Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт проживання його разом із бабусею [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини та визнати за нимправо власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача у письмовій заяві не заперечував проти задоволення позовних вимог, справу просив розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому\~засіданні встановлено,що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , яка належить померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло №15062 від 15.02.2006 р. та свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.04.2009 р. На день смерті позивач проживав разом із бабусею, яку доглядав вже декілька місяців перед її смертю. З моменту смерті бабусі та до теперішнього часу позивач відкрито володіє та управляє спадковим майном. Ще за життя, а саме 20 серпня 2009 р., бабуся склала заповіт, яким заповідала все своє спадкове майно брату позивача [PERSON] , який після смерті бабусі у шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини. [INFO] брат позивача помер, після його смерті спадкоємців немає. Після смерті бабусі ніхто заяв до нотаріуса про прийняття спадщини не подавав та за видючою свідоцтв про право на спадщину на зазначене майно також ніхто не звертався, окрім позивача та тільки після його звернення до нотаріуса була заведена спадкова справа. При зверненні до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру після смерті бабусі, приватний нотаріус Лисичанського міського нотаріального округу Дергільова Н.М., надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в оформленні спадщини через наявність заповіту померлої та відсутності інформації про фактичне прийняття спадщини позивачем від померлої, сумісне приживання спадкоємця разом із спадкодавцем на день смерті тощо. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved