Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, яку в подальшому уточнив. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] року помер його дід - [PERSON]. Заповіту спадкодавець не лишив. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на квартиру, що розташована за адресою : [ADDRESS] Спадщину його дід - [PERSON] прийняв фактично, але не оформив своїх спадкових прав після смерті своєї матері - [PERSON], якій квартира належала згідно довідки Синельниківського міжміського бюро технічної інвентарізації від 28.05.2015 року № 1049 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 07.09.1993 року Синельниківським ресорним заводом ім.Комінтарна. Як онука відповідно вимогам Цивільного кодексу України його не включено до жодної з черг спадкування за законом, але згідно зі ст. 1266 ЦК України, онуки спадкодавця є суб'єктами права представлення, а отже можуть бути спадкоємцями за законом тоді, коли на момент відкриття спадщини не виявилось в живих їхнього відповідного родича, який міг би стати власником тієї частини спадкового майна, що належала б йому за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК спадкоємцем першої черги за законом є діти спадкодавця. Отже, у даному випадку спадкоємцем міг би бути його батько -[PERSON], але він помер раніше спадкодавця - [INFO] року, тому як онук спадкодавця позивач має право успадкувати ту частину майна, яка б належала за законом відповідно його батькові, якби останній був живим на момент відкриття спадщини. Враховуючи положення статті 1267 Цивільного кодексу України, де регламентується розмір частки у спадщині спадкоємців за законом та зазначається, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а також те, що крім нього та його дядька - [PERSON] інші спадкоємці відсутні, позивач має право успадкувати ? частину майна (квартири). 18.05.2015 року позивач звернувся до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори з відповідними документами для одержання свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на квартиру та порекомендували звернутися до суду. Дані документи позивач не зміг надати нотаріусу з незалежних від нього обставин, так як правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавця на квартиру в оригіналі на даний момент знаходяться у [PERSON], яка проживала із падкодавцем за місцем свого проживання останні 7 років до моменту його смерті. На звернення позивача з проханням отримати копії відповідних документів, відповідач відмовила, мотивуючи це тим, що на момент смерті діда він перебував за межами міста та не приймав участі у його похованні, а також не надавав діду ніякої матеріальної допомоги за його життя, а вона у свою чергу доглядала за дідом та за власний рахунок здійснила його поховання і тому вона має повне право на частину квартири як спадкоємець. На даний час відповідач уникає спілкування з ним. Квартиру, де проживав його дід, здає у найм без достатніх на те підстав так як ані вона, ані його дядько- [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS] спадщину до теперішнього часу не прийняли. У зв'язку з цим, позивач просить визнати за ним право власності на ? частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO] року; Зобов'язати Першу Синельниківську державну нотаріальну контору видати йому свідоцтво про прийняття спадщини на ? частину квартири, що розташована за вищезазначеною адресою та має належати йому за законом. Позивач в судове засідання не з'явився, однак до його початку надав заяву про розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Будучи раніше допитаним в судовому засіданні позивач пояснив, що після смерті його діда спадкоємцями є він, [PERSON], який є його дядьком та сином померлого, а також [PERSON], яка є співмешканкою померлого. На час смерті [PERSON] з нею проживав дід позивача та її син - [PERSON] за адресою : [ADDRESS]. На час смерті діда з ним ніхто не проживав, лише іноді проживала його співмешканка - [PERSON] До початку судового засідання відповідач - [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідач - [PERSON] до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив їх задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює в «ЖЕК-2» паспортистом. [PERSON] та [PERSON] зверталися до неї раніше за довідками. [PERSON] вона видала акт про те, що вона здійснювала догляд за хворою матір'ю [PERSON], що вона мешкала разом з [PERSON]. Про даний факт вона опитувала сусідів. [PERSON] вона видала довідку 16.12.2015 року про склад сім'ї. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, дійшов такого висновку. [INFO] року помер [PERSON], що пдтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [NUMBER] яка розташована за адресою : [ADDRESS], та яка згідно довідки КП «Синельниківське МБТІ Дніпропетровської області» № 1049 від 28.05.2015 року зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 07.09.1993 року Синельниківським ресорним заводом ім.. Комінтерна. Згідно виписки із запису акту про реєстрацію народження № 25 від 19.07.1949 року, батьками [PERSON] є : «батько - «[PERSON]», « мати - [PERSON]». Згідно актового запису про смерть № 394 від 02.10.2014 року [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до листа Першої Синельниківської державної нотаріальної контори від 31.12.2015 року спадкова справа після смерті [INFO] року [PERSON] не заводилася. В матеріалах спадкової справи № 284/2014 до майна померлого [INFO] року [PERSON] містяться заяви [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що його батьками є : «батько - [PERSON]», « мати - [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON], який є сином померлого [PERSON], що підтверджується записом акту про народження № 252 від 02.07.1972 року, та батьком позивача- [PERSON], що також підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно довідки Синельниківського МКП «ЖЕК-2» від 16.12.2015 року [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою : [ADDRESS], з 23.07.1981 року по день смерті - [INFO] року. разом з нею мешкали та були зареєстровані : [PERSON] - син, з 22.11.2001 року по день смерті - [INFO] року. Згідно ст.. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що власником спірної квартири є [PERSON], яка померла [INFO] року. Після її смерті спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] у розумінні положень ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв її син - [PERSON], так як проживав з нею за однією адресою на момент смерті, однак своїх спадкових прав не оформив, так як помер [INFO] року. Отже, [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його діти : син [PERSON], який у встановлений законом шестимісячний строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], та син - [PERSON], який помер [INFO] року. Частиною 1 ст.1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Оскільки [PERSON] помер раніше, ніж його батько [PERSON], то його частку спадщини за правом представлення спадкує його син - [PERSON] в рівних частках разом з відповідачем - [PERSON], як спадкоємцем за законом першої черги. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на ? частину квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за правом представлення після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання Першої Синельниківської державної нотаріальної контори видати [PERSON] свідоцтво про прийняття спадщини на ? частину квартири, що розташована за вищезазначеною адресою та має належати йому за законом, суд дійшов висновку, що дані вимоги судовому розгляду не підлягають з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 01.01.2016 року передбачено, що дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. Згідно ч.1 п.9 ст. 27 вищезазначеного Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково. На підставі викладеного, та ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1221, 1261, 1266, 1267, 1268 ЦК України, ч. 1 ст.1, ч.1 п.9 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: partial