Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] 22.10.2012 року було укладено кредитний договір № 382/МКЦ/2012р-280 за яким банк, надав останньому кредит в сумі 434261,52 грн. Відповідно до п. 1.1. кредитор надав позичальнику грошові кошти на умовах повернення строковості платності зі сплатою 15% річних на перші 12 місяців з обовязковим щорічним переглядом розміру відсоткової ставки в залежності від значення Українського індексу ставок за депозитами фізичних осіб за 12 місяців з урахуванням маржі, але не нижче ніж 18% річних. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує за користування кредитом відсотки згідно Графіку, який є невідємний додатками до цього договору. Пунктом 1.3.2 Кредитного договору сторони передбачили, що в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з [PERSON] укладається договір поруки. Відповідно до п. 3.2.1 3.2.2 Кредитного договору [PERSON] поручився перед Позивачем за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з Кредитного договору. Позичальник несвоєчасно і не в повному обсязі виконував взяті на себе грошові зобовязання, тому відповідачам було направлено вимогу про дострокове погашення заборгованості, яка до цього часу не виконана. Станом на 05.08.2015 року заборгованість перед позивачем складає 426999,47 грн., з яких 381562,45 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 17450,84 грн. заборгованість по відсоткам, 8908,06 грн. пеня, 19078,12 грн. штраф. 03.11.2015 р. Соснівським районним судом м. Черкаси винесено заочне рішення та стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість в розмірі 426999,47 грн. та судовий збір в сумі 6090 грн. 05.04.2016 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси заочне рішення від 03.11.2015 р. скасовано та призначено справу до розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість в розмірі 426999,47 грн., з яких 381562,45 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 17450,84 грн. заборгованість по відсоткам, 8908,06 грн. пеня, 19078,12 грн., штраф. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що кредит вони брали з [PERSON] на ведення бізнесу, а тому вважає, що він має сплачувати лише половину боргу. Відповідач [PERSON]та його адвокат в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили відмовити у задоволенні позову. [PERSON] пояснив, що він виступав поручителем у попередньому кредитному договорі за 2007 рік, а в 2012 р. був укладений договір для погашення попередньої заборгованості. Окремо договір поруки з ним не було укладено. Також зазначив, що відповідно до договору кредиту від 22.1.2012 р. збільшились його збов»язання, на які він не погоджувався і тому попередній договір поруки не є дійсним. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. На підставі постанови Правління Національного Банку України від 05.02.2015 року № 83 «Про внесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «НАДРА» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 року № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ\~\~«Комерційний Банк «НАДРА», згідно з яким з 06.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «НАДРА». Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] 22.10.2012 року було укладено кредитний договір № 382/МКЦ/2012р-280 за яким банк, надав кредит в сумі 434261,52 грн. Відповідно до п. 1.1. Договору кредитор надав позичальнику грошові кошти на умовах повернення строковості платності зі сплатою 15% річних на перші 12 місяців з обовязковим щорічним переглядом розміру відсоткової ставки в залежності від значення Українського індексу ставок за депозитами фізичних осіб за 12 місяців з урахуванням маржі, але не нижче ніж 18% річних. Відповідно до п. 1.1.1. Кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує за користування кредитом відсотки. Повернення кредиту та сплата платежів здійснюється згідно Графіку, який є невідємний додатками до цього договору. Пунктом 1.3.2 Кредитного договору сторони передбачили, що в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з [PERSON] укладається договір поруки. Відповідно до п. 3.2.1 3.2.2 Кредитного договору [PERSON] поручився перед Позивачем за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з Кредитного договору. Позичальник несвоєчасно і не в повному обсязі виконував взяті на себе грошові зобовязання. Відповідачам було направлено вимогу про дострокове погашення заборгованості та станом на 05.08.2015 року складає 426999,47 грн., з яких 381562,45 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 17450,84 грн. заборгованість по відсоткам, 8908,06 грн. пеня, 19078,12 грн. штраф. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Як вбачається зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.», а згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (солідарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем [PERSON] укладався договір поруки з позивачем згідно до умов кредитного договору, який був укладений в 2007 році. При укладанні кредитного договору 22.10.2012 року, договір поруки не укладався. Суд вважає безпідставними посилання представника позивача на те, що в кредитному договорі від 22.10. 2012 року зазначені всі умови поруки по якому відповідач [PERSON] несе відповідальність за взяті на себе зобов»язання та в якому він поставив свій підпис. До матеріалів справи позивачем не надано договору поруки, за взяті [PERSON] на себе зобов»язань перед кредитором банком за виконання свого обов»язку [PERSON], хоча в кредитному договорі від 22.10.2012 року пунктом 1.3.2. передбачено, що в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов»язань щодо погашення кредиту укладається договір поруки з [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення в солідарному порядку боргу з [PERSON] та [PERSON] не підлягають до задоволення. В даному випадку, зобов»язання по кредитному договору покладається на відповідача [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення , оскільки відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконав, тому суд вважає за необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредиту в розмірі 426999,47 грн.. При подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно п.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial