Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні квартирою № 61 в будинку № 11 по вул..Данила Галицького в м.Рівне шляхом виселення відповідачів із квартири з наданням іншого жилого приміщення, зобовязати ДНЗ «Рівненське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» надати відповідачам жиле приміщення у гуртожитку за адресою м.Рівне, вул.Д.Галицького, 11. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні 3 червня 2016 року позивач позов підтримав повністю та з аналогічних підстав. Пояснив, що спільно з матірю та братом мають на праві спільної часткової власності квартиру [ADDRESS]. Під час реконструкції гуртожитку у житловий будинок відповідачі відмовилися брати участь у реконструкції, відмовилися від житла, яке їм пропонувала адміністрація училища, та залишилися проживати в кімнаті, яка після реконструкції є єдиною жилою кімнатою квартири. Власники квартири змушені проживати у кухні. Він має намір одружитися та проживати з сімєю у квартирі, але позбавлений такої можливості. Ніяких договорів оренди частини квартири чи користування з відповідачами не укладалося, житлову площу для проживання власники квартири відповідачам не надавали. Відповідачі не несуть витрат за утримання житла. Просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 26 вересня 2016 року просить позов задовольнити, оскільки проживання в належній позивачу квартирі відповідачів перешкоджає власникам квартири користуватися своїм майном. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 3 червня 2016 року позов не визнала та пояснила, що в кімнату в гуртожитку була вселена з сімєю на підставі ордера № 178 від 15 березня 1995 року. Сімя [PERSON] була поседена у сусідню кімнату через рік. Під час реконструкції гуртожитку їй пропонували переселитися в інші кімнати, але ці варіанти її не влаштували. Участі у реконструкції не приймала, тому що їй ніхто цього не пропонував. Деякі комунальні послуги вона оплачує особисто. На спірну квартиру не має ні права власності, ні права користування, угоди з [PERSON] щодо користування квартирою не укладала. В судовому засіданні 26 вересня 2016 року позов визнала, оскільки її влаштовує варіант переселення, запропонований директором училища. Розпочала ремонтні роботи по облаштуванню нової кімнати, в яку має намір переселитися з сімєю по закінченню ремонту. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 3 червня 2016 року позов не визнав та пояснив, що їх сімю викреслили з усіх документів під час реконструкції, тому вони не змогли взяти участь у її проведенні. За документами квартира належить сімї [PERSON], але в них немає іншого житла, куди вони могли б переселитися. Представник відповідача ДНЗ «Рівненське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» [PERSON] в судовому засіданні 3 червня 2016 року позов в частині позовних вимог до училища не визнав. Пояснив, що [PERSON] отримала ордер на поселення в гуртожиток від радіозавода, який не мав права його надавати, бо не був власником житла. В 1996 році в гуртожиток в сусідню кімнату була заселена сімя [PERSON], який працював в училищі. Пізніше навчальний заклад отримав дозвіл на реконструкцію гуртожитку в житловий будинок. На той момент в гуртожитку, що складався із 48 секцій, проживало 50 сімей. Відселенню підлягали дві сімї - [PERSON] та Олійник. Сімя Олійник була переселена на перший поверх гуртожитку, який не реконструювався. [PERSON] відмовилася від участі у реконструкції гуртожитку, оскільки в неї була велика заборгованість по сплаті за проживання у гуртожитку, яку необхідно було сплатити. Відповідачам пропонували варіанти переселення по місту, але жоден з цих варіантів їм не підійшов. В 2009 році житловий будинок було здано в експлуатацію і ті, хто приймав участь у реконструкції, отримали квартири у власність шляхом приватизації. Сімя [PERSON] залишилася проживати у кімнаті в квартирі, яка належить позивачу. В судовому засіданні 26 вересня 2016 року пояснив, що навчальним закладом було надано відповідача для переселення кімнату на першому поверсі гуртожитку по вул..Д.Галицького, 11 з можливістю перепланування частини іншої кімнати під санвузол. Після закінчення ремонту, який відповідачі вже почали проводити, на вказане приміщення [PERSON] буде видано ордер на поселення. Свідок [PERSON] показала, що проживає в гуртожитку з 1996 року. Після реконструкції в 2009 році приватизувала свою секцію як окрему квартиру. Відповідач [PERSON] відмовлялася від участі у реконструкції, мотивуючи відсутність коштів. На даний час в квартирі № 61 проживають сімї [PERSON] та [PERSON]. Відповідачам пропонували переселитися і не раз, але вони відмовлялися. Свідок [PERSON] показала, що під час реконструкції гуртожитку в житловий будинок 48 сімей погодилися фінансувати витрати, а сімя [PERSON] відмовилася. Необхідні будівельні роботи виконували за власні кошти. Нині у квартирі № 61 проживає дві сімї. Умов для нормального проживання у сімї [PERSON] немає. Свідок [PERSON] показала, що її чоловік отримав кімнату в гуртожитку училища в 19925 році, який працював в СПТУ № 9. Після реконструкції гуртожитку в житловий будинок, яка проводилася за кошти мешканців, приватизували в червні 2010 року квартиру, яка складається з кухні, де вони зараз проживають, та кімнати, де мешкає сімя [PERSON]. Син раніше орендував квартиру, а зараз такої можливості немає, тому змушені всі проживати в кухні. Коштів за комунальні послуги відповідачі не платять. