Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що позивач та відповідач [PERSON] 21.12.2006 року уклали кредитний договір № 10/02-23/983-06 (надалі договір). На підставі даного договору було надано кредит в сумі 34 000 доларів США строком до 20.12.2016 року. Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного Договору, позивач надає кредит на умовах його забезпечення цільового використання, строковості, повернення та плати за користування. Згідно п. 1.9.2 частини 2 Кредитного Договору Кредитор вправі припиняти видачу кредитних коштів та/або пред'явити позичальнику вимогу про дострокове погашення Кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але не більше трьох разів протягом останніх дванадцяти місяців. У відповідності до п. 1.9.9. частини 2 Кредитного Договору, якщо кредитор вирішив скористатися правами, визначеними у цій статті, він повідомляє про це позичальника шляхом направлення письмового повідомлення. У випадку, якщо письмове повідомлення кредитора містить вимогу про дострокове повне або часткове погашення боргових зобов'язань позичальника за цим договором, строк виконання зазначених в такому повідомленні зобов'язань позичальника вважається таким, що закінчився, на 31 (тридцять перший) календарний день з дня направлення кредитором позичальнику відповідного повідомлення. У разі невиконання позичальником цієї вимоги кредитор має право звернути стягнення за договором забезпечення, пред'явити вимогу поручителю та вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника за цим договором, які не суперечать чинному законодаству України. Відповідачем [PERSON] з 25.06.2010 року регулярно порушувався графік повернення кредиту, у тому числі протягом осьанього року. А з 25.09.2014 року і по поточний час прострочена заборгованість за тілом кредиту постійно складає від 300 до 800 доларів США. 26.09.3014 року відповідачу [PERSON] було вручено вимогу-претензію про дострокове повне погашення заборгованості. Відповідачем дана вимога проігнорована. Заборгованість по кредитному договору не погашена. Крім того у відповідності до п. 4.1.1. ч. 2 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за корпистування кредитними коштами, у визначені цим Договором строки, Позичальник зобов'язаний сплатит Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного грошових зобов'язання, за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до простроченої суми, що підлягають сплаті згідно цього договору. Таким чином, станом на 07.11.2014 року за [PERSON] рахується заборгованість за тілом кредиту в розмірі 12 908,15 дол. США, за відсотками 1084,80 дол. США, за пенею - 50,67 дол. США, а всього 14 043,62 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON]. 21.12.06 було укладено договір поруки № 010/02-23/983-06п. Відповідно до п. 1.2, якого Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов»язання перед кредитором відповідати за зобов'язаннями боржника - [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 010/02-23/983-06 від 21.12.2006 року. А тому просять суд стягнути солідарно з відповідачів на їхню користь заборгованість у розмірі 14 041,56 США. за кредитним договором та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2184 грн. 57 коп. Представник позивача за довіреністю, Грушевий Ю.В., в судове засідання не з'явився, надавши до початку судового засідання заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати у його відсутність. Відповідачі повторно в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, хоча були завчасно повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит. Як встановлено в судовому засіданні, що 21.12.2006 року позивач та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 10/02-23/983-06. На підставі даного договору було надано кредит в сумі 34 000 доларів США строком до 20.12.2016 року. Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного Договору, позивач надає кредит на умовах його забезпечення цільового використання, строковості, повернення та плати за користування. Згідно п. 1.9.2 частини 2 Кредитного Договору Кредитор вправі припиняти видачу кредитних коштів та/або пред'явити позичальнику вимогу про дострокове погашення Кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але не більше трьох разів протягом останніх дванадцяти місяців. У відповідності до п. 1.9.9. частини 2 Кредитного Договору, якщо кредитор вирішив скористатися правами, визначеними у цій статті, він повідомляє про це позичальника шляхом направлення письмового повідомлення. У випадку, якщо письмове повідомлення кредитора містить вимогу про дострокове повне або часткове погашення боргових зобов'язань позичальника за цим договором, строк виконання зазначених в такому повідомленні зобов'язань позичальника вважається таким, що закінчився, на 31 (тридцять перший) календарний день з дня направлення кредитором позичальнику відповідного повідомлення. У разі невиконання позичальником цієї вимоги кредитор має право звернути стягнення за договором забезпечення, пред'явити вимогу поручителю та вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника за цим договором, які не суперечать чинному законодаству України. Відповідачем [PERSON] з 25.06.2010 року регулярно порушувався графік повернення кредиту, у тому числі протягом останнього року. А з 25.09.2014 року і по поточний час прострочена заборгованість за тілом кредиту постійно складає від 300 до 800 доларів США. 26.09.3014 року відповідачу [PERSON] було вручено вимогу-претензію про дострокове повне погашення заборгованості. Відповідачем дана вимога проігнорована. Заборгованість по кредитному договору не погашена. Крім того у відповідності до п. 4.1.1. ч. 2 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за корпистування кредитними коштами, у визначені цим Договором строки, Позичальник зобов'язаний сплатит Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного грошових зобов'язання, за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до простроченої суми, що підлягають сплаті згідно цього договору. Відповідач [PERSON] станом на 07.11.2014 порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON]. 21.12.06 було укладено договір поруки № 010/02-23/983-06п. Відповідно до п. 1.2, якого Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов»язання перед кредитором відповідати за зобов'язаннями боржника - [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 010/02-23/983-06 від 21.12.2006 року. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Таким чином, за відповідачем [PERSON] по укладеному з ВАТ «Райфіфазен Банк Аваль» кредитному договору № 010/02-23/983-06 від 21.12.2006 року, станом на 07.11.2014 року рахується заборгованість на загальну суму 14 041,56 доларів США., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту: 12 908,15 дол. США.; заборгованість за відсотками: 1084,80 дол. США.; заборгованість за пенею: 50,67 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON]. 21.12.06 було укладено договір поруки № 010/02-23/983-06п. Відповідно до п. 1.2, якого Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов»язання перед кредитором відповідати за зобов'язаннями боржника - [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 010/02-23/983-06 від 21.12.2006 року. Як було достовірно встановлено, що кредитні кошти відповідач отримав, а свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконав, порушивши умови своїх зобов'язань. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1078 ЦК України. Статтею 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином в строк відповідно до вказівок закону, договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Так, станом на 07.11.2014 року відповідач має заборгованість в розмірі 14 041,56 доларів США Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даного позову. До стягнення в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість в сумі 14 041,56 доларів США. та сплачений позивачем судовий збір, з кожного, в сумі 1092 грн. 43 коп. На підставі ст. ст. 526, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved