Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет застави шляхом реалізації предмета застави - автомобіля Suzuki NEW GRAND VITARA, держномер [NUMBER] на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, посилаючись на те, що 12.05.2008р. між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 1.28517, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 36 800 доларів США строком на 60 міс. зі сплатою 15% річних з цільовим призначенням - придбання транспортного засобу Suzuki NEW GRAND VITARA, держномер [NUMBER]. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором був укладений договір застави рухомого майна № 1.38517-ДЗ1, відповідно до якого [PERSON] передав ЗАТ «ПроКредит Банк» належний йому автомобіль марки Suzuki NEW GRAND VITARA, держномер [NUMBER]. Відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту належним чином не виконував, у зв'язку з чим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2012р. стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість в розмірі 608 619,67грн. Вказане рішення до цього часу не виконується, а тому позивач просить в рахунок часткового погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 12 травня 2008р. між ЗАТ «Про КредитБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1.38517, згідно якого відповідачеві надано кредит в сумі 36 800 доларів США строком на 60 місяців зі сплатою 15% річних на придбання транспортного засобу - автомобіля Suzuki NEW GRAND VITARA, держномер [NUMBER] /ас 8-11/. У забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, 14 травня 2008 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] укладено договір застави, предметом якого є належний відповідачу автомобіль Suzuki NEW GRAND VITARA, держномер [NUMBER], на придбання якого він отримував кредит /ас 15-17/. Умови договору відповідачем не виконувалися, унаслідок чого утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 січня 2012 року позов ПАТ «ПроКредит Банк» задоволено та стягнуто з [PERSON], [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором № 1.38517 від 14 травня 2008 року у розмірі 606 799грн. 67коп. та судові витрати в розмірі 1820грн., а всього 608 619грн. 67коп. /ас 6-7/. Вказане рішення перебуває на виконанні у ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, на даний час не виконано і постановою від 12.07.2012р. оголошено розшук належного [PERSON] автомобіля Suzuki NEW GRAND VITARA, держномер [NUMBER] /ас 34/. В п. 6.1.1 Договору застави сторонами визначено, що Заставодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет застави у випадку порушення Позичальником або Заставодавцем умов договорів, укладених із Заставодержателем. Відповідно до статті 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. 14.01.2010р. відповідачу як боржнику та заставодавцю було направлено вимогу № 7697 про повне дострокове погашення заборгованості та повідомлення № 7709 про виникнення заборгованості, що містить попередження про звернення стягнення на предмет застави у разі непогашення заборгованості /ас 19-20/. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Таким чином, враховуючи наведені вимоги закону та виходячи з умов укладеного між сторонами договору, суд вважає, що банк, як заставодержатель має право на звернення стягнення на заставлене майно у зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved