Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем, а позивач проживає окремо від дитини. Між сторонами немає згоди щодо участі позивача у вихованні дитини. З цих підстав позивач просить суд визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні [PERSON], [INFO], наступним чином: - побачення у другі та четверті суботи та неділі кожного місяця з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин; - можливість забирати дитину після уроків в школі один раз на тиждень та спілкуватися дві години; - можливість спільного відпочинку влітку тривалістю двадцять днів. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що всі обставини справи зазначені у позові. Представник відповідача проти позову заперечував частково. Зазначив, що не заперечує проти побачення у другу та четверту суботу кожного місяця, можливість спільного відпочинку влітку тривалістю десять днів. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні підтримав висновок, відповідно до якого визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні [PERSON], [INFO], наступним чином: - побачення у першу та третю суботу кожного місяця та кожну другу та четверту неділю місяця з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин; - можливість спільного відпочинку влітку тривалістю десять днів. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем, а позивач проживає окремо від дитини. Між сторонами немає згоди щодо участі позивача у вихованні дитини. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, довідками про місце проживання сторін, визнали ці обставини і сторони. Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Тому суд вважає справедливим визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні [PERSON], [INFO], наступним чином: - систематичні побачення у другі та четверті суботи та неділі кожного місяця з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин; - можливість спільного відпочинку влітку тривалістю п'ятнадцять днів. При цьому суд не погоджується з висновком, запропонованим органом опіки та піклування в частині часу побачення з дитиною, оскільки, як пояснили в суді сторони, запропонований органом опіки та піклування час не влаштовує і самі сторони. Так, позивач працює водієм, має відрядження через вихідні. Відповідач у літній період вивозить дитину на дачу в вихідні дні. Тому суд вважає, що побачення позивача через вихідні буде відповідати інтересам як сторін, так і дитини. В частині можливості спільного відпочинку влітку суд вважає, що його тривалість повинна становити п'ятнадцять днів. При цьому суд виходить із загальноприйнятих термінів відпочинку, які склалися у суспільстві, вважає десятиденного строку замалим для повноцінного відпочинку та оздоровлення дитини. В частині позовних вимог про можливість забирати дитину після уроків в школі один раз на тиждень та спілкуватися дві години суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити з таких підстав. Ч.1 ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивач не довів суду порушення такого його права з боку відповідача. Крім того, у письмових запереченнях відповідач зазначив, що не перешкоджає такому праву позивача на спілкування з дитиною після уроків у школі. На підставі викладеного,

Outcome: partial