Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 34060,00 грн., витрати на проведення дослідження з визначення розміру матеріального збитку в розмірі 3000,00 грн. та судовий збір в розмірі 600,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20.01.2014 року, 03.02.2014 року та 10.02.2014 року з вини відповідача, а саме внаслідок недбалого відношення при користуванні сантехнічним обладнанням, відбулося залиття нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS], власником якого є ТОВ «Горлис». Позивач зазначає, що внаслідок залиття вищезазначеного нежитлового приміщення з вини відповідача, йому заподіяна матеріальна шкода в загальному розмірі 34060,00 гривень, яку він просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на проведення дослідження з визначення розміру матеріального збитку в розмірі 3000,00 грн. та судовий збір в розмірі 600,00 грн. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував частково, посилаючись на те, що вина відповідача у заподіянні матеріальної шкоди позивачу внаслідок залиття від 03.02.2014 року та від 10.02.2014 року не доведена, а тому позовні вимоги до [PERSON] в цій частині є безпідставними та необґрунтованими. Разом з цим, в судовому засіданні визнав та погодився на відшкодування матеріальної шкоди щодо залиття, яке сталося 20.01.2014 року. При визначенні розміру матеріальної шкоди просив застосувати висновок судової експертизи та визначити до відшкодування на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 33,3 % ( 1/3 частини), з огляду на те, що площа пошкоджень внаслідок першого залиття склала: стеля (шпалери) площею 13,7 м.кв. та стіни (шпалери) площею 6,4 м.кв. , в той час, як внаслідок другого та третього залиття загальна площа пошкоджень становила 52,5 м. кв. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд до відома не поставила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ТОВ «Горлис» є власником нежилого приміщення, яке розташоване в [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу нежилого приміщення від 06.06.1997 року (а.с.14-17). Третя особа- КП «Батиївське» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації є балансоутримувачем вказаного будинку. Згідно Акту від 20.01.2014 року затвердженого директором КП «Батиївське» [PERSON], за підписом складу комісії головного інженера [PERSON], майстра ремонтної дільниці [PERSON], майстра технічної дільниці [PERSON], слюсаря-сантехніка [PERSON] вбачається, що було обстежено приватне приміщення ТОВ «Горліс» кафе-бар «[INFO]» [ADDRESS] на предмет залиття з вище розташованої квартири №3, згідно звернення. Під час обстеження кафе-бару в приміщенні площею 52,5 м.кв. в зону залиття потрапила стеля (шпалери) площею 4,29 м. кв. При обстеженні слюсарем-сантехніком [PERSON] сантехнічного обладнання в квартирі №3 з'ясовано наступне: виникло роз'єднання гофри з мийкою на кухні. Залиття одноразове. Заявок на ОДС та КП «Батиївське» від мешканців квартири №3 про несправність сантехнічного обладнання не надходило. Згідно даного акту вбачається, що залиття виникло з вини мешканців квартири №3 , внаслідок недбалого відношення при користуванні сантехнічним обладнанням (а.с.19). Відповідно до Акту від 03.02.2014 року затвердженого директором КП «Батиївське» [PERSON], за підписом складу комісії головного інженера [PERSON], майстра ремонтної дільниці [PERSON], майстра технічної дільниці [PERSON], слюсаря-сантехніка [PERSON] вбачається, що комісія обстежила приватне приміщення ТОВ «Горліс» кафе-бар «[INFO]» [ADDRESS] на предмет залиття з вище розташованої квартири №3, згідно звернення. Під час обстеженню кафе-бару в приміщенні площею 52,5 м.кв. в зону залиття потрапила стеля (шпалери) площею 13,7 м.кв. Комісійним обстеженням з'ясовано, що 25.01.2014 року по виходу слюсаря - сантехніка на заявку дану квартирою № 3 засмічення каналізаційного стояка та трубопроводів не виявлено, підлога в кухні та туалеті знаходилась у вологому стані. Залиття одноразове. 28.01.2014 року по виходу слюсаря-сантехніка на заявку дану квартирою № 3 виявлено засмічення каналізаційного стояка в туалеті. Через ревізію стояка в квартирі № 3 було виконано прочищення стояка, з якого вилучалось побутове сміття. На даний час внутрішньобудинкова каналізаційна мережа знаходиться в робочому стані (а.с.20). Згідно Акту від 10.02.2014 року затвердженого директором КП «Батьївське» [PERSON], за підписом складу комісії головного інженера [PERSON], майстра ремонтної дільниці [PERSON], майстра технічної дільниці [PERSON], слюсаря-сантехніка [PERSON] вбачається, що комісія обстежила приватне приміщення ТОВ «Горліс» кафе-бар «[INFO]» буд [ADDRESS] на предмет залиття з вище розташованої квартири № 3, згідно звернення. Під час обстеження кафе-бару в приміщенні площею 52,5 м.кв. в зону залиття потрапила стеля (шпалери) площею 13,7 м.кв., стіна (шпалери) площею 6,4 м.кв. Причиною залиття є засмічення каналізаційного стояка та лежака вище зазначеного будинку з вини мешканців вище розташованих квартир через недбале користування каналізаційною системою, а також через відкритий каналізаційний трубопровід в кухні кв. №3. Працівниками КП «Батиївське» через ревізію з квартири №3 були виконані роботи по прочищенню каналізаційного стояка, з якого вилучалось побутове сміття. На даний час внутрішньобудинкова каналізаційна мережа знаходиться в робочому стані (а.с.21). Представник відповідача в судовому засіданні визнав, що залиття від 20.01.2014 року сталося з вини відповідача [PERSON], проте заперечував проти наявності вини відповідача в залитті, яке сталися 03.02.2014 року та 10.02.2014 року. Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття 20.01.2014 року, оскільки вина відповідача у залитті підтверджена матеріалами справи та визнана в суді представником відповідача по справі. Разом з тим, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття 03.02.2014 року та 10.02.2014 року, виходячи з наступного. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України) Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави стверджувати, що суд за власною ініціативою позбавлений можливості збирати докази на підтвердження чи спростування позовних вимог, за власною ініціативою витребувати докази чи їх забезпечувати шляхом допиту свідків , призначення додаткових експертних досліджень. В той же час, суд в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України неодноразово під час розгляду справи роз`яснював сторонам про можливість звернутися до суду із клопотанням про призначення у справі додаткової експертизи, зокрема, для визначення розміру матеріальної шкоди завданої позивачу по кожному залиттю окремо, про виклик до суду експерта для дачі пояснень по проведеному експертному дослідженню , виклику свідків для встановлення причин залиття тощо. Проте, сторони в судовому засіданні відповідних клопотань не заявили та відмовилися від виклику до суду експерта, свідків та призначення додаткового дослідження. За таких обставин та враховуючи вимоги чинного законодавства, суд виходить з тих доказів, які наявні в матеріалах справи. Відповідно п.5.3.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, водопровідно-каналізаційна система жилого будинку повинна забезпечувати можливість безперебійного подання води до всіх санітарних приладів квартир, інших водорозбірних пристрої, відводити використану воду в міську каналізаційну систему, п. 5.3.3. Правил №76, причинами, що погіршують роботу системи, є несвоєчасне усунення протікання, випадкових засмічень, а також несвоєчасне проведення профілактичних робіт (оглядів, прочищень). Як зазначено у п.5.3.4. Правил, під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно вчасно виконувати роботи з ремонту внутрішньо будинкових водопровідно-каналізаційних систем за заявками мешканців; усувати засмічення в системі. Технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Згідно п. 2.3.6. Правил №76, заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатись в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Не усунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, пов'язані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Так, як вже зазначалося вище, Актами від 03.02.2014 року та від 10.02.2014 року встановлено, що залиття нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS] сталося внаслідок засмічення каналізаційного стояка та лежака вищезазначеного будинку з вини мешканців вищезазначених квартир через недбале користування каналізаційною системою. З матеріалів справи вбачається, що 18.09.2013 року відповідач заверталася до третьої особи з заявою про залиття квартири № 3 нечистотами та просила виявити причини залиття, а 03.10.2013 року відповідач повторно зверталася до третьої особи з заявою про надання відповіді на її звернення(а.с.68-69). 07.10.2013 року комісією КП «Батиївське» було складено Акт, згідно якого було встановлено причину залиття квартири №3 - засмічення каналізаційного стояка та лежака у підвальному приміщені з вини мешканців квартир 7,11,15,19,23,27,31,35 через недбале користування сантехнічним обладнанням. Працівниками КП «Батиївське» були виконані роботи по прочищенню каналізаційного стояка з якого вилучалось побутове сміття в підвальному приміщенні будинку [ADDRESS] (а.с.70). В подальшому, відповідач знову звертався до третьої особи з заявами від 10.01.2014 року, 27.01.2014 року, 31.01.2014 року та 04.02.2014 року з повідомленням про витік води з каналізаційної мережі внаслідок засмічення стояка та проханням виявити причини таких частих засмічень (а.