Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в порядку ст.1212 ЦК України та просив суд стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в розмірі 7110 грн. та судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 вересня 2015 року близько 08 год. ранку на перехресті вулиць Комсомольської та 50 років Жовтня у м. Бобринець сталася дорожньо-транспортна пригода, винуватцем якої був позивач [PERSON], в результаті якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] Цивільно-правова відповідальність позивача як власника наземного транспортного засобу була застрахована страховою компанією ″Кіровоградська дирекція ПРАТ Українська пожежно-страхова компанія″ за договором від 30.01.2015 року поліс №АІ/5005564. Потерпілий, посилаючись на тривалий час очікування перерахунку коштів страховою компанією, попрохав [PERSON] надати кошти, щоб як найшвидше відремонтувати автомобіль. Оскільки позивач визнавав свою вину у вчиненні ДТП, а тому погодився на прохання відповідача надати кошти на ремонт автомобіля з тією умовою, що після отримання відповідачем відшкодування матеріальної шкоди страховою компанією останній поверне кошти витрачені на ремонт автомобіля. Автомобіль відповідача 16.09.2015 року був доставлений на станцію технічного обслуговування та було відремонтовано у вересні 2015 року на станції технічного обслуговування автомобілів приватного підприємця [PERSON], що підтверджується розрахунком вартості робіт від 16.09.2015 року, Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ- 0000001 виданим 05.01.2016 року, з якого видно, що оплату виконання робіт було здійснено позивачем [PERSON] На підставі акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №ОУ-0000001 від 05.01.2016 року позивачем [PERSON] було сплачено за ремонт автомобіля [NUMBER], кошти в розмірі 7 536 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією серії ЛВАК 362627 від 05.01.2016 р. Страховою компанією ″Кіровоградська дирекція ПРАТ Українська пожежно-страхова компанія″ відповідачу страхове відшкодування матеріальної шкоди спричиненої в результаті ДТП в розмірі 7 110 грн. було перераховано 18.12.2015 року на його картковий рахунок [NUMBER], що підтверджується квитанцією № ІА9Т23863 та довідкою повідомленням ″Кіровоградська дирекція ПРАТ Українська пожежно-страхова компанія″ від 12.02.2016 року №341. Позивач в позовній заяві зазначає, що після встановлення вказаних вище обставин, звернувся до відповідача з вимогою про повернення безпідставно набутих коштів на підставі ч. 1 ст.1212 ЦК України, проте станом на дату подання позову відповідач не повернув коштів. З урахуванням викладеного, просив позов задовольнити. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі (а.с.42). Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмові заперечення за якими коштів на ремонт автомобіля він особисто від [PERSON] не отримував. Три тижні його автомобіль перебував на ремонті, протягом яких мав певні незручності, переживав, вартість автомобіля при продажу зменшилась більш як на 25% у звязку із пошкодженнями спричиненими ДТП. Однак коштів на транспортування пошкодженого транспортного засобу до станції обслуговування автомобілів та на відшкодування моральних збитків він не отримував від позивача. Просив розгляд справи провести без його участі та відмовити в задоволенні позову. Також з тексту заперечень вбачається, що відповідачем факт оплати вартості ремонту його автомобіля позивачем [PERSON] не заперечується, адже з приводу цього в запереченнях нічого не зазначено. (а.с.39). Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 вересня 2015 року близько 07:55 год. ранку на перехресті вулиць Комсомольської та 50 років Жовтня у м. Бобринець сталася дорожньо-транспортна пригода, винуватцем якої був позивач, в результаті якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] СПД [PERSON] здійснено ремонт автомобіля [NUMBER] на загальну суму 7536 грн., що підтверджується копією акту №ОУ-0000001 здачі-прийняття робіт (надання послуг), складеним між виконавцем СПД [PERSON] та замовником [PERSON] (а.с.8), вартість якого оплатив позивач, що підтверджується копією розрахункової квитанції серії ЛВАК № 362627 від 05.01.2016 року (а.с.9), свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с.10). Також встановлено, що у зв'язку з тим, що в повідомленні про ДТП від 16.09.2015 року було зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України, а його цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну потерпілим, внаслідок експлуатації транспортного засобу Mitsubishi L200 2.5 MT invite номерний знак [NUMBER] застрахована на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5005564 від 30.01.2015 року, Кіровоградською дирекцією ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відповідачу [PERSON] виплачено страхове відшкодування у розмірі 7110 грн. шляхом перерахування 18 грудня 2015 року на розрахунковий рахунок 26258584, картковий рахунок [NUMBER], що підтверджується листом Кіровоградської дирекції ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» від 12 лютого 2016 року №341 (а.с.12), квитанція №1А9Т23863 банку АТ «[PERSON] Аваль» (а.с.11). Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно із п. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України позивач зобов'язаний відшкодувати потерпілому спричинену матеріальну шкоду в повному обсязі. Однак, у відповідності до ст.1194 ЦК України - особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки страхова виплата була виплачена відповідачу в розмірі 7110 грн., а фактично для повного відновлювального ремонту автомобіля необхідно було сплатити 7 536 грн., що підтверджується копією розрахункової квитанції серії ЛВАК № 362627, Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) виданим станцією технічного обслуговування автомобілів, де було здійснено ремонт автомобіля відповідача, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно здійснено відшкодування відповідачу завданої шкоди, яка полягає у різниці між страховою сумою відшкодування та сумою фактичної вартості відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 426 грн. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Згідно п.4 ч.3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. За вищевказаних обставин можна зробити висновок, що відносини, які склалися між позивачем та відповідачем не носять договірний характер. А набуте та збережене майно відповідачем на суму 7110 грн. в порядку ст. 1212 ЦК України без достатньої правової підстави, оскільки перевищує суму завданого відповідачу матеріального збитку, що документально доведена. Таким чином, відповідач набув відшкодування спричиненої йому матеріальної шкоди майже в подвійному розмірі, а саме відповідач без достатньої правової підстави набув майна позивача на суму 7110 грн. Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. При доведеності під час розгляду справи факту порушень відповідачем прав позивача відповідно до визначених позивачем підстав заявленого позову та на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про задоволення позову. Доводи відповідача про те, що він особисто кошти в сумі 7110 грн. від позивача не отримував суд оцінює критично, адже кошти за ремонт автомобіля відповідача сплатив позивач, а з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність позивача була затрахована відповідач також отримав кошти за ремонт автомобіля від страхової компанії. Доводи про завдання відповідачу моральної шкоди та витрат на транспортування автомобіля суд також до уваги не приймає, оскільки вказані витрати відповідачем документально не підтверджені, а зясування вказаних обставин виходить за межі предмету доказквання у справі про стягнення майна набутого без достатньої правової підстави в порядку ст. 1212 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки даний спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачем.

Outcome: approved