Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути звідповідача на його користь грошові кошти в розмірі 16885 грн., пеню в розмірі 91113 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та розірвати договори на виконання послуг, доставку будівельного матеріалу, виготовлення, установку вікон, рам на балкон від 13.01.2018 р. та від 23.01.2018 р. Позивач в судове засідання не з'явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати за його відсутності, про що надав суду відповідну письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини нез'явлення не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 13 січня 2018 р. між позивачем та відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір про встановлення пластикових вікон та 23 січня 2018 р. та договір про монтаж індивідуального опалення в квартирі [ADDRESS]. Позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 6885 грн. по договору від 13.01.2018 р. та в сумі 10000 грн. по договору від 23.01.2018 р. для закупівлі матеріалів на виконання роботи, а відповідач зобов'язався почати роботу в строк до 04 лютого 2018 р. В зазначений строк відповідач роботу не почав, матеріали не купив. 12 березня 2018 р. на претензії позивача, відповідач надав розписку, у якій зазначив, що не виконав умови договору у зв'язку з погодними умовами та визначив термін закінчення роботи 31 березня 2018 р., при цьому визнав моральну шкоду в сумі 2500 грн. Після зазначеного строку відповідач перестав відповідати на телефоні дзвінки позивача. Договір до цього часу не виконаний, грошові кошти позивачу не повернені. 04.04.2018 р. позивач звернувся до Лисичанського ВП ГУНП в Луганської області з заявою про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності. 25.04.2018 р. позивач отримав відповідь про те, що дана ситуація має суттєво цивільно-правовий характер. Відповідно до статті 10 ЗУ « Про захист прав споживача», ч.1 Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим; ч. 5. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Вартість роботи за договорами становить 25100 грн. На день звернення до суду прострочка становить 121 день. Пеня становить 121 * ( 25100 грн. * 3%) = 91113 грн. Відповідно до статті 22 Закону, захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Окрім матеріальної шкоди, неправомірними діями відповідача позивачу також завдано моральної шкоди, що виразилася в моральних стражданнях, втрати нормальних життєвих зв'язків, в змушенні додаткових зусиль для організації свого життя. У зв'язку з невиконанням відповідачем роботи у сім'ї позивача склалась нервова обстановка, у нього погіршився нормальний сон та стан здоров'я. Моральну шкоду позивач оцінює в 5000 грн. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1536,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved