Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 19\~143,83 грн., посилаючись на наступні обставини. 28.02.2017 року на перехресті вул. І. Акінфієва та пров. [PERSON], водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21043» д/н [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та який належить на праві власності [PERSON] чим спричинив механічні пошкодження автомобілю [NUMBER] та матеріальний збиток. В судове засідання представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав у позові викладених. Відповідач надав заяву в якій зазначив, що не згоден з висновком експертного дослідження та вважає його значно завищеним. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Справа розглянута відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що 28.02.2017 року на перехресті вул. І. Акінфієва та пров. [PERSON], водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21043» д/н [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та який належить на праві власності [PERSON] чим спричинив механічні пошкодження автомобілю [NUMBER] та матеріальний збиток. [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська наявною в матеріалах справи (а.с. 10). Автомобіль марки «Кіа Ріо» д/н [NUMBER] належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11). У результаті ДТП позивачеві заподіяно матеріальну шкоду у зв'язку із пошкодженням його автомобіля, розмір якої відповідно до звіту судового експерта про вартість матеріального збитку № 5203/17/17 від 23.03.2017 становить 67\~807,16 грн. (а.с.16-50) та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження склали 1\~200 грн., які позивач сплатив експерту (а.с.51-52). Цивільна правова відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз», згідно полісу АЕ/5462791 (а.с. 13). На підставі вищевикладеного ПрАТ «Європейський страховий союз» здійснило страхове відшкодування позивачу в розмірі 49\~863,32 грн. У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 ЦК України передбачає загальні підстави відшкодування шкоди, а саме: 1. наявність шкоди, 2. протиправність поведінки особи, що завдала шкоду, 3. причинний зв'язок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою, 4. вина особи, що завдала шкоду. Згідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи наявність всіх складових, передбачених цивільним законодавством для відшкодування шкоди, суд вважає, що матеріальна шкода, завдана позивачеві, підлягає повному відшкодуванню, та на його користь з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 19\~143 грн. 83 коп., що складаються: 67\~807,16 грн. (розмір збитків) + 1200 грн. (витрати на проведення автотоварознавчого дослідження) - 49 863,32 грн. (страхове відшкодування ПрАТ «Європейський страховий союз») = 19 143 грн. 83 коп. Доходячи до такого висновку, суд відхиляє доводи відповідача щодо завищеної, на його думку, суми збитків, оскільки ці доводи відповідач належними та допустимими доказами не обґрунтовує, а відповідно до ч.6 ст.181 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ст.141 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved