Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про скасування рішення комісії із соціального страхування ТОВ «Комплекс Агромарс» відносно не виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 27.01.2016 року по 29.01.2016 року, зобов'язання відповідача - ТОВ «Комплекс Агромарс» виплатити допомогу по тимчасовій непрацездатності за період з 27.01.2016 року по 29.01.2016 року, стягнення з ТОВ «Комплекс Агромарс» моральної шкоду у сумі 7 000,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що наказом №726 КА/к-п від 17.08.2015 року [PERSON] прийнято на роботу до філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» на посаду начальника автоколони №2 відділу експлуатації транспорту автотранспортного парку. Згідно штатного розпису станом на 18.18.2015 року встановлено розмір оплати праці, який складався з посадового окладу у розмірі 4 000,00 грн. та премії у розмірі 5 950,00 грн. 26.01.2016 року наказом начальника відділу кадрів ТОВ «Комплекс Агромарс» Ахметовою Л.В., [PERSON] звільнено з роботи. Рішенням Деснянського районного суду у м. Києві від 22.11.2016 року позивача поновлено на роботі, на попередній посаді. Під час перебування у вимушеному прогулі [PERSON] знаходився на лікарняному з 27.01.2016 року по 29.01.2016 року. 19.12.2016 року позивач подав на оплату до відділу кадрів листок непрацездатності №849331 за період з 27.01.2016 року по 29.01.2016 року. Листом від 12.01.2017 року №6, за підписом начальника відділу кадрів Ахметовою Л.В., позивачу відмовлено у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності. Дана відмова та невиплата допомоги по тимчасовій непрацездатності заподіяла позивачу моральні страждання. Таким чином позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили задовольнити в повному обсязі, з викладених у позовній заяві підстав. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з урахуванням письмових заперечень. Треті особи, начальник відділу кадрів ТОВ «Комплекс Агромарс» Ахметова Л.А. та генеральний директор ТОВ «Комплекс Агромарс» Сігал М.А., в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись в установлений законом порядку, причини неявки суду невідомі. Представники третіх осіб, відділення Вишгородської районної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Київській області та Головного управління Держпраці у Київській області, в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись в установлений законом порядку, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи, Вишгородського відділення Фонду соціального страхування України у Київській області в судовому покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи Вишгородського відділення Фонду соціального страхування України у Київській області, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.11.2016 року, стягнуто з ТОВ «Комплекс Агромарс» на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 47 491,24 грн. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.06.2017 року ВП №53830598, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №754/1936-16-ц виданого 19.04.2017 року про стягнення з ТОВ «Комплекс Агромарс» на користь [PERSON] заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 47 491,24 грн. закрито, в зв'язку зі сплатою боргу. Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії листка непрацездатності серія АГС №849331, виданий КНП «Консультативно-діагностичним центром» Деснянського району м. Києва, [PERSON] звільнений від роботи з 27.01.2016 року по 29.01.2016 року, причина непрацездатності - загальне захворювання. Листом від 12.01.2017 року №6 голова комісії із соціального страхування ТОВ «Комплекс Агромарс» Ахметова Л.В. проінформувала [PERSON], що 26.12.2016 року до комісії із соціального страхування для призначення і виплат допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю надійшов листок непрацездатності АГС №849331, з 27.01.2016 року по 29.01.2016 року, виданий КНП «Консультативно-діагностичним центром» Деснянського району м. Києва. Після розгляду додатково витребуваної документації на засіданні комісії прийнято рішення не надавати [PERSON] допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю по вищевказаному листку непрацездатності за період з 27.01.2016 року по 29.01.2016 року, з причини стягнення з ТОВ «Комплекс Агромарс» середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 26.01.2016 року по 22.11.2016 року з розрахунку за 206 робочих днів у розмірі 47 491,24 грн. згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22.11.2016 року, тобто період тимчасової непрацездатності входить в період вимушеного прогулу, що призведе до подвійної оплати товариством періоду з 27.01.2016 року по 29.01.2016 року. Відповідно до п.3 ст.3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» держава гарантує реалізацію своїх прав застрахованим особам. Згідно до п.2 ст.16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом. Пунктом 2 ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків - тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві. Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що оплата перших 5 днів тимчасової непрацездатності здійснюється за рахунок коштів роботодавця, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, починаючи з 6 дня - Фондом соціального страхування. У відповідності до п.1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ № 455 від 13.11.2001 року, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося сторонами по справі, рішення комісії із соціального страхування ТОВ «Комплекс Агромарс», відносно не виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності [PERSON] за період з 27.01.2016 року по 29.01.2016 року не приймалося, отже відсутній предмет оскарження. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частинні зобов'язання ТОВ «Комплекс Агромарс» виплатити допомогу по тимчасовій непрацездатності [PERSON] за період з 27.01.2016 року по 29.01.2016 року, підлягають задоволенню, з урахуванням виплачених коштів за цей період, а саме 47 491,24 грн., які були виплачені на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22.11.2016 року. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, суд виходить з того, що відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльність відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, проте до цих вимог також застосовуються положення ст.11 ЦПК України, щодо надання належних та допустимих доказів її спричинення. Згідно положень ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»( з урахуванням змін та доповнень, внесених Постановою пленуму Верховного Суду України від 25.05.2005 р. №5) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в частині про стягнення моральної шкоди не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі статей 10, 11, 60, 88, 213-218 ЦПК України,

Outcome: partial