overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб із [PERSON], зареєстрований 23 листопада 1995 року в м. Ходорів Жидачівського району Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 83. Свої вимоги мотивує тим, що вони зареєстрували шлюб 23 листопада 1995 року в м. Ходорів Жидачівського району Львівської області. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей, син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які на даний час є повнолітніми. Подружнє життя у них не склалося через те, що у них різні погляди на життя, ведення спільного господарства, різні характери, відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони стали зовсім чужими людьми, хоча разом проживають, однак не підтримують жодних подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Таким чином їх шлюб перетворився у просту формальність. \~\~\~\~ Позивач подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю. \~\~\~\~ Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 294335 від 23 листопада 1995 року, виданого виконкомом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, позивачка з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. ч.3\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~надано право кожному з подружжя припинити шлюбні відносини. \~\~\~\~ Відповідно до ч.3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~\~\~\~ Спільне життя між сторонами не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо одне від одного, їх шлюб перетворився у просту формальність та зберегти сім»ю є неможливо. \~\~\~\~\~\~Клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу не поступило. Діти сторін повнолітні. \~\~\~\~ Відповідно до вимог ч.1\~ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 640 гривень. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб із [PERSON], зареєстрований 26 травня 1999 року у виконавчому комітеті Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 29. Свої вимоги мотивує тим, що вони зареєстрували шлюб з відповідачкою 26 травня 1999 року у виконавчому комітеті Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з відповідачкою. Подружнє життя не склалося через те, що у них різні характери і погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними виникають сварки і суперечки. Відсутність взаєморозуміння призвела до втрати поваги один до одного, фактичного розпаду сімї. . На даний час він прийшов до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Просить суд постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надала. Відповідно до вимог стос. 280-283 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І - СГ № 055136 від 26 травня 1999 року, виданого виконавчим комітетом Ходорівсьої міської ради Жидачівського району Львівської області, позивач з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі. Судом також встановлено та підтверджено документально факт наявності у подружжя сина [PERSON], [INFO]. Згідно частин 3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя між сторонами не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо одне від одного, їх шлюб перетворився у просту формальність та зберегти сімю є неможливо. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду, в розмірі 551, 20 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач\~\~звернувся до суду з позовною заявою, яку в подальшому уточнив мотивуючи тим, що\~\~між позичальником [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» 07.06.2007 року був укладений Кредитний договір № 11165065000, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 22420 доларів США зі сплатою 12,50% річних. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого Банк відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам, укладених з боржниками, зазначених в Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження в розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором. 22.10.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 11165065000 від 07.06.2007 року. Оскільки, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, то позивач,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку в судовому засіданні уточнив та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], та зняття його з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 30.05.2012р. укладеного між [PERSON] та [PERSON] 05.10.2013р. позивач надав відповідачу, який тимчасового проживає в Україні, право зареєструватись та проживати в квартирі. Термін дії посвідки на тимчасове проживання в Україні, виданої на ім'я відповідача, сплинув 10.10.2013р., що автоматично скасовує можливість його перебування на території України. При цьому відповідач в квартирі не проживає, на прохання позивача добровільно знятися з реєстрації не реагує, тому позивач, як власник майна, просить суд усунути перешкоди у здійсненні права користуватися та розпоряджатися майном. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача [PERSON] відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] згідно договору дарування від 30.05.2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] В квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON]. У відповідність до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відсутні які-небудь дій з боку відповідача, що підтверджують факт збереження за собою спірної житлової площі. При таких обставинах суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку в судовому засіданні уточнив та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 17000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.12.2015р. становить 399840,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів у сумі 20000 доларів США із строком повернення боргу 26 грудня 2014 року. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджено власноручно складеною розпискою про отримання від позивача грошових коштів. До теперішнього часу відповідач не виконав свої зобовязання та не повернув кошти. Оскільки відповідач не виконує свої зобовязання, тому позивач змушений звернутися до суду. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити, відповідач позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] позичив [PERSON] грошову суму в розмірі 20000 доларів США, що підтверджується розпискою [PERSON], згідно якої [PERSON] зобовязався повернути грошову суму 26.12.2014 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував те, що позичив грошові кошти у позивача у розмірі 20000 доларів США, потім частково повернув борг, на теперішній час залишилось повернути борг у розмірі 17000 доларів США. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] до теперішнього часу грошове зобовязання не виконав, грошові кошти позивачу не повернув, тому слід стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за позикою у розмірі 17000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.12.2015р. становить 399840,00 грн. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути понесені позивачем витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку в ході судового розгляду уточнив, в якій просить суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення в сумі 3159 грн. 12 коп., а також судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., посилаючись на те, що відповідачі мешкають у квартирі [ADDRESS] та є споживачами послуг КП «Харківводоканал» з централізованого водопостачання і водовідведення. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг за період з 01.08.2011 року по 31.07.2014 року за відповідачами утворилася заборгованість за послуги з водопостачання у розмірі 2184 грн.42 коп., та заборгованість за послуги водовідведення за період з 01.08.2011 року по 31.07.2014 року у розмірі 974 грн. 70 коп. Представник позивача Кірюшин Є.О. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без своєї участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні з позовом не погодилася, вважає що не вірно зроблений розрахунок, також з ними не укладався договір. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], є споживачем послуг КП «Харківводоканал» з централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг за відповідачами за період з 01.08.2011 року по 31.07.2014 року за відповідачами утворилася заборгованість за послуги з водопостачання у розмірі 2184 грн.42 коп., та заборгованість за послуги водовідведення за період з 01.08.2011 року по 31.07.2014 року у розмірі 974 грн. 70 коп., а всього заборгованість на суму 3159,12 грн., яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь КП «Харківводоканал» судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку в ході судового розгляду уточнив та просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму нарахувань за актом № 207914 від 23.08.2016 р. у розмірі 13 183 грн. 28 коп., а також судовий збір у розмірі 1378,00 грн., що в сумі становить 14 561 грн. 28 коп., В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії, яку постачає АК «Харківобленерго». 23.08.2016 року при перевірці електроустановки в квартирі за вказаною адресою було встановлено факт без облікового використання електричної енергії, що є порушенням п.п. 37,42, 48 «Правил користування електричною енергією для населення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р. За фактом порушення був складений акт № 207914 від 23.08.2016, який був підписаний трьома представниками АК «Харківобленерго». Другий екземпляр акту був вручений відповідачу. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги позивача не визнав, посилаючись на те, що ніякої прихованої проводки він не проводив. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: У судовому засіданні встановлено, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], і є споживачем електричної енергії, яку постачає АК «Харківобленерго». 23.08.2016 р. при перевірці електроустановки в квартирі за вказаною адресою було встановлено факт безоблікового використання електричної енергії, що є порушенням п.п. 37,42, 48 «Правил користування електричною енергією для населення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р. За фактом порушення був складений акт № 207914 від 23.08.2016 р., який був підписаний трьома представниками АК «Харківобленерго». Другий екземпляр акту був вручений відповідачу. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], які пояснили, що при перевірці електричного прибору за адресою [ADDRESS] вимкнули електропостачання у вказаній квартирі, після чого виявили, що бойлер працює, у звязку з чим вони склади відповідний акт. Відповідно до п.п. 5 пункту 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.10.2010 №1338 відповідачу були здійснені нарахування за актом за період з 23.08.2015 р. до 23.08.2016 р. в сумі 13 183 грн. 28 коп. Зазначена сума до теперішнього часу не погашена. Суд вважає за необхідне вказану суму стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь АК «Харківобленерго» судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку в ході судового розгляду уточнив та просить поділити майно між ним та відповідачкою, визнавши за кожним по 1/2 частині квартири [ADDRESS] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 30.08.1994р. він та відповідачка зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилися двоє синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу на ім'я відповідачки була набута квартира [ADDRESS]. 14.06.2013р. рішенням Київського районного суду м. Харкова шлюб між ними розірвано. Спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, тому позивач просить поділити її в рівних частках, визнавши за кожним право власності на 1/2 частку квартири. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, представник відповідачки проти розподілу квартири в рівних частках не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 30.08.1994 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 15.07.2002 року є власником квартири [ADDRESS]. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14.06.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. У відповідності зі ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна подружжя, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти. Відповідно до ст. 71 Сімейного Кодексу України передбачається присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно. В судовому засіданні представник відповідачки не заперечувала проти розподілу в рівних частках квартири [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід визнати за позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] право власності за кожним по 1/2 частки на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку надалі вточнив, про зміну розміру аліментів, що стягуються на дочку сторін, із ? частки з усіх видів заробітку до 1/3 частки з усіх видів заробітку, посилаючись на те, що у нього змінилося матеріальне становище, на цей час є ще обидві малолітні дитини та дружина, яка знаходиться у відпустці з догляду за цією дитиною. Відповідач позовну заяву визнала. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], на яку за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.07.2014 р. стягнуто аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку [PERSON] до повноліття дитини - 25.12.2025 р. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або полишення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено, що ззмінилося його матеріальне становище, оскільки від шлюбу з Балан (дошлюбне прізвище Стефанець) [PERSON] у нього 07.02.2010 р. народився син [PERSON] та 11.01.2015 р. - син [PERSON], суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються на спільну з відповідачем дитину, слід зменшити, проти чого відповідач не заперечує.

Outcome: approved