Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 38985,75грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує , що 13.02.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500903886 на суму 18660,40 грн. Згідно умов Кредитного договору позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконав, а тому у нього виникла заборгованість в сумі 38985,75грн. Між ПАТ « Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір про відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором. Разом з тим, 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016/1ДМГ/ЄАПБ у відповідності до умов якого відступило право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідачки. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що 13.02.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 500903886, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 18660,40 грн. 30.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до якого останній набув право вимоги грошових коштів від відповідача за таким кредитним договором. Поряд з цим, 10.10.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дата [PERSON]» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача коштів за вищевказаним кредитним договором, уклавши договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, а останній відповідно набув право вимоги грошових коштів від відповідача за таким кредитним договором. Про що також свідчить [PERSON] прийманні-передачі реєстру боржників від 10.10.2016р. та відповідно до витягу з додатоку №1-1 до договору факторингу №1706-1 ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016р. Відповідачу були надіслані повідомлення про відступлення права вимоги та повідомлення про погашення заборгованості (а.с.12-13). При цьому, відповідач не виконав взятих на себе кредитних зобовязань, у звязку з чим заборгованість згідно розрахунку заборгованості в загальному становить 38985,75 грн. за кредитним договором і складається з : 17438,19 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 9224,48 грн. - заборгованість за процентами та комісією за користування кредитом, 12323,08 грн. пеня, штраф, неустойка. Згідно ст.ст. 1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актівцивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості перед позивачем, а тому з неї підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 26662,67 грн., а саме: 17438,19 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 9224,48 грн. - заборгованості по процентам та комісією. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідачки 12323,08 грн. пені, штрафу та неустойки слід відмовити. Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати 1600 грн. На підставі ст. ст. 526, 549, 551, 554, 610, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial