Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] до відповідача, в якому прохає визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 2,7650 га, яке належало померлій [INFO] року матері [PERSON], яка розташована на території Біленченківської сільської ради. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - територіальної громади Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без представника, позовні вимоги підтримують. Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - відділ Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішенні покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно серії [NUMBER] від 13.02.2015 року, батьками [PERSON], [INFO] року, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). 20.11.2009 року державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року [PERSON], а саме: на земельну ділянку площею 2,765 га, яка перебуває на території Біленченківської сільської ради, с. Біленченківка Гадяцького району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та належить померлому на підставі державного акта, серія [NUMBER], виданого Біленченківською сільською радою 18 квітня 2002 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 775 (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.11.2014 року [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 9). [PERSON] постійно проживала згідно реєстрації з 1975 року по момент смерті [INFO] року за адресою: [ADDRESS] Дочка - [PERSON] постійно проживає згідно реєстрації з 1999 року по даний час за адресою: [ADDRESS] Співмешканець - [PERSON], постійно проживає згідно реєстрації з 1997 року по даний час за адресою: [ADDRESS] Інших зареєстрованих жителів за даною адресою станом на [INFO] року не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/761 від 25.09.2015 року (а.с. 10). Із довідки відділу Держгеокадастру Гадяцького району Полтавської області від 21.07.2016 року вбачається, що на ім'я [PERSON] (помер [INFO] року), дійсно отримано державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії [NUMBER], який видавався на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Біленченківської сільської ради від 01.03.2001 року та був переоформлений на [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за №2-2566; від 20.11.2009 року, яка померла [INFO] року. Площа земельної ділянки становить 2,7650 га. Державний акт зареєстрований в Книзі видачі державних актів на право власності на землю за [NUMBER] від 18.04.2002 року по Біленченківській сільській раді (а.с. 11). 09.08.2016 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. було відмолено [PERSON] як законному представнику неповнолітньої доньки, [PERSON],у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею після померлої [INFO] року [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначене майно, виданих на ім'я спадкодавця (а.с. 13). Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. від 15.08.2016 року № 1320/02-14 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 15.08.2016 року, після померлої [INFO] року [PERSON] заяву про прийняття спадщини подала її донька [PERSON]. Інших заяв не надходило. Згідно довідки, наданої Біленченківською сільською радою Гадяцького району № 02-20/934 від 04 листопада 2014 року, на момент смерті [PERSON] разом з нею проживали донька - [PERSON] та співмешканець [PERSON] (а.с. 28-29). Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Із вимог ч. 1 ст. 1225 ЦК України вбачається, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, факт належності [PERSON], яка померла [INFO] року, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7650 га, що розташована на території Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області підтверджено належними доказами у матеріалах справи. Після її смерті, спадщину, до складу якої входить право власності на вищезазначену земельну ділянку, прийняла [PERSON] як єдиний спадкоємець першої після. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved