Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказав, що його мати [PERSON] померла 20 квітня 2013 року. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS]. Заповіт мати не залишила. Після смерті матері із заявами про прийняття спадщини крім нього до нотаріуса звернулися відповідачі по справі, дочки померлої і його, позивача, сестри [PERSON] і [PERSON] Відповідачка [PERSON] тривалий час працює в місті Києві, і мати жила в квартирі [PERSON], доглядаючи за онуками. Потім сталася сварка, і мати повернулася додому. В помешканні [PERSON] виникла свара, після якої мати повернулася до себе додому, звідкіль її забрала до себе відповідачка [PERSON] У [PERSON] мати прожила близько двох місяців, після чого відповідачка [PERSON], пояснюючи це цім, що в ній немає достатніх умов, повернула мати до її дому, куди приходила 1 раз у 3 дні. 26 жовтня 2010 року мати впала та зламала шийку стегна, після чого не могла самостійно пересуватися. [PERSON] відмовилася доглядати за матерю, пояснюючи це тім, що вона живе в місті Київ. Він, позивач, домовився з відповідачкою [PERSON], що кожен із них буде приїжджати до матері і доглядати її по 3 дні на тиждень. 27 листопада 2010 року [PERSON] також відмовилася доглядати за матерю, залишила її одну в холодній хаті. Він, позивач, взяв піклування за матерю на себе, орендував для неї однокімнатну квартиру біля своєї квартири, куди перевіз матір. Хоча матір через хворобу і похилий вік знаходилася у безпорадному стані, відповідачки не приходили до неї та не допомагали їй. Просить усунути відповідачів від права на спадщину за законом після смерті матери. Відповідач [PERSON] позов не визнала, суду пояснила померла [PERSON] її мати, позивач по справі її рідний брат, відповідачка [PERSON] сестра. До 2006 року мати самостійно жила в своїй квартирі. В 2006 році в матері був інсульт, і вона, відповідачка, забрала мати до себе і доглядала її в себе вдома. Позивач ніякої допомоги не надавав. В 2008 році її, відповідачки, чоловік поламав обидві руки, після чого мати забрала до себе [PERSON] Позивач провідував мати не більш 3-4 разів на рік. [PERSON] працює в місті Київ і постійно доглядати за матерю не мала можливості і за нею доглядав чоловік сестри. В червні 2010 року мати пішло до себе додому. Вона, відповідачка, працює по сутках, у вільний від роботи час, не менш, ніж 3-4 рази на тиждень вона приїжджала до матері, привозила продукти, готовила їжу, прибирала, опалювала квартиру, оплачувала комунальні послуги. Коли сестра [PERSON] приїжджала в [PERSON] Ріг, вона провідувала мати. Позивач провідував мати не частує 1 разу на 2-3 місяці, ніякої матеріальної допомоги матері не надавав. 30 червня 2010 року помер її, відповідачки, чоловік. Приблизно в цей же час мати впала і зламала шийку стегна. До листопада 2010 року вона доглядала мати, возила її до лікарні, купляла ліки, робила розтирання та масаж травмованої ноги. В листопаді 2010 року, коли вона була у матері, туди приїхав позивач, який став робити їй безпідставні зауваження на недостатній догляд матері, вдарив її, відповідачку, і сказав, що буде доглядати мати сам. Після цього до січня 2011 року мати доглядала [PERSON], яка взяла на роботі відпустку за свій рахунок і приїхала в [PERSON] Ріг. В січні 2011 року відпустка сестри закінчилася, і вона поїхала в Київ. Тоді ж вперше за всі роки позивач прийняв участь у догляді за матерю, орендувавши для неї квартиру біля своєї квартири і забравши туди мати. Вона, відповідачка не провідувала мати із-за плохих відносин, які в неї склалися з позивачем, без зустріч з яким вона не могла побачитися з матерю. Вони домовилися з сестрою щомісяця поштовими переказами перераховувати гроші для матері. 17 жовтня 2012 року вона переказала 200 гривень для матери. Поштовий переказ позивачем отриманий не був, і 27 листопада 2012 року на пошті їй повернули гроші. Про смерть матері ані позивач, ані його дружина, з якою вона, позивачка, разом працює, її не повідомили. Просить в позові відмовити. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що померла спадкодавець [PERSON] її, позивачки, рідна мати. До 2006 року мати жила сама в належній їй квартирі. В 2006 році в неї був інсульт, після чого її забрала до себе [PERSON], і до 2008 року мати жила в неї. В 2008 році чоловік [PERSON] травмувався на роботі, і вона, [PERSON], забрала мати до себе. Позивач в той час провідував мати не більш 3-4 разів на рік, матеріальної допомоги на її утримання не здійснював. Вона, [PERSON], працює в місті Київ, і догляд за матерю в її відсутність здійснював її чоловік [PERSON] Кілька разів вона, [PERSON], просила позивача на кілька днів забрати мати до себе, але він відмовлявся, посилаючись на стан здоровя. В червні 2010 року стан здоровя матері покращився, і вона пішла жити в свою квартиру. В цей час провідувала мати і доглядала за ній [PERSON] Коли вона, [PERSON] приїжджала до [PERSON], вона завжди приходила до матері. Позивач приходив до матері не частіше 1 разу в 2-3 місяця. Потім вона, позивачка, взяла відпустку за свій рахунок і до січня 2011 року, коли в неї, [PERSON] закінчилася відпустка. Після цього позивач вперше забрав мати, і та жила в орендованій квартири біля нього. Із-за плохих відношень з позивачем з цього часу вона, [PERSON], і сестра були позбавлені можливості провідувати та спілкуватися з матерю. Позивач отримував пенсію матери, але вони, відповідачки, намагалися надавати матеріальну допомогу для матери. Позивач відмовлявся брати в них будь-що, і вони вирішили по черзі надсилати для матери гроші поштою. В жовтні 2012 року сестра направила для матери поштовий переказ в сумі 200 гривень, але ці гроші були їй повернуті, оскілки позивач не отримав їх. Після цього вони гроші не надсилали. 20 березня 2013 року мати померла, про що вони з сестрою дізналися лише після похорон. Похована мати була не біля батька. Відповідач відмовлявся сказати їм, де саме похована мати, майже підговорив робітників цвинтарю не казати їм, де похована мати. Вважає позовні вимоги безпідставними і просить в позові відмовити. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не доведений і в позові повинно бути відмовлено за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що померла [PERSON] мати сторін по справі в останні роки свого життя в різний час по черзі жила у всіх своїх дітей сторін по цієї справі, в різний час всі її діти доглядали її, проявляли турботу про неї. Останній час до смерті [PERSON] жила біля свого сина позивача по справі. Померла [PERSON] 20 квітня 2013 року. Вказана обставина визнається сторонами по справі, тому не потребує доказів, крім того підтверджується свідоцтвом про смерть, згідно якому [PERSON] померла 20 квітня 2013 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1224 ЦПК України не мають право на спадкування за законом особи, які ухилялися від виконання обовязку, щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані. Позивач не довів тої обставини, що відповідачі ухилялися від обовязку щодо утримання спадкодавця, ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, не довів, що відповідачі ухилялися від надання спадкодавцеві допомоги свідомо, не довів, що спадкодавець взагалі потребувала матеріальної допомоги. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі працюють, а тому по обєктивним причинам не могли витрачати весь свій час на догляд за матерю. Також встановлено, що між позивачем та відповідачками склалися вкрай неприязні відносини. Оскільки останні роки мати сторін жила біля позивача, відповідачки не мали можливості провідувати мати так, щоб не зустрітися з позивачем, а зустрічі з ним із-за відносин, що склалися, часто закінчувалися сварками. Про те, що відповідачі останні роки не спілкувалися з матерю, пояснили в судовому засіданні свідки. Так, свідок [PERSON] пояснила, що вона є двоюрідною сестрою сторін по справі. Їй відомо, що мати сторін [PERSON] останні роки свого життя жила біля позивача по справі, відповідачки її в цей час не провідували. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є дружиною позивача. Вона працює в одній установі з відповідачкою [PERSON] Коли [PERSON] померла, вона, позивачка не повідомляла про це [PERSON], оскільки [PERSON], яка все добре розуміла, ображалася на відповідачів за те, що вони не приходять до неї і сама просила не казати їм про свою смерть. Таким чином, згідно показанням цього свідка, померла [PERSON] перед смертю все добре розуміла, розмовляла про свою смерть, але не скористалася можливістю скласти заповіт і позбавити відповідачів права на спадщину. Із пояснень сторін також вбачається, що позивач ніколи не казав відповідачам про недостатність коштів на утримання матери, про необхідність надання відповідачами матеріальної допомоги на її утримання. Позивач не довів, що витрати на утримання матери були більшими, ніж отримана нею пенсія. Таким чином, жодного доказу існування будь-якої законної підстави для усунення відповідачів від спадщини суду не надано, відсутність спілкування відповідачів зі спадкодавцем в останні роки життя спадкодавця, в даному випадку не є доказом умисного ухилення відповідачів від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця.

Outcome: dismissed