Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) доларів США, що еквівалентно 65 682 (шістдесят п'ять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 34 коп., пеню у розмірі 4842 (чотири тисяч вісімсот сорок дві) грн. 47 коп., а також три проценти річних від простроченої суми, що складає 437 (чотириста тридцять сім) грн.; сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 09 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було складено розписку, відповідно до якої [PERSON] надав у борг [PERSON]: 2 600 (дві тисячі шістсот) доларів США, які останній зобов'язався повернути 01 червня 2016 року. У зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань Відповідач заборгував Позивачу 2 600 (дві тисячі шістсот) доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ 25,262440 грн. за 1 долар США станом на 22.08.2016 року становить 65 682 (шістдесят п'ять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 34 коп. В звязку з чим, Позивач змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та висловився про відсутність в нього заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв про відкладення судового засідання від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було складено розписку, відповідно до якої [PERSON] надав у борг [PERSON]: 2 600 (дві тисячі шістсот) доларів США, які останній зобов'язався повернути 01 червня 2016 року. У встановлені в розписці строки відповідач свої зобовязання не виконав, на усні вимоги позивача про повернення боргу не реагує. У звязку з тим, що відповідач не бажає врегулювати спір мирним шляхом позивач змушений звернутися до суду. Вказаний між сторонами правочин слід трактувати як договір позики (ст.1046 Цивільного Кодексу України). Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позичкодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві борг (грошові кошти в тій же самій сумі або речі, визначені родовими ознаками в тій же кількості, такого роду та тієї ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання повинно бути виконане в гривнях. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань Відповідач заборгував Позивачу 2 600 (дві тисячі шістсот) доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ 25,262440 грн. за 1 долар США станом на 22.08.2016 року становить 65 682 (шістдесят п'ять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 34 коп. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми є законними й обґрунтованими. Розмір трьох процентів річних за користування коштами за період з 02.06.2016 року по 22.08.2016 року складає: 437.00 грн. Розрахунок 3% річних: Період розрахункуКількість днів простроченняСума боргу, грн.Розмір процентів річнихЗагальна сума процентів, грн. 02.06.2016 - 22.08.20168165\~682,343%437.00 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення пені, то виходячи з положень ч. 1 ст. 624 ЦПК України, та враховуючи, що стягнення пені не було передбачено за розпискою від 09.03.2016 р., позовні вимоги [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають. Таким чином, Відповідач за прострочення виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу, що складає 65 682 (шістдесят п'ять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 34 коп., а також три проценти річних від простроченої суми, що складає 437 (чотириста тридцять сім) грн. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу, оскільки це відповідає положенням статей 79, 84, 88 ЦПК України і підтверджуються актом до договору про надання правової допомоги та ордером на надання правової допомоги. За таких обставин, приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача витрат пов'язаних з наданням йому правової допомоги. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 661,19 грн.

Outcome: partial