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 15 березня 1995 року відповідачу С на поселення в кімнату [PERSON] та членам її сімї [PERSON] і [PERSON] було видано ордер № 178 на поселення в кімнату двокімнатної секції № 525 гуртожитку за адресою м.Рівне, вул..Д.Галицького, 11, що перебував на балансі СПТУ-9 ( нині ДНЗ «Рівненське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» ). У цій кімнаті відповідачі проживають з моменту поселення і донині. Іншу кімнату в секції № 525 вказаного гуртожитку з 1996 року займає сімя [PERSON] В 2007 році другий блок гуртожитку по вул..Д.Галицького, 11 в м.Рівне ( в тому числі секція № 525 ) в результаті реконструкції з переобладнанням гуртожитку під житлові квартири набув статуту житлового будинку, що підтверджується актом Державної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 24 липня 2007 року та розпорядженням міського голови м.Рівне № 2066-р від 20 листопада 2007 року. Угода на реконструкцію була укладена з [PERSON] Секція № 525 перепланована в квартиру № 61 будинку по вул..Д.Галицького, 11 в м.Рівне ( поштова адреса вул..Демянчука, 1 ). Квартира [ADDRESS] 8 червня 2010 року була приватизована та належить на праві приватної спільної часткової власності позивачу [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право власності на житло. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За положеннями ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна на підставі ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. На позов власника, що володіє майном, про усунення перешкод з боку третіх осіб у здійснення права власності не поширюються вимоги щодо позовної давності, він може бути поданий до суду у будь-який час, доки триває порушення з боку третіх осіб, що впливають на нормальне користування чи розпорядження майном його власником. Судом встановлено і не заперечувалося сторонами, що між власниками квартири № 61 та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] відсутні договірні відносини щодо користування жилим приміщенням у квартирі; квартира перебуває у володінні позивача та інших співвласників; проживання відповідачів у кімнаті, що є частиною квартири, перешкоджає позивачу повноцінно користуватися своїм майном. У відповідності до ч.1 ст.8 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, які на законних підставах зареєстровані та тривалий час ( не менш як пять років ) проживають у гуртожитках, віднесених до недержавного житлового фонду та призначених для проживання працівників ( членів їх сімей ), які не мають можливості самостійно придбати чи побудувати власне житло, у разі, коли такі гуртожитки не передаються їх власниками у власність територіальних громад, мають право подальшого проживання в таких гуртожитках до розвязання їх житлової проблеми. Згідно із ст.19 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» забороняється виселення, переселення та відселення мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, без попереднього надання їм ( їх сімям ) іншого житла, придатного для постійного проживання людей, крім випадків, передбачених ч.2 цієї статті. Відповідно до п.7 Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 84 від 27 квітня 2015 року, особи, які проживають у гуртожитку, за рішенням власника гуртожитку та їхньою згодою можуть бути переселені до іншої кімнати або гуртожитку без погіршення умов проживання. З пояснень представника відповідача - директора ДНЗ «Рівненське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» встановлено, що статусу житлового будинку набув другий блок гуртожитку, а саме квартири з другого по девятий поверх. Приміщення на першому поверсі має статус гуртожитку та перебуває на балансі навчального закладу. За згодою відповідача [PERSON] та членів її сімї ДНЗ «Рівненське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» надав останнім кімнату в гуртожитку по вул..Д.Галицького, 11 в м.Рівне для переселення з можливістю перепланування. У вказаній кімнаті відповідачі проводять ремонтні роботи, після закінчення яких та визначення житлової площі навчальним закладом буде видано ордер на поселення. Зазначені обставини визнала в судовому засіданні відповідач [PERSON] Враховуючи, що проживання відповідачів у спірній квартирі створює перешкоди позивачу у користуванні житлом, ДНЗ «Рівненське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» має правові зобовязання щодо відповідачів, володіє гуртожитками та наділений правом заселення в них, відповідачам за їхньою згодою фактично виділено для переселення іншу кімнату, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні житлом та зобовязання надати жиле приміщення в гуртожитку. На підставі наведеного та

Outcome: approved