с.71,73-75). З відповіді КП «Батиївське» від 12.02.2014 року, наданої на звернення [PERSON] вбачається, що через необережне та недбале користування каналізаційною системою мешканцями вище розташованих квартир по стояку квартири №3, неодноразово виникало засмічення каналізаційного стояка. Працівниками обслуговуючої організації виконано прочищення та ревізію каналізаційного стояка та лежака в підвальному приміщенні. На даний час система водовідведення знаходиться в задовільному стані (а.с.76). Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не надано беззаперечних доказів підтвердження наявності вини [PERSON], у залитті, яке сталося 03.02.2014 року та 10.02.2014 року та відповідно, не доведено наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями (бездіяльністю) відповідача та спричиненою шкодою позивачу. Як вбачається з матеріалів справи, у спірному будинку постійно виникають аварійні ситуації внаслідок засмічення каналізаційного стояка. У актах про залиття складених 03.02.2014 та 10.02.2014 року відсутнє посилання про те, що засмічення стояка сталося внаслідок винних дій чи бездіяльності саме відповідача. Таких обставин не встановлено і при розгляді справи в суді. Посилання у акті від 10.02.2014 року про відкритий каналізаційний трубопровід у квартирі №3 жодним чином не підтверджує, що залиття сталося з вини відповідача, оскільки ревізую щодо прочищення каналізаційного стояка проводили саме працівники КП «Батиївське», що підтверджується актом від 03.02.2014 року. Крім того, доводи позивача щодо наявності відкритого каналізаційного трубопроводу на кухні у квартирі відповідача, жодним чином не доводить наявність винних дій відповідача та причинно- наслідкового зв»язку у залитті, оскільки причиною залиття стало саме недбале користування каналізаційною системою мешканців вище розташованих квартир. Враховуючи те, що друге та третє залиття сталося внаслідок засмічення внутрішньо будинкової каналізаційної системи, суд погоджується з доводами відповідача щодо недоведеності його вини у даних залиттях. При цьому, суд звертає увагу, що саме на КП «Батиївське» покладено обов'язок обслуговування системи водопроводу та каналізації, а також виконання робіт з ремонту внутрішньо-будинкових водопровідно-каналізаційних систем, в т.ч. і усування засмічення в даних системах. Як вбачається з висновку судової товарознавчої експертизи № 4912/15-43 від 10.03.2016 року, проведеного Київським науково -дослідним інститутом судових експертиз розмір матеріальної шкоди завданої ТОВ «Горлис», як власнику нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS], що виникла внаслідок залиття, про які зазначено в Актах 20.01.2014, 03.02.2014, 10.02.2014 (м.с. а. 19-21), на час проведення дослідження становить 23 514 грн. (а.с.139-144). В судовому засіданні сторони погодилися з Висновком судової експертизи за №4912/15-43 та його не оспорювали. Оцінивши вказаний вище Висновок за правилами ст.. 212 ЦПК України, суд не знайшов обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку експерта № 4912/15-43 від 10.03.2016 року чи суперечливість його іншим матеріалам справи, а тому суд приймає його до уваги в якості належного та допустимого доказу при визначенні розміру матеріальної шкоди. Враховуючи обставини справи викладені вище, часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди , спричиненої внаслідок залиття 20.01.2014 року, що становить 7838, 00 грн. Визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд враховує характер та пошкодження, які сталися внаслідок залиття 20.01.2014 року, ту обставину, що сторони у справі відмовилися від визначення розміру шкоди по кожному залиттю окремо, в допиті свідків та експерта в суді. При цьому, вирізнити частку матеріальної шкоди, виходячи з пошкоджень зазначених у акті від 20.01.2014 року, суд позбавлений можливості, з огляду на те, що згідно розрахунку, що є додатком до Висновку експерта, розмір матеріальної шкоди визначався загально, тобто по трьом залиттям, з урахуванням вартості робіт, матеріалів тощо, щодо пошкоджень приміщення виходячи з площі 52,5 кв.м. За таких обставин та враховуючи те, що відповідач погодився на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1/3 частини від загального розміру, суд вважав за можливе на відновлення порушених прав позивача стягнути з відповідача 7838, 00 грн. (23 514, 00/3=7838,00 грн). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України мають бути стягнуті витрати на оплату судового збору пропорційно до розміру задоволеної частини позивних вимог в сумі 243 грн. 60 коп. З огляду на те, що при визначені розміру матеріальної шкоди суд прийняв висновок судової експертизи, підстав для стягнення з відповідача понесених позивачем витрати по сплаті висновку спеціаліста в розмірі 3000 ,00 грн., не має.

Outcome: partial