Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що [INFO] в с.Осники, Черняхівського району померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,35 га, які розташовані на території Високівської сільської ради, Черняхівського району Житомирської області за кадастровими номерами 1825682000:01:000:0013 та 1825682000:01:000:0324. Вказані земельні ділянки належали [PERSON] на праві власності згідно державного акту серії ЖТ №169258. За життя, 16.03.2000 р., [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу право на належний їй земельний пай САТ «Осники», Черняхівського району. Заповіт не змінений та не скасований. Позивач прийняв спадщину після смерті матері, однак державний нотаріус своєю постановою від 02.10.2014 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через розбіжність у правовстановлюючих документах (оскільки у заповіті вказаний Сертифікат, а він має Державний акт). Спадкодавець [PERSON] ще за життя оформила технічні документи та взамін сертифіката отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку, однак в заповіті не встигла змінити назву правовстановлюючого документа. За даних обставин позивач позбавлений права стати власником успадкованих земельних ділянок. В зв'язку з цим, просив визнати його власником вищевказаних земельних ділянок, що розташовані на території Високівльської сільської ради, Черняхівського району загальною площею 2,35 га, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с.Осники, Черняхівського району. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади в особі Високівської сільської ради в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Представник третьої особи - реєстраційної служби Черняхівського РУЮ в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] за життя 16.03.2000 року склала заповіт, в якому вказала, що на випадок своєї смерті належний їй земельний пай у САТ «Осники» Черняхівського району згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЖТ №019662 виданий Черняхівською районною державною адміністрацією 16 серпня 1996 року заповідає своєму сину [PERSON].(а.с.7). 02.09.2004 року на підставі розпорядження голови Черняхівської райдержадміністрації від 05.07.2004 року №240 [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЖТ №169258, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01042230023 на земельні ділянки загальною площею 2,35 га, які розташовані на території Високівської сільської ради.(а.с.17). Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1801264982014 та №НВ-1801265042014 від 23.09.2014 року земельні ділянки за кадастровим номером 1825682000:01:000:0013 площею 1,9373 га та кадастровим номером 1825682000:01:000:0324 площею 0,4105 належать на приватній власності [PERSON] на підставі Державного акту від 02.09.2004 року серії ЖТ №169258 (а.с.13-16). Після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки ввійшло до складу її спадщини. З свідоцтва про смерть [PERSON], копії заповіту, свідоцтва про народження позивача та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивач являється спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті матері, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку позивачу відмовлено, в зв'язку розбіжністю в правовстановлюючих документах. (а.с.5-8). Із повідомлення відділу Держемагентства у Черняхівському районі Житомирської області від 10.10.2014 року №683 вбачається, що 07.04.1996 року [PERSON] отримала Сертифікат серії ЖТ №019662 на право на земельну частку (пай) розміром 3,66 га в умовних кадастрових гектарах. На підставі розпорядження голови Черняхівської райдержадміністрації від 05.07.2004 року №240 [PERSON] виготовлено Державний акт серії ЖТ №169258 на площу 2,35 га взамін на сертифікат. (а.с.19). Відповідно до ст.1225 ЦК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст.81, ч.1 ст.131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищезазначені та досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved