Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Муніципальний театр «Київ» перед [PERSON], за договором позики із заставним забезпеченням від 01.10.2012 в розмірі 28075,71 грн., вилучити у ТОВ «Муніципальний театр «Київ» та передати [PERSON] предмет застави - автомобіль - вантажний фургон ізотермічний, марка FAW, реєстраційний номер [NUMBER], модель: CA 1051K26L4R5-1111; номер шасі (кузова): [NUMBER], що належить на праві власності ТОВ «Муніципальний театр «Київ», комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від автомобіля - вантажний фургон ізотермічний, марка FAW, реєстраційний номер [NUMBER], модель: CA 1051K26L4R5-1111; номер шасі (кузова): [NUMBER], що належить на праві власності ТОВ «Муніципальний театр «Київ» та звернути стягнення на предмет застави: автомобіль - вантажний фургон ізотермічний, марка FAW, реєстраційний номер [NUMBER], модель: CA 1051K26L4R5-1111; номер шасі (кузова): [NUMBER], що належить на праві власності ТОВ «Муніципальний театр «Київ», способом - продажу вказаного автомобіля [PERSON], з укладанням ним від імені ТОВ «Муніципальний театр «Київ» договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем встановивши початкову ціну в розмірі оціночної вартості автомобіля, проведеної перед продажем, але не менше 50% вартості вказаної в п.7 Договору застави транспортного засобу від 01.10.2012 р. з поверненням різниці, що перевищить суму боргу на рахунок ТОВ «Муніципальний театр «Київ», з правом зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу, а також наданням [PERSON] всіх повноважень від імені ТОВ «Муніципальний театр «Київ», необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України та стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 280,76 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 01.10.2012 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Муніципальний театр «Київ», в особі директора Рогача Павла Володимировича було укладено договір позики із заставним забезпеченням. Відповідно п. 2 Договору передбачено, що Позикодавець надає Позичальникові позику - суму грошових коштів для здійснення ремонту транспортного засобу - вантажного фургону ізотермічного, марка FAW, реєстраційний номер [NUMBER], модель: CA 1051K26L4R5-1111; номер шасі (кузова): [NUMBER], що є власністю Позичальника, а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві суму позики в обумовлений в Договорі строк. На виконання своїх обов'язків за умовами договору позики із заставним забезпеченням від 01.10.2012 р., позивачем було сплачено на рахунок станції технічного обслуговування, що здійснювала ремонтні роботи вказаного вище транспортного засобу, кошти загальною сумою 11322,0 грн. Відповідно п. 5 договору Сторонами було погоджено, що Позичальник зобов'язаний повернути Позикодавцеві всю суму позики не пізніше 31.12.2012 р. однак на час подання позову відповідачем не повернуто суму позики, що є предметом позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні частково визнав позов в сумі 19 867,26 грн. та не заперечував проти задоволення вимог в цій частині, в іншій просив відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01.10.2012 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Муніципальний театр «Київ», в особі директора Рогача Павла Володимировича було укладено договір позики із заставним забезпеченням (а.с. 10-11). Відповідно п. 2 Договору передбачено, що Позикодавець надає Позичальникові позику - суму грошових коштів для здійснення ремонту транспортного засобу - вантажного фургону ізотермічного, марка FAW, реєстраційний номер [NUMBER], модель: CA 1051K26L4R5-1111; номер шасі (кузова): [NUMBER], що є власністю Позичальника, а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві суму позики в обумовлений в Договорі строк. П. 3 Договору встановлено, що загальна сума позики складатиме всі суми, сплачені Позикодавцем на рахунок станції технічного обслуговування, що здійснюватиме ремонтні роботи вказаного транспортного засобу. Згідно п. 4. встановлено, що з моменту перерахування коштів на рахунок станції технічного обслуговування для здійснення ремонтних робіт транспортного засобу (перший платіж), даний договір позики є укладеним. Факт перерахування коштів має бути підтверджений відповідними розрахунковими документами, що посвідчує передання Позичальнику Позикодавцем визначеної грошової суми (в тому числі, оплачений наряд-замовлення, акти виконаних робіт тощо). На виконання своїх обов'язків за умовами договору позики із заставним забезпеченням від 01.10.2012 р., позивачем було сплачено на рахунок станції технічного обслуговування, що здійснювала ремонтні роботи вказаного вище транспортного засобу, кошти загальною сумою 11 322 грн. Дані факти підтверджуються наступними документами: рахунком-фактури № 212 від 04.10.2012 р., нарядом-замовлення № 212 від 04.10.2012 р. з відміткою про оплату, актом виконаних робіт № 212 від 05.10.2012 р., квитанцією до прибуткового касового ордера № 11/13 від 05.10.2012 р. Відповідно п. 5 договору Сторонами було погоджено, що Позичальник зобов'язаний повернути Позикодавцеві всю суму позики не пізніше 31.12.2012 р. Також, п. 10 Договору передбачено, що за користування грошовими коштами Позичальник сплачує Позикодавцеві 5 % від суми позики за кожен місяць користування коштами, а у випадку не повернення суми позики в строк, передбачений п. 5 даного Договору - пеню: 10 % від суми позики за кожен місяць користування грошовими коштами (прострочення виконання зобов'язання). Крім того, п. 11. Договору зазначається, що у разі прострочення виконання зобов'язання Позичальник зобов'язаний також сплатити Позикодавцю крім суми боргу з урахуванням відсотків за користування грошовими коштами (п. 9 Договору) та пені, встановленої в п. 10 даного Договору, також суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми. Отже, на час подання позову відповідачем заборговано позивачу грошові кошти в сумі 28 075,71 грн., з яких: - грошові кошти у сумі 11 322 грн. - основний борг; - за користування грошовими коштами - 16 416,90 грн. - індекс інфляції за час прострочення - 158,50 грн. - 3% річних - 178,31 грн. Крім того, судом встановлено, що кошти за користування грошовими коштами перевищують суму, сплачену позивачем, в зв'язку із чим суд вважає зменшити її до розміру 8 208,45 грн. Крім того, п. 12 Договору позики з заставним забезпеченням від 01.10.2012 р. передбачено, що з метою забезпечення належного виконання своїх зобов'язань по поверненню суми позики в зазначений у пункті 5 даного договору строк, Позичальник надає в заставу (заклад) наступне майно: транспортний засіб - вантажний фургон ізотермічний, марка FAW, реєстраційний номер [NUMBER], модель: CA 1051K26L4R5-1111; номер шасі (кузова): [NUMBER] (надалі по тексту - транспортний засіб), що є власністю Позичальника. Договір застави транспортного засобу, який встановлює забезпечення, є додатком до даного договору й вступає в дію не пізніше одного тижня з моменту підписання даного договору, але не раніше перерахування коштів на рахунок станції технічного обслуговування, що здійснюватиме ремонтні роботи вказаного в даному Договорі транспортного засобу (перший платіж). На забезпечення виконання зобовязань та виконуючи умови п. 12 Договору позики з заставним забезпеченням від 01.10.2012 р., між позивачем (Заставодержателем) і відповідачем (Заставодавцем) було укладено Договір застави транспортного засобу від 01.10.12 р., відповідно до п.п. 4, 5 якого передбачено, що на забезпечення виконання Основного зобов'язання, встановленого Договором позики з заставним забезпеченням від 01.10.2012 р., Заставодавець передає в заставу (заклад) Заставодержателю належне йому на праві власності рухоме майно, а саме: транспортний засіб - вантажний фургон ізотермічний, марка FAW, реєстраційний номер [NUMBER], модель: CA 1051K26L4R5-1111; номер шасі (кузова): [NUMBER] (а.с. 11). Предмет застави належить Заставодавцеві на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого ВРЕВ - 4 УДАІ в м. Києві, дата реєстрації 22.07.2008 р. Пунктом 16 Договору застави передбачено, що звернення стягнення Заставодержателем на Предмет застави може відбуватися будь-яким із способів, передбачених нормами чинного законодавства України, в тому числі шляхом безпосереднього звернення Заставодержателя до суду з позовом про звернення стягнення на Предмет застави та обрання способу його реалізації. Пунктом 7 Договору застави було узгоджено, що Сторони погодили та оцінюють Предмет застави в 47 940 грн., що відповідає 6000 дол. США за курсом 7,99 НБУ. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ст. 526 ЦКУ, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно положення ч. 1 ст. 625 ЦКУ, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В порядку ч. 1 ст. 1049 ЦКУ, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦКУ, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Також згідно до ст. 536 ЦКУ за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не передбачено законом або договором. Розмір процентів визначається договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно до ч. 1 ст. 576 ЦКУ встановлено, предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Ч. 3 ст. 577 ЦКУ передбачено, що застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Тобто, у випадку застави рухомого майна, законодавцем не встановлено обов'язковість її реєстрації. Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 2 Закону України «Про заставу» визначаються основні положення про заставу. Відносини застави, не передбачені цим Законом, регулюються іншими актами законодавства України. Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про заставу» визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно норм ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо на момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконане, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки, відповідач не виконує свої зобов'язання належним чином, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON], на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial