Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «ФК «Паріс», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 50822, вчинений 25.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з нього на користь відповідача заборгованість за Кредитним договором № 008-07577-240413 від 24.04.2013 року у сумі 47 742,77 гривень. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 12.11.2020 року на його телефон надійшов дзвінок, з якого стало відомо від представника ТОВ «ФК «Паріс» про наявність майнових претензій останнього та відкритого виконавчого провадження відносно своєї особи. 13.11.2020 року, позивач ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та дізнався про те, шо на виконанні у приватного виконавця Безмагоричних М.А. перебуває виконавче провадження ВП № 63402197, яке було відкрите постановою від 27.10.2020 року з примусового виконання виконавчого напису № 50822, виданого 25.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Паріс» заборгованості у розмірі 47 742,77 грн. Разом з тим, позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не дотримався вимог законодавства, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, крім того зауважує на порушення встановленого законом строку, в межах якого нотаріус може вчинити виконавчий напис. У зв`язку з цим [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. Відповідач - ТОВ «ФК «Паріс» відзив на позов не надало. Треті особи - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. пояснення щодо позову не надали. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2020 року, відкрите провадження у справі та витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. документи, на підставі яких 25.09.2020 року було вчинено спірний виконавчий напис. Витребувані ухвалою докази надані суду не були. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2020 року, за заявою позивача позов забезпечений шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису до набрання рішенням законної сили. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «ФК «Паріс» у судове засідання 04.03.2021 року та 05.05.2021 року не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Треті особи - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання представника відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. 25.09.2020 року приватним виконавцем Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис № 50822, згідно якого [PERSON] має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Паріс» за кредитним договором № 008-07577-240413, укладеного 24.04.2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк». Згідно вказаного виконавчого напису, відступлення прав вимоги за кредитним договором № 008-07577-240413 від 24.04.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» відбулося на підставі Договору № 2230/К від 23.04.2020 року. Строк платежу за Кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості здійснюється за період з 23.04.2020 року по 23.04.2020 року, сума заборгованості складає 47 192,77 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 24 986,23 гривень; прострочена заборгованість за комісією 0,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 21 081,54 гривні; строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 гривень; строкова заборгованість за комісією 0,00 гривень;, строкова заборгованість за штрафами та пенями становить 1 125,00 гривень. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 550 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 47 742,77 гривні. Станом на 13.11.2020 року щодо [PERSON] приватним виконавцем Запорізького виконавчого округу Безмагоричних М.А. в межах виконавчого провадження № 63402197 здійснюється примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 року у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі Порядок № 296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1. Порядку № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2. Порядку № 296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 року на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Також, суд встановив, що позивач на час вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса мав заборгованість за Кредитним договором № 008-07577-240413 від 24.04.2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк». Відповідач та приватний нотаріус не надали суду витребувані ним докази документи, на підставі яких був вчинений спірний виконавчий напис, а тому відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України суд визнає ту обставину, що на момент вчинення спірного виконавчого напису спливла позовна давність за вимогами за кредитним договором, оскільки вказані докази витребовувались у тому числі для з`ясування цієї обставини. Таким чином, вимоги за якими був вчинений спірний виконавчий напис не були безспірними. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акта, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 гривень, сплачений ним за подання позову, та судовий збір у сумі 420,40 гривень, сплачений ним за подання заяви про забезпечення позову. Доказів того, що позивачем були понесені будь-які інші витрати, пов`язані з отриманням правничої допомоги, позивачем суду надано не було. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved