Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 15 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №11118112000, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 66 500, 00 швейцарських франків, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 15 лютого 2018 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом 8, 49 % річних. Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором АКІБ «УкрСиббанк» прийнято в іпотеку заставу нерухомості, а саме трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], що є спільною частковою власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Однак у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, у нього утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 04 грудня 2012 року складає 77 285, 71 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 04 грудня 2012 року складає 667 319, 60 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 55 411, 88 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 04 грудня 2012 року складає 478 451, 11 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 21 873, 83 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 04 грудня 2012 року складає 188 868, 49 грн. 12 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу №1 та договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, за якими АТ «УкрСиббанк» відступив своє право грошової вимоги до боржника за кредитним договором №11118112000 від 15 лютого 2007 року. Тому з позовними вимогами до відповідачів звернувся саме ТОВ «Кей-Колект». Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, ТОВ «Кей-Колект» просить суд стягнути заборгованість по кредиту у сумі 667 319, 60 грн. за рахунок предмету іпотеки. Представник ТОВ «Кей-Колект» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, подав заяву про розгляд справи в заочному порядку. Представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» не визнав та заперечував проти їх задоволення. На останнє судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомляли. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідачів за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про можливість винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №11118112000, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 66 500, 00 швейцарських франків, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 15 лютого 2018 року згідно з графіком погашення кредиту (Додаток №1 до кредитного договору) та сплатити за користування кредитом 8, 49 % річних. Відповідно до Додатку №1 до кредитного договору погашення кредиту повинно відбуватись щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4 кредитного договору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, за який були нараховані проценти. 26 грудня 2008 року відповідно до п. 1 Додаткової угоди №2 АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] домовились викласти п. 1.3.4 кредитного договору в наступній редакції: «Строк сплати процентів встановлено з 01 по 25 число (включно) кожного місяця». В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 15 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №96448. Пунктом 1.4 договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором АКІБ «УкрСиббанк» прийнято в іпотеку заставу нерухомості, а саме трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], що є спільною частковою власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01 червня 1999 року. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Також судом встановлено, що АКІБ «УкрСиббанк» належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором від 15 лютого 2007 року, надавши [PERSON] суму кредиту у визначеному договором розмірі. В свою чергу [PERSON] зобов'язання за кредитним договором виконував неналежним чином, внаслідок чого у нього утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 04 грудня 2012 року складає 77 285, 71 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 04 грудня 2012 року складає 667 319, 60 грн., з яких: заборгованість за кредитом за період з 25 серпня 2009 року по 30 листопада 2012 рік - 55 411, 88 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 04 грудня 2012 року складає 478 451, 11 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 30 січня 2009 року по 30 листопада 2012 рік - 21 873, 83 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 04 грудня 2012 року складає 188 868, 49 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому згідно ст. 1048 ЦК України. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 4.1 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється іпотекодержателем, в тому числі, у випадку порушення іпотекодавцями будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечене іпотекою за цим договором. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, або за договором між іпетекодавцями та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно п. 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Судом встановлено також, що в подальшому, 12 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу №1 та договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, за якими АТ «УкрСиббанк» відступив своє право грошової вимоги до боржника за кредитним договором №11118112000 від 15 лютого 2007 року відповідно до ст. 1077 ЦК України. Таким чином, ТОВ «Кей-Колект» набув права вимагати погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до п. 1.4 договору факторингу одночасно з відступленням права вимоги до фактора переходять усі права за усіма договорами забезпечення. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Таким чином, суд вважає обгрунтованими вимоги ТОВ «Кей-Колект» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості відповідачів перед Банком за договором кредиту від 15 лютого 2007 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачами кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 219, 00 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають солідарному стягненню з відповідачів. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved