Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на ј частину належного будинку А-1, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Іллічівська, буд. 73, загальною площею 181,3 кв.м., а саме двохкімнатну квартиру № 2, загальною площею, 46,2 кв.м. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він відповідно до договору купівлі продажу нерухомого майна від 18 жовтня 1999 року, укладеного на Криворізькій товарній біржі «Гласаві» та зареєстрованого в реєстрі за № 7-99, є власником двохкімнатної квартири № 2 \~ \~ \~ \~, загальною площею 181,3 кв.м., а саме двохкімнатну квартиру № 2, загальною площею, 46,2 кв.м., в нежилому будинку А 1, розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Іллічівська, 73. Ідеальна доля від будинку становить ј частини. Право власності зареєстровано за позивачем в комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 26.02.2001 року, про що свідчить відповідний штамп на вказаному вище договорі. Однак, вищезазначений документ було втрачено. Для отримання дублікату договору купівлі-продажу будинку, він намагався звернутися до Товарної біржі «Гласаві». Але за вказаною юридичною адресою біржа не знаходиться. Втрата оригіналу правовстановлюючого документу а житловий перешкоджає реалізації права власності позивача на обєкт нерухомого майна. Доказом належності житлового будинку саме [PERSON]П є копія спірного договору. Представник позивача, до зали судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, до зали судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за таких підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 18 жовтня 1999 року члени біржі Юридична консультація № 1 м. Кривого Рогу в особі завідуючого [PERSON] продав та членом біржі [PERSON] купив двокімнатну квартиру за номером два, загальною площею 46,2 кв.м., в нежитловому будинку А-1, розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Іллічівська сімдесят три, загальною площею 181,3 кв.м. Ідеальна доля квартири від будинку ј частина.. ( а.с.6). Згідно з витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань місцезнаходження юридичної особи Криворізької товарної біржі «Гласаві» : 50099, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вулиця Калиниченка, будинок, 3 ( а.с.7). Відповідно до відповіді наданої КП Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» право власності [PERSON] на двохкімнатну квартиру № 2 в нежитловому будинку А-1, розташованому за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Іллічівська, буд. 73, згідно архівної справи, станом на 31.12.2012 року, право власності на ј частку будинку ( а саме квартиру № 2) за вищезазначеною адресою зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» на імя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 18.10.1999 року на Криворізькій товарній біржі «Гласаві», реєстраційний номер 7-99 ( а.с.45). Згідно відповіді архівного відділу виконкому Криворізької міської ради документи КТБ «Гласаві», в тому числі і договори купівлі-продажу нерухомого майна на зберігання до відділу не надходили ( а.с.41). Відповідно до положень ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексу випадках. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтями\~12,81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Відповідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~статтею 224 ЦК Української РСР\~(у редакції, чинній на час укладення оспорюваних правочинів) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до\~статті 227 ЦК Української РСР\~договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). За змістом\~статті 15 Закону України «Про товарну біржу» членами товарної біржі є прийняті до її складу, згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного, за здійсненням угоди, дня. Угода вважається укладеною, з моменту її реєстрації на біржі. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до\~ст.15 Закону України «Про товарну біржу» договір купівлі-продажу нерухомого майна не підлягав нотаріальному посвідченню. Разом із тим, згідно з роз'ясненнями Міністерства юстиції України №17-12/44 від 10.04.1998 «Щодо діяльності товарних бірж», є передбаченими особливі умови щодо договорів купівлі-продажу будинку (його частини), якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і вважається, що такі договори, укладені та зареєстровані біржами із дотриманням закону, підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, а недотримання цієї вимоги згідно зі\~ст.47 ЦК УРСР\~тягне недійсність договору. Згідно зі\~ст. 47 ЦК УРСР\~нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Посилання позивача на ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» є безпідставними. Так, вказаний закон є спеціальним щодо визначення правових умов створення і діяльності товарних бірж на території України та загальним щодо правил укладення цивільних договорів, спеціальними щодо яких є положення ЦК УРСР. Крім того, суд зазначає, що підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Як на підставу задоволення позовних вимог, позивач посилається, що оригінал договору купівлі-продажу від 18.10.1999 року було втрачено, але будь яких доказів на підтвердження вищезазначених обставин до суду не надав. \~ \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на Криворізькій товарній біржі «Гласаві» було укладено біржовий договір, втім відповідачем у даній справі не може бути саме Криворізька товарна біржа «Гласаві», оскільки вона не була власником спірного майна, а лише посвідчувала факт укладання спірної угоди в силу специфіки своєї діяльності. Крім того, Криворізька товарна біржа «Гласаві» жодним чином не порушує права позивача. \~\~\~\~\~\~ У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року (п.11) викладена правова позиція, відповідно до якої, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Однак, ні позивач, ні представник позивача не скористались своїм процесуальним правом передбаченим ст. 51 ЦПК України, заява про залучення чи заміну первісного відповідача належним відповідачем не надав. Право на заміну відповідача в судовому процесі закон надає виключно позивачеві. З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. На підставі викладеного і у відповідності зі ст. ст. ст. 47, 227 ЦК УРСР, Законом України «Про товарну біржу», ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 259,263-265 ЦПК України, суд, -\~\~\~\~

Outcome: dismissed