Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити місце проживання малолітнього сина [PERSON], 2008 р.н з ним, як батьком, [PERSON]. Вимоги мотивував тим, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 березня 2008 року, від якого 31.07.2008 року народився син [PERSON], який фактично проживав з ними за місцем його проживання. Однак у звязку з розпадом сімї 31 січня 2011 року Коломийський міськрайонний суд постановив рішення про розірвання між ними шлюбу та малолітнього сина залишив проживати з матірю. Відповідач, залишивши з ним їхнього сина після розлучення не проживає з дитиною ні за місцем його проживання, ні за своїм та сина місцем реєстрації, зокрема у її матері в м. Коломия. Бувша жінка, як мати, впродовж кількох років не виконує своїх материнських обовязків по вихованню спільного сина, який постійно бажав материнської ласки, теплоти, доброти та належної турботи щодо фізичного і морального розвитку дитини. Відповідач декілька років залишила сина з ним та без його згоди виїхала за кордон, звідки дуже рідко приїжджає додому. Та навіть під час її нетривалого перебування вона реально не займалася дитиною, а лише створювала видимість. Він постійно вимагав від останньої виконувати материнські обовязки як по вихованню та матеріальному забезпеченню сина. Всупереч цьому відповідач заявляла, що немає змоги, бо працює за кордоном. Можна було б погодитися якби вона взяла на себе хоча б половину обовязків щодо матеріального утримання їхнього сина. Проте навіть таких простих речей відповідач не виконує. Мало місце, що він погоджувався давати сина на кілька днів до матері відповідача з вітчимом. Але подібні дії негативно впливали на моральний та психологічний стан дитини, яка інколи проявляла неслухняність, чого проживаючи з ним, позивачем, такої поведінки не спостерігалося. На поведінку дитини негативно впливав вітчим відповідача, яке призвело до того, що в грудні місяці 2016 року вітчим привіз йому сина з речами і заявив, що більше дитину забирати до себе не будуть, а відповідач також цього не зробить, перебуваючи за кордоном. В нього є достовірна інформація, що відповідач фактично утворила нову сімю, а відповідно син їй не потрібний. Відповідно до ст. 161 СК України він бажає вирішити в законний спосіб з відповідачем питання визначення місця проживання дитини з ним, щоб він ніс повну відповідальність за сина. Ним виконуються всі вимоги як батьком зазначених в даній статті сімейного законодавства України. Син постійно проживає з ним та отримує належну турботу по моральному, психологічному батьківському вихованню. Дитина з прихильністю ставиться до нього, відчуваючи його чуйне відношення до нього. Постійно дбає про його фізичний стан здоровя, займається з сином в підготовці предметів до навчання в школі, часто провідує його в школі, відвідує батьківські збори. Дитина навчається в Воскресинцівській школі, позитивно характеризується як в поведінці, так і навчанні та шкільному житті. Саме він як батько приділяє всіляку увагу синові в цьому, а також проводить позашкільну роботу з ним для його всестороннього розвитку. Відповідач, нажаль, зовсім не виконує материнських обовязків. Завжди створює всі необхідні матеріально-побутові умови, син має відокремлену з ним кімнату, де йому створені умови для навчання, інтелектуального розвитку, санітарно-гігієнічні умови. В будинку працюють гаряче водопостачання, ванна, туалет. Він повністю забезпечує необхідними продуктами харчування та одягом дитину. Відповідач фактично самоусунулася від виконання обовязків як матері по відношенню до їхнього сина, хоч в цьому він жодних перепон не вчиняв. Навпаки схиляв її збагнути про їхню дитину та інколи дбати про неї. Таке позитивне вирішення судом спору гарантуватиме йому щодо постійного цілодобового прийняття участі у вихованні сина і покладатиме законом зазначену відповідальність за життя їхнього з відповідачем сина, оскільки він є зареєстрованим за місцем реєстрації матері, з якою не проживає. Позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що з 2011 року дитина після розірвання шлюбу проживає постійно з ним. Суд вирішив дитину залишити на проживання з матірю, однак дитина з того часу з матірю не проживала. Після розірвання шлюбу вони проживали з дитиною за адресою с. Воскресинці вул. Шкільна, 1-а, а колишня дружина проживала за адресою [INFO]. На вихідні дитину інколи забирала, а інколи тільки провідувала, пояснювала що в неї робота і вона не має часу. У 2015 році вона виїхала за кордон в Італію, два рази приїздила, перший раз навіть дитину не провідувала, а другий раз у кінці жовтня 2016 року провідувала дитину, дитина хотіла до неї, і він заставив її взяти дитину їй на проживання, але дитина пожила в неї місяць і вона виїхала за кордон, а дитину привіз з речами вітчим і сказав, що це його дитина а він за дитиною дивитися не буде. Дитина хоче проживати з ним. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача вказала, що вона підтримає висновок органу опіки та піклування, згідно якого дитину вирішено передати на проживання з позивачем. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася з невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена в порядку передбаченому законодавством. Відповідно до ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно\~ст. 157 СК України\~хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.18 Конвеції ООН про права дитини проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, предметом основного піклування батьків є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У відповідності з положеннями ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що [PERSON] народився 31.07.2008 року, а його батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НМ №107534. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 31 січня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] (д.п. Жолобчук) [PERSON], зареєстрований 08 березня 2008 року у відділі РАЦС по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №80 розірвано. Неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] залишено з матірю [PERSON] . Згідно довідки Воскресинцівської сільської ради №1599 від 27.12.2016 року [PERSON], [INFO] зареєстрований і проживає в [INFO]. 1А. За даною адресою зареєстровані: батько [PERSON]. [INFO], мати [PERSON], [INFO], сестра [PERSON], племінниця [PERSON], [INFO]. Згідно характеристики, виданої виконкомом Воскресинцівської сільської ради Коломийського району на жителя [INFO], [INFO] від 27.12.2016 р. №1598, [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO]. Має на утриманні неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], навчається у Воскресинцівській [PERSON] ступенів. За час проживання в селі скарг на [PERSON] від жителів села та сусідів до виконкому сільської ради не поступало. Характеризується з позитивної сторони. [PERSON] активну участь в громадському житті села. За характером [PERSON] цілеспрямований, енергійний, люблячий батько, має свою точку зору. Претензій від виконкому сільської ради до [PERSON] немає. Згідно характеристик Воскресинцівської [PERSON] ступенів від 08.02.2017 р. та 15.02.2017 р., [PERSON] вступив до 1 класу Воскресинцівської [PERSON] ступенів 1 вересня 2014 року. [PERSON] спокійний, врівноважений, працелюбний, товариський, вихований, чуйний, вразливий, користується авторитетом серед учнів класу. Вищезазначені якості вочевидь є наслідком наполегливої участі батька [PERSON] та бабусі [PERSON], у становленні особистості дитини. [PERSON] та [PERSON] створили належні умови для навчання та розвитку [PERSON], що вдалося констатувати під час відвідування сімї учня класним керівником. Зокрема, дитина має власну кімнату, ігровий куточок, учнівський стіл та все необхідне навчальне приладдя. Санітарно-гігієнічні норми відповідають вимогам до організації дитячого простору. Дитина гарно харчується, відповідно одягнена, охайна та доглянута. Тато і бабуся дбають про психологічний комфорт [PERSON]. Батько є авторитетом для сина, а бабуся робить все для того, щоб забезпечити дитині материнську ласку та тепло. В сімї панує гармонія та взаєморозуміння. За два роки жодного виникнення конфліктних ситуацій у сімї констатовано не було. Батьківські збори [PERSON] та [PERSON] відвідували регулярно. Були активними членами батьківського колективу, вносили пропозиції щодо покращення умов навчання, виховання та перебування учнів у школі. Що стосується участі матері [PERSON], [PERSON], за два роки навчання дитини у школі вона жодного разу не навідала навчальний заклад та не виявила бажання дізнатись про досягнення сина ані в класного керівника, ані в адміністрації школи. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 07.02.2017 року за адресою с. Воскресинці, вул. Шкільна, 1-А Коломийського району, [PERSON], [INFO] проживає разом з батьком з 2011 року, який здійснює за ним догляд, що підтверджують сусіди. Умови проживання задовільні, дитина має власний куток, а саме: стіл, місце для відпочинку, іграшки. З боку батька дитині приділяється увага та любов. Згідно висновку [PERSON] районної державної адміністрації від 31.03.2017 р. №155/01-047/151, виданого на підставі засідання Комісії з питань захисту прав дитини від 22.03.2017 року, [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу, а саме 31.01.2011 року залишила свою дитину на батька та родичів по його лінії та виїхала за кордон. За період проживання дитини [PERSON] у сімї батька за адресою с. Воскресинці, вул. Шкільна, 1а Коломийського району, мати забирала інколи дитину на вихідні дні по місцю свого фактичного проживання та повертала батькові дитину. Дитина перебувала під постійним наглядом, піклуванням та матеріальним забезпеченням батька та його родичів. За два роки навчання дитини, [PERSON] жодного разу не відвідала навчальний заклад та не виявила бажання дізнатись про досягнення сина ні в класного керівника, ні в адміністрації школи. Комісія з питань захисту прав дитини прийшла до висновку, що дитині створені всі належні умови для проживання, дитина росте в атмосфері любові, доброзичливості. Батько належним чином піклується про дитину та виконує батьківські обовязки. Мати від виховання дитини та матеріального утримання самоусунулась. Беручи до уваги вищенаведені факти, визнано за доцільне залишити проживати малолітнього [PERSON], 31.07.2008 р.н з батьком [PERSON], [INFO], жителем [INFO]. На підставі наведеного суд вважає позовні вимоги належним чином обґрунтовані та такими, що підлягають до задоволення, оскільки відповідач по справі не займається вихованням дитини, дитина повністю перебуває на утриманні батька та проживає з ним тривалий час, що підтверджується наведеними доказами, визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком [PERSON] буде відповідати її інтересам. На підставі ст. ст. 152 , 157, 161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved