Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25 листопада 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 25.11.2006 зроблено актовий запис за № 4492. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя між ними не склалось, оскільки мають різні погляди на шлюб, сім'ю; відповідач нехтував сімейними цінностями. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини фактично припинились, а тому відсутня необхідність в наданні строку для примирення, який не виправить шлюбних відносин. Переконана, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам як сторін, так і інтересам дитини. Спільного господарства не ведуть. Просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності та позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання відповідач не з'явився, хоча належним чином викликався до суду; 31.05.2017 подав суду заперечення, у яких категорично заперечую проти розірвання шлюбу, вважає, що непорозуміння мають тимчасовий характер; мають сина в інтересах якого необхідно зберегти сімейні відносини, а тому у позові відмовити. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 25 листопада 2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 25 листопада 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 4492, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25 листопада 2006 року серії [NUMBER], однак міцної сім'ї не створили. Від подружніх відносин у них народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження. Сторони не підтримують шлюбних відносин, у зв'язку із чим такі фактично припинились. Разом із тим, відповідно до ст.51 Конституції України, ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім'ї. Відтак, за аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Враховуючи наведене, суд приходить висновку, що позов про розірвання шлюбу підставний та обґрунтований, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін та негативно впливають на розвиток їх дитини; шлюб між сторонами має формальний характер, родина фактично розпалася і її відновлення неможливо; при обставинах, зазначених позивачем, в останньої відсутні які-небудь почуття до відповідача, остання наполягає на розірванні шлюбу, на примирення позивач категорично не згодна, оскільки із відповідачем нічого не об'єднує, а відтак такий необхідно розірвати, а позов задовольнити у повному обсязі. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з квитанцією, наявною у матеріалах справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено 640 грн. 00 коп. судового збору, що підлягає стягненню з відповідача. На підставі 51 Конституції України, ст.ст.24, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved