Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому зазначив, що йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 17 листопада 2017 року належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . З 25 липня 2014 року в зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який фактично з моменту реєстрації в ньому не проживає. Реєстрація відповідача в належному позивачу будинку має наслідком порушення його прав як власника, покладає надмірний тягар по сплаті комунальних послуг, позбавляє можливості оформити субсидію, у зв`язку з чим [PERSON] просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що мешкає в будинку [ADDRESS] протягом 40 років. Жодного разу за весь час проживання не бачила [PERSON] в будинку [ADDRESS] . З`ясувавши позицію позивача, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17 листопада 2017 року (а.с.8-9), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10-11). Відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] з 25 липня 2014 року, проте за вказаною адресою з дати реєстрації по теперішній час не мешкає, що підтверджується довідкою Іллінівської сільської ради від 24 березня 2021 року № 633 та актом від 26 лютого 2021 року (а.с.12-13). Частиною 1\~ , власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України\~ власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення\~ перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16 листопада 2016 року Верховним Судом України у постанові № 6-709цс16. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що [PERSON] членом сім`ї позивача по справі не являється. \~ \~ Приймаючи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку [ADDRESS] . В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі. На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України,

Outcome: approved