Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 28 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № CrL-SME302/274/2008 від 28.07.2008 року, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 57500 доларів США. Станом на 21 березня 2016 року заборгованість позичальника перед банком становить 61713,78 доларів США що за курсом НБУ становить 1552087,73 гривень, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 57500 доларів США, заборгованість зі сплати відсотків 4213,23 доларів США. З метою виконання зобовязань за цим кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № SR-SME302/274/2008, за якими вона поручилася перед позивачем за належне виконання кредитних зобовязань [PERSON]. 23 вересня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняв право вимоги за кредитним договором № CrL-SME302/274/2008 від 28.07.2008 року. Таким чином ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо вимоги до відповідачів. Взяті на себе зобовязання позичальник та поручитель не виконують, тому позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором, а також сплачені судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу заяву в якій зазначив що прохає розглядати справу без його участі позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі\~\~у судове засідання не з'явилися,\~\~належним чином\~\~повідомлені про час та місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надали, тому суд, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом було встановлено, що 28 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № CrL-SME302/274/2008, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 57500 доларів США (а.с.6-10). Одночасно з укладенням договору про надання кредиту між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № SR-SME302/274/2008 від 28.07.2008 р., за яким остання поручилася перед позивачем за належне виконання кредитних зобовязань відповідача [PERSON] (а.с. 10-11). 23 вересня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № CrL-SME302/274/2008 від 28.07.2008 року (а.с.15-22). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.\~\~\~\~ Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов'язаннях. Дотепер відповідач [PERSON] не виконує свої зобовязання з повернення кредиту та сплаті відсотків за ним, в результаті чого станом на 21 березня 2016 року заборгованість позичальника перед банком становить 61713,78 доларів США, що еквівалентно 1552087,73 гривень, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 57500 доларів США, заборгованості зі сплати відсотків 4213,23 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що позичальник дотепер неналежно виконує свої обовязки з повернення кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобовязань у розумінні наведеної норми. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зважаючи на те, що позичальник неналежно виконує свої обовязки за кредитним договором, що полягає у фактичному припиненні сплати за ним, суд вважає правильним звернення до суду з позовом про дострокове стягнення кредитних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом було встановлено, що кредитне зобовязання відповідача [PERSON] було забезпечено порукою за договорам поруки № SR-SME302/274/2008 від 28.07.2008 р. Отже, зважаючи на те, що дотепер боржник за кредитним договором не виконав свої зобовязання, позивач вправі одночасно (солідарно) звернути свої вимоги і до поручителів. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити в заявлений позивачем спосіб. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: approved