Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з одного або іншого відповідача на його користь грошову компенсацію за 23 календарних дні невикористаної щорічної відпустки в розмірі 5561 грн. 63 коп. та середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку з 29 лютого 2016 року по день фактичного розрахунку з ним. При цьому посилається на те, що з 01.03.2011 року по 29.02.2016 року він працював на ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на різних посадах та його було звільнено у звязку з переведенням до ДСП «Екоцентр», при цьому не виплачено компенсацію за невикористану відпустку за 23 дні в розмірі 5561,63 грн. Після звільнення позивача з ДСП «Екоцентр» йому також не було виплачено вищезазначену компенсацію. Між відповідачами існує спір з приводу того, хто повинен сплатити працівникам відповідні кошти. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представники відповідачів в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] працював з 01 березня 2011 року по 29 лютого 2016 року на Державному спеціалізованому підприємстві «Чорнобильский спецкомбінат» та був звільнений за п.5 ч.1 ст.36 КЗпП України у звязку з переведенням його на роботу до Державного спеціалізованого підприємства «Екоцентр». Відповідно до наказу ДСП «Чорнобильский спецкомбінат» від 29.02.2016 року №106-ос про звільнення позивача з роботи зазначено про переведення не використаних 23 календарних днів щорічної відпустки до ДСП «Екоцентр» в порядку визначеному рішенням керівників ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», ДСП «Екоцентр» та ДСП «Північна Пуща» від 08.02.2016 року. 30 березня 2017 року відповідно до наказу №55-ос від 28.03.2017 року позивача звільнено з ДСП «Екоцентр» відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. Відповідно до [PERSON] компенсації днів невикористаної відпустки звільненого персоналу за переведенням, підписаного керівниками ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» та ДСП «Екоцентр», заборгованість з виплати позивачу компенсації за невикористану відпустку протягом 23 днів становить 5561,63 грн. Відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України та ч.1 ст.24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину інваліда з дитинства підгрупи А І групи. Частиною 1 ст.47 КЗпП України визначено обовязок власника або уповноваженого ним органу, в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у терміни, визначені чинним законодавством України. Згідно ч.3 ст.83 КЗпП України, у разі переведення працівника на роботу на інше підприємство, в установу, організацію, грошова компенсація за невикористані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, установи, організації, куди перейшов працівник. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Як встановлено в судовому засіданні, грошову компенсацію за невикористану відпустку ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» не виплатив позивачу при звільненні з роботи за переведенням та не перерахував її на рахунок ДСП «Екоцентр». Передача невикористаних днів відпустки у разі звільнення за переведенням трудовим законодавством не передбачена. В свою чергу ДСП «Екоцентр» було виплачено позивачу при звільненні всі суми, що належали йому відповідно до вимог ст.116 КЗпП України. За таких обставин, свій обовязок щодо виплати всіх належних позивачу сум при звільненні ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» не виконано, а тому суд стягує саме з вказаного підприємства на користь позивача грошову компенсацію за 23 календарних дні невикористаної щорічної відпустки в розмірі 5561 грн. 63 коп. Позовні вимоги до ДСП «Екоцентр» є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Згідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, на підставі довідки про доходи позивача, виданої ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» 13.04.2017 року за №211-1100 , розраховано розмір середньоденної заробітної плати позивача, яка складає 288 грн. 96 коп. Отже, розмір належного позивачу середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 29 лютого 2016 року по день ухвалення судом рішення 15 травня 2017 року., який підлягає стягненню з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на користь позивача, склав 86976 грн. 96 коп. (288,96 грн. х 301 робочий день). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» в дохід держави суд стягує судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial