Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недійсним п.9 договору №165 оренди земельної ділянки від 03.12.2007 року, укладеного між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н», зареєстрованого у Олександрівському офісі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 041037900260 від 15.12.2010 року в частині «починаючи з дати його державної реєстрації». Підставою є те, що орендар без відома позивача самовільно вніс зміни до умов договору щодо закінчення строку його дії, шляхом заміни 1-го аркушу. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідачем було сфальсифіковано договір оренди землі, укладений між позивачем та відповідачем в 2007 році. В 2009 році було проведено заміну його першої сторінки, підтверджується висновком експерта. Щодо строків звернення до суду з позовом пояснив, що позивач отримала договір з заміненою першою сторінкою в травні 2017 року. А тому нею не пропущені строки звернення до суду. Просить визнати недійсним п.9 договору оренди землі в частині «починаючи з дати його державної реєстрації». Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що при укладанні в 2007 році договору сторони дійшли згоди щодо його істотних умов, а саме строку його дії з моменту державної реєстрації, що підтверджується пунктом 9 договору. Аналогічні умови закріплені в пункті 43 договору, зміст якого сторонами не заперечується. Крім того, вимогами ст.18 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір діє з моменту його державної реєстрації. Також, на момент укладення договору між сторонами діяв договір оренди земельної ділянки №161/р від 23.11.2004 року, зареєстрований 30.12.2004 року та строком дії - 5 років та зберігав чинність до 30.12.2009 року. Сторонами він достроково не припинявся та будь-які рішення суду щодо його припинення відсутні. А тому сторонами було погоджено строк дії оспорюваного договору з моменту державної реєстрації. Твердження позивача про те, що 1-ий аркуш договору був замінений є безпідставним. Укладення договорів здійснювалося в Родниківському відділенні ТОВ «Агроконтракт-Н», при цьому на бланках договорів однією особою здійснювалися записи щодо прізвища, імені та по-батькові орендодавця, після чого договори надавалися самому орендодавцю для заповнення реквізитів орендодавця, його підписання та складання акту передачі землі, а тому договір заповнений різними чорнилами та особами. Але вказане не свідчить про зміну істотних умов договору, зокрема пункту 9. При проведенні експертизи експертом не вирішувалося питання про внесення змін до пункту 9 договору оренди землі. Оскільки позивач власноручно зазначила про отримання примірника оспорюваного договору у 2011 році , а до суду з позовом звернулася лише у 2017 році , то просить застосувати сплив строку позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій вирішення питання щодо задоволення позовних вимог позивача залишає на розсуд суду та просить розглянути справу за відсутності представника відділу (а.с. 40, 72). Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що не позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий № 3520586000:02:000:0217, площею 6,30 га, розташованої на території Родниківської сільської ради Олександрівського району, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 №437028 від 25.05.2003 року (а.с.7). 03.12.2007 року між сторонами укладено договір №165 оренди земельної ділянки від 03.12.2007 року, зареєстрований у Олександрівському офісі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 041037900260 від 15.12.2010 року (а.с.5-6). Згідно п.п.9,43 вказаного договору - договір укладено на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації після підписання сторонами. На звороті 1-го аркуша внизу є текст з інформацією щодо його друку - « Друк «Імекс-ЛТД», м.Кіровоград, вул.Декабристів,29, тел.(0522)32-17-05,22-79-30 ЗН 6331-09» . Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 03.12.2007 року( зворот а.с.6) орендодавець передає, а керівник ТОВ «Агроконтракт-Н» приймає земельну ділянку, розташовану на території Родниківської сільської ради терміном на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі договору оренди №165 від 03.12.2007 року. При візуальному огляді оригіналу договору з актом встановлено, що рукописний текст заповнений різним почерком та кольором пасти. Згідно повідомлення ТОВ «Імекс-ЛТД» (а.с.79) заказ наряд №ЗН 6331-09 був сформований 09.12.2009 року на замовлення ТОВ «Агроконтракт-Н» з двостороннім друком першого аркушу договорів оренди. До внесених змін в рукописному вигляді на друкованій продукції ТОВ «Імекс-ЛТД» відношення не має. Згідно висновку експерта №729/17-27 судово-технічної експертизи документів від 20.10.2017 року (а.с.102-109) : п.1. Друковані тексти 2-х аркушів договору №165 оренди земельної ділянки від 03.12.2007 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агроконтракт-Н» надруковані на двох різних друкарських машинах : -лицевої та зворотної сторін 1-го аркуша договору надруковані на різографі - друкарській машині, робота якої базується на використанні способу трафаретного друку; -лицевої та зворотної сторін 2-го аркуша договору надруковані на друкарській машині, робота якої базується на використанні способу офсетного друку. п.2. Рукописні записи (тексти) 2-х аркушів зазначеного договору виконані 2-ма різними кульковими ручками та однією капілярною ручкою ( на 1-му аркуші - кульковою та капілярною, на 2-му аркуші іншою кульковою ручкою); п.3. Слідів заміни 1-го аркуша, шляхом заміни посвідчувального підпису «пронумеровано, прошнуровано та закріплено печаткою» (відривання, переклеювання) та повторного перешивання аркушів вказаного договору, не встановлено. п.4. Замінювався 1-ий аркуш, а після того аркуші прошивалися стрічкою білого кольору й скріплювались паперовою біркою з друкованим текстом «Прошнуровано і закріплено печаткою ___ листів» та відтиском круглої печатки ТОВ «АГРОКОНТРАКТ-Н». Згідно журналу реєстрації договорів оренди земельних ділянок ТОВ «Агроконтракт-Н» по Родниківському відділенню 2010 рік ( а.с. 34-35) у графі «№ договору п/п» під №165, що співпадає з номером оспорюваного договору зазначено прізвище позивача, № ділянки, її площу, та у графі підпис від її імені міститься підпис. Однак, вказаний журнал має назву\~ реєстрації договорів\~ оренди, а не їх видачі; нумерація запису у ньому здійснювалася відповідно номера договору, що підтверджує, що це саме є журналом реєстрації договорів, а не їх\~ отримання; у\~ журналі\~ відсутні\~ графи\~ з інформацією\~ за що стоїть підпис від імені позивача\~ та дата\~ проставлення підпису. Згідно договору №161/р оренди земельної ділянки від 23.11.2004 року, зареєстрованого в Олександрівському відділенні КРФ ДП ЦДЗК від 30.12.2004 року за №1306 (а.с.36-37) позивач раніше надавала відповідачу в оренду цю ж земельну ділянку зі строком дії 5 років з моменту державної реєстрації договору. Згідно відомостей ТОВ «Агроконтракт-Н» про виплату орендної плати за землю за 2009-2017 роки (а.с.23-33) позивач отримала: 2009 рік 1895,62 грн., 2010 рік 1895,62 грн., 2011 рік 1895,62 грн., 2012 рік 3899,33 грн., 2013 рік - 5968,91 грн., 2014 рік 5968,91 грн., 2015 рік 7323,61 грн., 2016 рік 4022,59 грн., 2016-2017 роки 1550,00 грн. Згідно заяви [PERSON] від 27.10.2016 року (а.с.138) позивач підтвердила , що всі істотні умови договору оренди земельної ділянки №165 від 03.12.2007 року , укладеного між нею та відповідачем, їй відомі. У неї наявний на руках її примірник договору оренди земельної ділянки №165 від 03.12.2007 року, який отримано нею особисто в 2011 році. Даною заявою вона підтверджує , що жодних претензій до ТОВ «Агроконтратк-Н» не має. Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин, що виникають внаслідок укладання правочинів, у тому числі договору оренди земельної ділянки та земельних правовідносин щодо захисту прав на землю, та вважає за необхідне керуватися главою 16 ЦК України «Правочини», ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Згідно ч.ч.1, 3 ст.215, ч.ч.3, 5 ст. 203 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) наступних вимог: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про оренду землі» - укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Виходячи з викладеного, суд приходить до наступного висновку. 03.12.2007 року між сторонами укладено договір №165 оренди земельної ділянки, зареєстрований у Олександрівському офісі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 041037900260 від 15.12.2010 року, №2017, площею 6,30 га, розташованої на території Родниківської сільської ради Олександрівського району, що належить [PERSON], згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 №437028 від 25.05.2003 року. Представник позивача зазначає підставою визнання пункту 9 вказаного договору недійсним відсутність волевиявлення позивача, оскільки відповідач самовільно змінив його умови, замінивши 1-у сторінку договору, яка першопочатково містила інший зміст. В підтвердження зазначеного представник позивача посилається на інформацію ТОВ «Імекс ЛТД» , що здійснювало друк 1-го аркушу договору на замовлення відповідача у грудні 2009 року, у той час, коли позивачем вказаний договір підписувався у грудні 2007 року. Вказане підтверджує і висновок експерта №729/17-27 судово-технічної експертизи документів від 20.10.2017 року, де зазначено, що друковані тексти 2-х аркушів договору №165 оренди земельної ділянки від 03.12.2007 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агроконтракт-Н» надруковані на двох різних друкарських машинах: 1-а - на різографі - друкарській машині, робота якої базується на використанні способу трафаретного друку ; а 2-а - на друкарській машині, робота якої базується на використанні способу офсетного друку. Замінювався 1-ий аркуш, а після того аркуші прошивалися стрічкою білого кольору й скріплювались паперовою біркою з друкованим текстом «Прошнуровано і закріплено печаткою ___ листів» та відтиском круглої печатки ТОВ «АГРОКОНТРАКТ-Н». А тому, у судовому засіданні було доведено, що відповідачем після підписання оспорюваного договору позивачем перед його направленням для проведення державної реєстрації було замінено 1-й аркуш без повідомлення та згоди позивача, чим було порушено його права як власника земельної ділянки щодо вільного розпорядження нею. На даний час встановити який вигляд мав 1-й аркуш до його заміни на момент підписання сторонами договору оренди земельної ділянки, не представляється можливим. Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому суд приходить до висновку про відсутності вільного волевиявлення позивача на укладення договору на вказаних у ньому умовах та невідповідність його внутрішній волі. Правочин, який має дефект волі і волевиявлення його учасника, порушує суб'єктивні права останнього (право власності, право свободи договору), а тому порушене право підлягає захисту у спосіб вказаний у передбачений законом, ст.ст. 215, 216 ЦК України, спосіб. Встановлені судом обставини спростовують презумпцію правомірності правочину, встановлену ст. 204 ЦК України. Враховуючи наведене , суд знаходить обґрунтованими вимоги позивача. Однак, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у звязку з пропуском строків позовної давності. Згідно ст.257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.267 ч.ч.3-4 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник відповідача надав письмове клопотання про застосування строків позовної давності (а.с.136-138). Представник позивача зазначає, що строки позовної давності пропущені не були, оскільки позивачем примірник оспорюваного договору був отриманий в травні 2017 року з відділу Держгеокадастру. Однак, суд з зазначеним погодитися не може, оскільки, як було встановлено у судовому зсіданні, позивач отримала оспорюваний договір ще в 2011 році, що підтверджується її заявою, яка сторонами не оспорювалася. А тому, суд вважає, що з того часу,коли позивач дізналася про порушене її право , починається перебіг строку позовної давності, який закінчився 31.12.2014 року, а звернулася вона до суду з позовом лише в травні 2017 року. Згідно ст.88 ЦПК України у разі відмови у задоволені позову, понесені позивачем судові витрати необхідно покласти за її рахунок.

Outcome: dismissed