Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом 18.07.2016 року, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 28.03.2014 року Саксаганським районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 123. В обґрунтування предявлених вимог вказав, що він сумісного життя та шлюбу з відповідачем спільних дітей вони не мають. Сімейні стосунки між сторонами припинились з червня 2016 року у звязку з виникненням постійних сварок, відсутністю взаєморозуміння, зловживанням відповідачем спиртними напоями. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважаючи, що примирення між подружжям неможливе, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, згідно поданої заяви просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши письмові докази по справі, враховуючи позицію сторін у справі та визнання відповідачем позову, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.2014 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 123, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 335136, виданим 14.07.2016 року (а.с.3). Як вказував позивач, що не оспорювала відповідач, спільних неповнолітніх дітей у сторін немає, майновий спір між ними відсутній. Як вказував позивач, що також не оспорювала відповідач, шлюбні стосунки між ними остаточно припинились з червня 2016 року. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 335136 (а.с.3) слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище «Журавкова» на «Мохтан», яке після розірвання шлюбу просить залишити без змін. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу між подружжям на майбутнє неможливе, оскільки це суперечитиме їх інтересам, з урахуванням обопільної згоди сторін на його розірвання, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: шлюб, зареєстрований між сторонами 28.03.2014 року Саксаганським районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 123 розірвати, та після розірвання шлюбу залишити відповідачеві прізвище «Мохтан», яке вона змінила під час державної реєстрації шлюбу, з урахуванням поданої нею відповідної заяви.

Outcome: approved