Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з нього заборгованість за кредитним договором б/н від 26.11.2007 року розмірі 25 458, 88 грн., з якої заборгованість за кредитом - 13 567, 12 грн., 7896,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи: фіксована частина - 500 грн., процентна складова - 1188, 52 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір № б/н, згідно з яким позивач надав відповідачу кошти в розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач зобов'язання за договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 30.04.2014 р. 25 458, 88 грн., з якої заборгованість за кредитом - 13 567, 12 грн., 7896,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи: фіксована частина - 500 грн., процентна складова - 1188, 52 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені позивачем судові витрати. В судовому засідання представник позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач позов не визнав, звернувся до суду з зустрічною позовною заявою в якій просив визнати недійсним правочин укладений 26 листопад 2007 року між ПАТ «ПриватБанк» та ним щодо видачі банківської пластикової карти «Універсальної» з кредитним лімітом 3 000 грн. в частині визнання невід'ємною частиною договору Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, «Тарифами банку». В обґрунтування зустрічного позову посилається на те, що він не підтверджував свою згоду на Умови та Правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та «Тарифи банку», а підписував лише заяву на видачу кредитної картки. В судовому засіданні відповідач та його представник зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити. Представник позивача за основним позовом заперечував проти задоволення зустрічного позову, просив відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши сторони та їх сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами 26 листопада 2007 року було укладено договір № б/н, що складається з заяви, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою і Тарифів, згідно з яким позивач надав відповідачу кошти в розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідачу було надано картку з номером [NUMBER]. Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг позивач зобов'язався виплачувати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, перевищення платіжного ліміту, а також виплачувати комісію на умовах передбачених вказаним кредитним договором. Відповідно до п. 8.5 Умов надання банківських послуг усі спори, розбіжності, що виникають між сторонами за цим договором підлягають врегулюванню шляхом, передбаченим чинним законодавством України. Згідно п. 8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні відповідачем строків платежів по будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше чим на 120 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п.9.12 Умов надання банківських послуг цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом 12 місяців, якщо протягом цього строку одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення кредитного договору, він автоматично пролонгується на той же самий строк. Згідно довідки наданої Банком строк дії карти № [NUMBER] закінчився в листопаді 2011 року та 22.11.2011 року картка була перевипущена на новий строк. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 30.04.2014 р. становить 25 458, 88 грн., з якої заборгованість за кредитом - 13 567, 12 грн., 7896,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи: фіксована частина - 500 грн., процентна складова - 1188, 52 грн. Наявна заборгованість підтверджується також виписками з рахунку позивача. Належних, допустимих доказів щодо зворотного відповідачем надано не було. Посилання відповідача на те, що він не надавав згоду на Умови та Правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та «Тарифи банку», які знаходяться на сайті банку, суд не приймає до уваги оскільки спростовуються заявою на видачу кредитної карти, в якій зазначено, що [PERSON] ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому на ознайомлення в письмовій формі. Своїм підписом він підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку. Інших доказів у порядку ст.ст.57-59 ЦПК України на підтвердження того, що відповідач не погодився з Умовами та правилами надання кредиту, та Тарифами банку, суду не надавалося. Також не приймаються до уваги посилання відповідача, щодо того що строк дії картки за договором від 26.11.2007 року закінчився в 2009 році, оскільки спростовуються інформацією банку, щодо закінчення строку дії договору в листопаді 2011 року. Отже, [PERSON] всупереч вимог ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України не були доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх т вимог та заперечень. У той же час у відповідності до ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання. Згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє здійсненню процесуальних прав сторін, встановлених цим Кодексом. Тобто процесуальними нормами передбачено як право на участь у дослідженні доказів, так і обов'язок із доказування обставин при невизнанні їх сторонами (ст. 60 ЦПК України). При цьому суд безпосередньо не повинен брати участь у зборі доказового матеріалу. За таких обставин суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні зустрічного позову. Судом встановлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання по зазначеному кредитному договору належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості по кредиту в сумі 25458,88 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним суму боргу, що утворилась станом на 30.04.2014 року та складає 25 458,88 грн. і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по вказаному договору, а відтак первісний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача за первісним позовом на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 254 грн. 59 коп.

Outcome: approved