку, а користувався за виданою на його ім'я довіреністю. Надалі цей автомобіль він передав [PERSON] за 92000 грн., які отримав особисто. [PERSON], у свою чергу, тільки показував автомобіль [PERSON] Суд вважає, що стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає грошова сума за продаж спірного автомобілю у розмірі 92000 грн. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань, на вимогу кредитора зобов'язаний сплачувати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Суд не погоджується з вимогами щодо стягнення 3% річних від простроченої суми та суми індексу інфляції, тому що між сторонами не укладалося жодного договору, відносно якого б виникали зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 920 грн. 00 коп.

Outcome: partial