Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати, що незаконні дії посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови провести нарахування і забезпечити виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю і тривале невиконання судових рішень призвело до моральної шкоди позивача у розмірі 100\~000 грн. та стягнути на користь позивача у відшкодування моральної шкоди за рахунок Державного бюджету України 100\~000 грн. шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку України, мотивуючи вимоги тим, що тривале невиконання судових рішень на його користь Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області (більше восьми років) призвело до моральних страждань, а саме душевних страждань через руйнування життєвих планів та соціальних звязків, значного погіршення стану здоровя, психічних розладів, приниження честі та гідності. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідачів позов не визнали, посилаючись на його безпідставність. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років у відповідності до\~Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю. 27 липня 2011 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок йому пенсії, але Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовило йому в такому перерахунку, зазначивши, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, правильно. 22 серпня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив: -\~визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати йому додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, згідно\~статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII\~за період з 3 лютого 2011 року по 23 липня 2011 року; -\~\~визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови йому у проведенні з 1 липня 2011 року перерахунку пенсії з урахуванням встановленої наказом Міністра оборони України від 25 червня 2011 року № 355 «Про внесення змін до наказу Міністра оборони України від 28 січня 2011 року № 50» премії у розмірі 90%\~посадового окладу; - зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату йому додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, згідно\~статті 51 Закону № 796-XII, за період з 3 лютого 2011 року по 23 липня 2011 року; - зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату йому з 1 липня 2011 року пенсії з урахуванням встановленої наказом № 355 премії у розмірі 90% посадового окладу. Постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку та виплати [PERSON] додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі меншому, ніж це передбачено\~статтею 51 Закону № 796-XII, з 25 лютого 2011 року по 18 червня 2011 року. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату [PERSON] додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, за період з 25 лютого 2011 року по 18 червня 2011 року, з урахуванням проведених виплат за даний період. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постановою Вищого адміністративного суду України від 07.12.2016 року ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року\~ скасовано, постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2011 року в частині задоволення\~позову\~[PERSON]\~змінено, абзаци другий та третій резолютивної частини постанови\~викладено в наступній редакції: «Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виплати [PERSON] з 22 лютого 2011 року по 23 липня 2011 року додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі меншому, ніж це передбачено\~статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати та виплатити [PERSON] додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю,\~передбачену\~статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1\~статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 22 лютого 2011 року по 23 липня 2011 року, з урахуванням проведених за цей період виплат». В решті постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2011 року \~залишено без змін. На час розгляду даної справи рішення судів на користь позивача не виконані. Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, поважності та справедливості. Таким чином, при визначенні розміру моральної шкоди, суд виходить з тривалості й глибини душевних страждань позивача, чисельності негативних наслідків для нього, що викликані внаслідок тривалого невиконання рішення судів на його користь, що підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами, у звязку з чим суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 20\~000 грн. Ст. 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Згідно зі\~ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. В таких випадках державу представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах. Відповідно до п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого\~указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке зокрема здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Враховуючи викладене вище, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial