Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, вказуючи, що сімя розпалась і поновити її неможливо. Шлюбні відносини з відповідачкою припинені з причини втрати взаєморозуміння та поваги один до одного. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дочок: Марію, [INFO] та Софію, [INFO]. З травня 2016 року вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, діти залишились проживати разом із відповідачкою. В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася, судова повістка повернулась з відміткою пошти - за закінченням терміну зберігання. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем її реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідачки немає. Відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, суд вважає, що відповідачка була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від неї не надходило. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 14 грудня 2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №1160, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.9/. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дочок: Марію, [INFO] та Софію, [INFO]. З травня 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку із втратою взаєморозуміння та поваги один до одного і з цього часу вони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, діти залишилися проживати разом з відповідачкою. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 07 лютого 2016 року сторонам було надано строк для примирення 6 місяці. Але позитивних результатів це не дало. Судом встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження родини є неможливим, суперечить інтересам позивача та інтересам їхнім неповнолітнім дітям, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки від відповідачки заяви про зміну прізвища після розірвання шлюбу не надходило, тому її прізвище слід залишити без змін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved