Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Спадкоємцями за заповітом, складеним 11.06.1993 та посвідченим секретарем виконавчого комітету Великоберезянської сільської ради за реєстровим № 39, є діти спадкодавця в рівних частинах - [PERSON] та [PERSON] . Встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини він пропустив, оскільки через юридичну необізнаність не знав про необхідність оформлення спадкового майна нотаріально. Більше того, він фактично вступив у володіння спадковим майном. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте в позовних вимогах просив про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і, співставивши їх з матеріалами справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторно) серії [NUMBER] , актовий запис № 8 від 02.04.1999 року. На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема: земельна ділянка (пай) площею 2,5 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Великоберезянської сільської ради Таращанського району, що підтверджується довідкою № 761 від 23.07.2019, виданою виконавчим комітетом Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, та житловий будинок, розташований в с. Велика Березянка Таращанського району Київської області. Спадкоємцями за заповітом, який складений 11.06.1993 секретарем Великоберезянської сільської ради Таращанського району Київської області, зареєстрованим у реєстрі за № 39, на спадкове майно є діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] . Оскільки, [PERSON] не претендує на отримання спадщини та не вчинив жодних дій по прийнятті спадщини, позивач є єдиним спадкоємцем як за законом, так і за заповітом, який претендує на отримання спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. В установлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивач не подав заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки через юридичну необізнаність не знав про необхідність оформлення спадкового майна нотаріально. У липні 2019 року позивач звернувся до в.о. державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте в зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини, йому було відмовлено в прийнятті заяви та рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Згідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). За змістом ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи дані обставини та постанову ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018, яка зазначає, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Outcome: approved