Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львові 250 грн. переплати пенсії. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач перебуває на обліку в управлінні з 25.09.2013 року як одержувач пенсії призначеної відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Загальна пенсійна виплата станом на 31.08.2015 року становить 949 грн., з яких: 408,57 грн. розмір пенсії за віком, 540,43 грн. доплата до прожиткового мінімуму, 113, 88 грн. - зменшення за достроковий вихід на пенсію, 113, 88 грн. доплата, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року № 265.Так, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015рік» та розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становить 1\~074 грн. Однак, під час перевірки пенсійної справ відповідача, виявлено, що всупереч зазначеним положенням законодавства, за вересень-жовтень 2015 р. виплачено 2 148 грн., замість 1\~898 грн., відтак, за період з 01.09.2015 року по 31.10.2015 року виникала переплата пенсії в розмірі 2520 грн. Просить позов задоволити. Представник позивача подала до суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки в судове засідання суду не повідомила, тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу заочно у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] з 25.09.2013 року перебуває на обліку у Управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова, правонаступником якого є позивач, як одержувач пенсії призначеної відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підтверджується заяво останньої про призначення пенсії. Станом на 31.08.2015 року загальна пенсійна виплата становила 949 грн., з яких: 408,57 грн. розмір пенсії за віком; 540,43 грн. доплата до прожиткового мінімуму; 113, 88 грн. зменшення за достроковий вихід на пенсію; 113,88 грн. доплата відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року № 265. Згідно із\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 17 вересня 2015 року №704, з 01 вересня 2015 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, становить 1 074 грн. Судом встановлено, що в ході проведення перевірки пенсійної справи [PERSON] виявлено, що за період з 01 вересня 2015 року по 31 жовтня 2015 року останній виплачувалася пенсія у розмірі 2 148 грн., замість належних 1 898 грн., внаслідок чого виникла переплата пенсії у розмірі 250 грн. Про переплату повідомлено пенсіонера, з вказаною переплатою відповідач не погоджується та в добровільному порядку її повернути відмовляється. Відповідно до ст. 1215 Цивільного кодексу України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.\~\~ \~При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене у\~ст.1215 ЦК України\~майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі № 6- 91цс14) Згідно\~ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»\~встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. \~Чинним законодавством встановлено спеціальний порядок стягнення надмірно\~\~сплаченої пенсії. Так, згідно ч.1\~ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~\~суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим\~Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4. \~Згідно п.3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до\~ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. \~Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. \~Доказів умисної чи недобросовісної поведінки зі сторони відповідача представником позивача суду не надані. Відтак, суд приходить до висновку, що\~\~позивачем не доведено факту вини [PERSON] при отриманні надмірно сплаченої пенсійної суми в розмірі 250 грн., що без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~повинна довести сторона позивача, позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно отриманої переплати пенсії не можна вважати обґрунтованими. У п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999\~роз'яснено, що до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору. \~Таким чином не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] отриманих коштів у розмірі 250 грн., які є пенсійною виплатою, призначеною їй позивачем, як не встановлено й наявності рахункової помилки, відтак, відповідно до\~статті 1215 ЦК України, поверненню зазначена сума відповідачем не підлягає. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року в справі № 6-151цс13, в якій Верховний Суд України дійшов висновку, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абз. 2 ч. 1\~ст. 1215 ЦК України\~(зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. З огляду на викладене та враховуючи те, що позивач не довів та не надав суду належних та доказів на підтвердження обставин зловживання та недобросовісності з боку відповідача, а також відсутні докази того, що факт переплати є наслідком рахункової помилки, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст. 1212,\~ 1215Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed