Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 21 869 грн. 59 коп. за кредитним договором № б/н від 13 червня 2008 року та судовий збір у сумі 1 378 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13 червня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. [PERSON] не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань станом на 30 вересня 2016 року має заборгованість у розмірі 21 869 грн. 59 коп. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечував проти ухвалення судом по справі заочного рішення. Також до суду надано письмові пояснення, відповідно до змісту яких вбачається, що 13 червня 2008 року між позивачем та відповідачем у справі [PERSON] було укладено договір №б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 6 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.8 % на рік на суму залишку заборгованості. Укладання договору здійснювалось за принципом укладання між Банком та клієнтом договору приєднання та підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовам та Тарифам. [PERSON] отримала кредитні кошти на підставі власної заяви та відповідач власним підписом засвідчила факт того, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами надання послуг та Тарифами між нею та Банком становить Договір надання банківських послуг. Відносно підписаної заяви, відповідач по справі виявила бажання на отримання послуги від Банку у вигляді оформлення платіжної картки. Також, у заяві яку підписала [PERSON] вказано, що вона ознайомлена з Правилами надання послуг, які надаються в залежності від оформлюваного продукту, в даному випадку це є правила користування платіжною карткою, оскільки предметом договору являється платіжна карта. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в наступних документах: в заяві [PERSON], Умовах надання правил банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Також відповідачу надано Банком всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами Кредитного договору, таким чином, кредитний договір укладено відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Крім того, відповідач певний час виконувала належним чином свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що вона знала про умови кредитування та визнавала свої зобов'язання за Договором. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про місце, день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачем надано до суду письмові заперечення, згідно змісту яких вбачається, що остання проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі, оскільки ніякого договору з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 13 червня 2008 року, на отримання кредиту у сумі 6 250 грн., вона ніколи не укладала та не підписувала. Крім того, з Умовами та Правилами вона ознайомлена не була, так як і договору, вона їх не бачила та не підписувала. Зазначила, що укладала з банком кредитно-заставний договір №HAH2AR56440167 від 13 червня 2008 року, згідно якого отримала банківський кредит в сумі 125 000 грн. для купівлі автомобіля та фактично ніякого договору приєднання їй підписувати не пропонувалося, і вона його не підписувала. Єдине, що їй було запропоновано, при укладенні кредитно-заставного договору від 13 червня 2008 року, це отримати кредитну картку на 6 250 грн. з терміном користування 1 рік, що було умовою для отримання кредиту на купівлю автомобіля, яку вона підписала. Більше ніяких договорів без номерів 13 червня 2008 року вона не підписувала, а тому договірні зобов'язання між нею та Банком відсутні. Також, розрахунок заборгованості по договору №б/н від 13 червня 2008 року складений з порушеннями, оскільки в ньому не зазначено посаду, а також прізвище та ініціали працівника банку який його виконав. Розрахунок підписаний представником банку [PERSON] який не є фінансовим працівником банку. З банком по даній картці вона розрахувалася, нової картки не отримувала, про будь-яку заборгованість по картці їй відомо не було, банк про неї не нагадував та сплати не вимагав до звернення з даним позовом до суду. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого: Судом встановлено, що на підставі заяви від 13 червня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитним ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановлено Банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виконання Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що остання була повністю проінформованою про умови кредитування в ПриватБанку. На підставі п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право на заміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п. 6.4. Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або Тарифів банку, які викладені на банківському сайті, позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. Згідно п. 5.6 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку в часності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до 5.7 Правил користування платіжною карткою, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за Договором. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір дії на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п.8.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [PERSON] не надала своєчасно ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30 вересня 2016 року становить 21 869 грн. 59 коп., яка складається з наступного: - 1 341 грн. 78 коп. - заборгованість за кредитом; - 15 965 грн. 44 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3 282 грн. 87 коп. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: -250 грн. - штраф (фіксована частина); -1 029 грн. 50 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до змісту ст. 536 ЦК України за користування грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти та розмір процентів встановлюється договором. Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б\\н від 13 червня 2008 року в сумі 20 590 грн. 09 коп. Суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача штрафів на загальну суму 1 279 грн. 50 коп., так як штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. За змістом вказаної норми закону, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Також відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідач [PERSON] та її представник не довели своїх заперечень, не надали суду жодного підтвердження на спростування факту отримання кредиту, що є обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. Крім того, від відповідача неодноразово надходили до суду заяви про перенесення судового засідання на іншу дату, у зв'язку зі станом здоров'я її представника, проте, останньою на підтвердження поважності неприбуття в судові засідання, жодного доказу не надано, у зв'язку з чим, суд розцінює дані заяви як спосіб порушення розумних строків розгляду справи. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 378 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред'явлених доказів. На підставі приведеного вище,

Outcome: partial