Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у спільній сумісній власності подружжя. В обґрунтування позову зазначає, що він перебував у шлюбі з [PERSON] з 14.11.1986 року. Його жінка [PERSON] [INFO] року померла. У період шлюбу, у 1989 році вони отримали на підставі ордеру квартиру [ADDRESS], на теперішній час пай виплачений в повному обсязі за рахунок спільних коштів у період шлюбу. 05.03.1997 року квартира була зареєстрована в КП «ХМБТІ». Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є їх діти: відповідачі [PERSON] та [PERSON] Оскільки [PERSON] померла, вирішити питання про право власності на ? частину квартиру позивача неможливо, останній звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та прохав позов задовольнити (а.с. 42). Представник позивача, адвокат [PERSON], надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких також зазначили, що проти позову не заперечують. Суд, з'ясувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 14 листопада 1986 року, [PERSON] змінила своє прізвище на «[PERSON]» (а.с. 5). Згідно довідки, виданої ЖБК «Родник-2» від 12.02.2007 року № 15, перший внесок був сплачений в 1986 року, пай за квартиру [ADDRESS] виплачений в повному обсязі 16.02.1993 року (а.с. 14). У 1997 року квартиру [ADDRESS] було зареєстровано в КП «ХарківськеМіськБТІ» на ім'я [PERSON] (а.с. 15) Відповідно до ч. 3 ст. 384 Цивільного кодексу України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Як роз`яснено в п.п. б п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно, ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за можливе позов задовольнити та визнати за позивачем [PERSON] право власності на ? частку квартири [ADDRESS] у праві спільної сумісної власності подружжя. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved