Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму внеску договором банківського вкладу разом з нарахованими відсотками у розмірі 3550 грн. 00 коп. (три тисячі п'ятсот п'ятдесят гривень). У судове засідання позивач надав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений, обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 листопада 2014р. між [PERSON] (далі - «Позивач») та Публічним Акціонерним Товариством «ІМЕКСБАНК» (далі - «Відповідач»), в особі Начальника Відділення №5 ФАТ «ІМЕКСБАНК» м. Одеса Дуди Ірини Сергіївни, було укладено договір банківського вкладу №50015673 (далі - «Договір»). Відповідно до п. 1.1 Договору, його предметом є прийняття Банком кошти вкладника в сумі 5000 грн. (п'ять тисяч гривень 00 копійок) (надалі- вклад, депозит) строком на 31 день, на депозитний рахунок [NUMBER], зі сплатою 22.00 відсотків річних. 05.12.2014 року Відповідач на вимогу Позивача мав би повернути відповідну суму Внеску разом з сумою нарахованих за користування ним процентів Позивачу. Після спливу строку Договору Позивач неодноразово звертався до Відповідача з вимогою повернути суму Внеску та нараховані за користування ним проценти, але йому було відмовлено у поверненні суми Внеску та процентів. Відповідно до п.2 Договору: п.2.1.3. Вкладник має право достроково припинити договір з письмовим повідомленням Банку про це за сім банківських днів, п.2.4.4. Банк зобов'язується повернути Вкладнику суму договору з нарахованими відсотками після закінчення терміну дії договору, на першу вимогу Вкладника, готівкою або в безготівковій формі за заявою Вкладника, шляхом перерахування на почтовий або інший депозитний рахунок, вказаний Вкладником. 02 грудня 2014р. Позивач звернувся до Відповідача з письмовою вимогою (заява №3383/з), в якій пояснює, що 20 листопада 2014р. звернувся до Банку та просив повернути йому внесені за вищезазначеним договором кошти та нараховані на них відсотки, але [PERSON] було відмовлено. У тій же заявою просить видати йому 5.12.2014 р. депозитний вклад, у день його закінчення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що потребує коштів на обстеження та лікування, внаслідок інсульту. На підтвердження цього надав наступні докази: довідка №155 про перебуванні на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КУМКЛ №10 та виписка з історії хвороби №11454. На даний час Позивачу відмовлено у задоволенні вимоги щодо повернення коштів. Згідно з випискою з лицевого рахунку від 26 січня 2015 року, залишок на особовому рахунку Позивача складає 3550 грн. 00 коп. (три тисячі п'ятсот п'ятдесят гривень). Згідно частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За загальними умовами виконання зобов'язань, які передбачені ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог,- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом є недопустимою. Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1058 Цивільного Кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦК України). Вказане кореспондується і п. 3.3 Постанови НБУ від 03.12.2003 року № 516 «Про затвердження положення про порядок здійснення банками України вкладних депозитних операцій з юридичними і фізичними особами», якою визначено, що банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком». Оскільки, Відповідач не повернув Позивачу у визначені Договором строки суму Внеску та не сплатив суму нарахованих за користування ним процентів, то Відповідач порушив умови Договору, оскільки такий його обов'язок був ним передбачений. Частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved