Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу та неустойки . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.06.2009 р. [PERSON] позичила у позивача валютні цінності в натурі та на суму 20 640 доларів США, про що укладено договір позики, який посвідчений ПН ХМНО [PERSON] В забезпечення виконання зобов'язання між позивачем та відповідачем [PERSON] 05.06.2009 р. укладено договір поруки. [PERSON] станом на 23.05.2014 р. повернула позивачу лише частину боргу у розмірі 7 560 доларів США. Оскільки відповідачі не належним чином виконують покладені на них зобов'язання, позивач просить солідарно стягнути з них суму 20 190 доларів США за курсом НБУ на день ухвалення рішення, яка складається з наступного: 13 080 доларів США - залишок неповернутої частини коштів; 5 953 доларів США - проценти за користування позиченими коштами на рівні облікової ставки НБУ; 1 157 доларів США - три проценти річних від простроченої суми боргу, а також неустойку в сумі 1 615 500 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати за її відсутністю та за відсутністю позивача і не заперечувала проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно та належним чином, причини неявки не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи та заперечення на позов не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій зазначив, що позов визнає, викладені обставини є повними та правдивими, справу просить розглядати за його відсутністю та прийняти рішення на розсуд суду. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору позики від 05.06.2009 року (далі-Договір позики) укладеного між позивачем та [PERSON] (позичальник), посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2296, позивач передав у власність позичальника, а позичальник прийняв валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 20 640 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути позивачу валютні цінності у вигляді та в натурі та на суму 20 640 доларів США (а.с. 9). Відповідно до умов договору поруки від 05.06.2009 р. укладеного між [PERSON] (кредитор) та [PERSON].(поручитель) за цим договором поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником [PERSON] зобов'язань за укладеним нею з кредитором договором позики, 05.06.2009 р. посвідченим ПН ХМНО [PERSON] за реєстровим № 2296, за яким позичила у кредитора валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 20 640 доларів США і зобов'язалась повернути (а.с. 10). Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач зазначив у позові, що відповідач повернув йому валютні цінності на суму 7 560 доларів США, у зв'язку з чим суд виходить із того, що неповернутими залишились кошти в розмірі 13 080 доларів США. Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений зобов'язанням строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З вимог ст. ст. 553, 543 ЦК України вбачається, що поручитель відповідає перед кредиторами за порушення зобов'язання боржником. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників, так і будь-кого з них окремо. Відповідачі є такими, що порушили виконання своїх зобов'язань по договору позики та договору поруки. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Оскільки договір позики та додаткові договори до нього не містять умови про безпроцентність надання позивачем відповідачу позики і, враховуючи, що розмір процентів цими договорами не встановлений, суд вважає, що позивач у своїй заяві обґрунтовано просить стягнути з відповідачів суму процентів за користування [PERSON] валютним цінностями . Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Загальний розмір основного боргу відповідача перед позивачем складається із суми неповернутих валютних цінностей в розмірі 13 080 доларів США, процентів за користування позикою на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 5 953 долари США, трьох процентів річних від простроченої поверненням суми боргу в розмірі 1 157 доларів США, що в сумі дорівнює 20 190 доларів США, що згідно встановленого Національним банком України офіційного курсу на день ухвалення рішення складає 14,80 грн. за 1 долар США становить 298812 грн. Відповідно до ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлено договором чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч. 1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором. Згідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання. Відповідно до п. 5 договору позики за прострочення будь-якого строку виконання зобов'язання по поверненню позики позичальник повинен сплатити на користь позикодавця неустойку в розмірі 1500 гривень за кожен день прострочення, починаючи з шостого дня прострочення. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Позивачем наведено, що прострочена заборгованість виникла за період з 11.06.2011 р. по 23.05.2014 р. тобто 1077 днів (1 500 грн. * на 1077 днів = 1 615 500 грн.). Доказів, які б спростовували цей період, матеріали справи не містять. Аналізуючи зібрані докази по справі, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача 20 190 доларів США, що на день ухвалення рішення за курсом НБУ складає 298812 грн., а також неустойку в сумі 1 615 500 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача також підлягають витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 3654 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 192, 526, 530, 533, 546, 548 - 551, 610, 611, 625, 1046, 1048 - 1050 ЦК України та

Outcome: approved