Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування та пені. Позовні вимоги мотивовано тим, що 1 квітня 2015 р. позивач уклав з відповідачем договір добровільного страхування від нещасних випадків, страхова сума за яким становить 125\~000 грн. 11 червня 2015 р. позивача побили встановлені особи, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження та знаходився на лікуванні до 23 червня 2015 р. 27 червня 2015 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку і виплати страхового відшкодування. 24 липня 2015 р. з сайту відповідача йому стало відомо, що у виплаті страхового відшкодування відмовлено. Відмову відповідача він вважає незаконною, тому просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 10 \~000 грн. та пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в сумі 36 900 грн., усього 46\~900 грн. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову. Представник відповідача позов не визнала, суду пояснила, що дійсно 1 квітня 2015 р. позивач уклав із страховим агентом договір добровільного страхування від нещасних випадків. При укладені договору позивач увів страхового агента в оману, не повідомивши йому усі істотні умови, в звязку з чим відповідач вважає цей договір неукладеним і повернув кошти, отримані від страхувальника. Починаючи з 2013 р. позивач уклав зі страховими компаніями кілька договорів добровільного страхування від нещасних випадків та 19 разів звертався із заявами про виплату страхових сум. Ці дані всупереч вимогам ст. 989 ЦК України та ст. 21 Закону України «Про страхування» позивач не повідомив страховому агенту. Проаналізувавши події, страхована компанія прийняли рішення про збільшення тарифу у звязку із страховими ризиками. У квітні 2015 р. відповідач направив позивачу лист з повідомленням про прийняте рішення та пропозицію укласти додаткову угоду. Позивач проігнорував вказаний лист, тому усі договори страхування з ним були розірвані. У червні 2015 р. позивач звертався до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок побиття, в чому йому було відмовлено, оскільки договір на той час припинив свою дію. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними документами встановлено, що 1 квітня 2015 р. між позивачем [PERSON] до відповідачем [PERSON] акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків № ZPJ1NS-15313LD, страхова сума за яким становить 125\~000 грн. (а.с. 5) У відповідності зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором; страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Правовідносини, що випливають із страхування, регулюються нормами Закону України «Про страхування». Відповідно до ст. 20 цього Закону страховик, зокрема, зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк; страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. В судовому засіданні встановлено, що 11 червня 2015 р. позивач внаслідок побиття отримав тілесні ушкодження (а.с. 7), що у розумінні ст. 8 Закону України «Про страхування» є страховим випадком, й того ж дня звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с. 8) Листом від 19 травня 2015 р. страховик повідомив страхувальнику, що договір страхування від 1 квітня 2015 р. у відповідності до вимог ст. 989 ЦК України є не укладеним, страхова компанія зобовязана повернути страхувальнику сплачені страхові премії. (а.с. 47) Згідно зі ст. 989 ЦК України страхувальник, зобов'язаний своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику; при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним; вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшення; повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов'язки страхувальника. Аналіз зазначеної статті закону свідчить про те, що вона не містить норми, що регулює визначення договору страхування неукладеним, на що посилається представник відповідача. Між тим, згідно п. 7.8 Правил добровільного страхування від нещасних випадків, затверджених головою правління ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» 18 червня 2014 р., договір страхування вважається недійсним з моменту його укладання у випадках, передбачених ЦК України, а також згідно Закону України «Про страхування», якщо його укладено після страхового випадку. Договір страхування визнається недійсним у судовому порядку. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про страхування» договір страхування вважається недійсним з моменту його укладання у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. В ідповідно до цього Закону договір страхування визнається недійсним і не підлягає виконанню також у разі: якщо його укладено після страхового випадку; якщо предметом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації на підставі судового вироку або рішення, що набуло законної сили. Договір страхування визнається недійсним у судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що договір страхування від 1 квітня 2015 р. недійсним в судовому порядку не визнався, тому підлягає обовязковому виконанню. Відповідно до умов укладеного договору страховим випадком за цим договором є ушкодження здоровя застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, згідно додатку № 1 до Правил страхування. При цьому розмір страхових виплат в залежності від пошкоджень складає: черепно-мозкова травма від 3 до 100%, ушкодження органів слуху та дихання від 1 до 50%. (а.с. 5) Згідно виписки з історії хвороби позивача йому встановлено діагноз: струс головного мозку, закритий перелом кісток носа, забиття та садна мяких тканей голови, обличчя, кінцівок. (а.с. 7) Відповідно до п.1 Додатку № 1 до Правил добровільного страхування від нещасних випадків, в разі отримання застрахованою особою декількох пошкоджень або каліцтв, вказаних в різних розділах таблиці, загальний розмір страхової виплати розраховується шляхом підсумовування розмірів виплати по різних розділах. (а.с. 33) Розмір страхової виплати, визначений відповідно до таблиці № 1 до Правил добровільного страхування від нещасних випадків, становить 10\~000 грн. (125\~000 х 3% : 100% = 3\~750 грн. за ушкодження у вигляді струс головного мозку; 125\~000 х 5% : 100% = 6 250 грн. за ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати страхового відшкодування, суд приймає до уваги наступне. У відповідності зі ст. 10 ч.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором. В судовому засіданні встановлено, що позивач уклав з відповідачем договір страхування, який відповідач не виконую. Згідно п.3.5, 3.6 Умов страхування до договору страхування від 1 квітня 2015 р. страховик протягом 20 робочих днів з момент одержання заяви про страхову виплату і документів, передбачених п.3.3 Умов страхування приймає рішення про здійснення або про відмову в здійснені страхової виплати, яке оформлюється страховим актом; у разі прийняття рішення про здійснення страхової виплати, вона виплачується страховиком застрахованій особі протягом 5 банківських днів з момент оформлення страхового акту. В судовому засіданні встановлено, що заяву про страхову виплату відповідач отримав 27 червня 2015 р., відповідно до зазначених вище умов страхування, відповідач повинен був сплатити позивачеві відшкодування до 23 липня 2015 р., станом на 23 листопада 2015 р. строк прострочення виконання зобовязання складає 123 дні. Згідно зі ст. 10 ч.5 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. За період прострочення виконання зобовязання суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 36\~900 грн., виходячи із розрахунку: 10\~000 грн. х 3% х 123 дні : 100%. Таким чином, з відповідача на корить позивача необхідно стягнути страхове відшкодування за договором страхування в сумі 10\~000 грн., пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в сумі 36 900 грн., усього 46\~900 грн. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно судовий збір в сумі 703 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved