Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 18323,08 грн. за кредитним договором № б/н від 21.08.2012 та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. 21.08.2012 між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредиту розмірі 8600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4, 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом меже змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9, 2.1.1.3.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам, але на підставі п. 1.1.5.2 Умов та правил неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобовязань за даним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Сторонами було визначено, що засобами доступу до картрахунку є кредитна карта клієнта та його телефон, який проходить верифікацію з підтвердженням відповідно до п.1.1.1.16 вказаних умов. За допомогою встановлених засобів доступу до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування (п.1.1.1.25 Умов та правил надання банківських послуг комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта). Таким чином позивач забезпечив відповідачу можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та телефону, на який приходить динамічний пароль. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, а у разі невиконання зобовязань за договором у відповідності до п.2.1.1.5.6 даних умов на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Для погашення кредиту банк надав відповідачу інструменти передбачені договором, а саме п.2.1.1.12.3 Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якого поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. В звязку з тим, що відповідач не поповнював картрахунок вчасно та всупереч Умов та правил надання банківських послуг допустив заборгованість по проведеним операціям, яка стала заборгованістю по картрахунку відповідача. У разі непогашення суми простроченого кредиту та у разі виникнення прострочених зобовязань відповідно до п.2.1.1.12.6.1 цих умов, клієнт сплачує банку пеню, кА розраховується згідно «Тарифів Банку» на час порушення зобовязання та може змінюватись у відповідності до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Умов та правил надання банківських послуг відповідач доручив банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг визначену тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобовязань згідно п.п.2.1.1.3.5, 2.1.1.12.3 Умов та правил надання банківських послуг, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку вчасності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами. Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов'язання заданим договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Умов та правил надання банківських послуг зміни в дані умови вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках коли в односторонньому порядку внесення змін не можливо, банк повідомляє клієнтів про внесені змін шляхом використання різних каналів звязку. У разі незгоди зі змінами Умов та правил надання банківських послуг або Тарифів банку клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору про надання банківських послуг виконавши умови п.2.1.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобовязань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2016 має заборгованість 18323,08 грн., яка складається з наступного: 7910,01 грн. - заборгованість за кредитом; 8164,35 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 900 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 848,72 грн. Згідно п.2.10.9 Умов та правил надання банківських послуг клієнт має право в будь-який момент розірвати цей договір, повідомивши про даний намір банк шляхом подання в банк письмової заяви про розірвання договору за формою, встановленою банком, але відповідач не надавав до банку жодної письмової вимоги про незгоду з Умовами та правилами чи розірвання договору та не погасив наявну заборгованість. Відповідно до п.5.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо не протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Ця правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 21.10.2015 у справі № 6-2003цс15. З матеріалів справи вбачається, що підставами стягнення як штрафу, так і пені, як різновидів неустойки, є порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Отже, по суті таке стягнення є подвійною цивільно-правовою відповідальністю одного й того ж виду за одне й теж порушення договірного зобовязання. Тому не підлягають задоволенню вимоги банку про стягнення штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 848,72 грн. Отже, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості в розмірі 16974,36 грн. за кредитним договором № б/н від 21.08.2012 та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн., а всього 18352,36 грн.

Outcome: partial