Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши, що 23.12.2016 року [PERSON] поліції охорони в м. Києві, [PERSON] та Рівненське вище професійне училище Департаменту охорони уклали Договір № 26 на навчання за кошти підрозділу поліції охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, Вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони та підрозділом поліції охорони. Відповідно до договору [PERSON] поліції охорони в м. Києві прийняло на себе зобовязання перерахувати навчальному закладу кошти за підготовку відповідача за професією охоронник для служби в УПО в м. Києві, а відповідач всіма видами професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УПО в м. Києві 28.04.2017 року і відпрацювати не менше 3-х років з дня укладання контракту про проходження служби в поліції. 09.08.2018 року поліцейського взводу № 1 роти реагування Оболонського РВ [PERSON] поліції охорони в м. Києві капрала поліції [PERSON] було звільнено зі служби в поліції за власним бажанням. У зв'язку з вказаним 12.10.2018 року відповідачу була направлена претензія, але відповіді на неї отримано не було. Просять стягнути з відповідача борг у розмірі 24932,88 грн., та витрати повязані з розглядом справи. У відповідності до гл. 10\~ст. 274 ЦПК України\~«у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України\~«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON]\~ \~до\~ суду\~\~\~не з'явився, про слухання справи повідомлялася відповідно до ст. 128 ЦПК України. В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. За правилами статей\~2,\~12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК). Судом встановлено, що 23.12.2016 року між [PERSON] поліції охорони в м. Києві, поліцейським [PERSON] та Рівненським вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони було укладено тристоронній договір №26 про навчання поліцейського за кошти [PERSON] поліції охорони в м. Києві (а.с.5-7) . \~Предметом даного договору є здійснення проходження поліцейським первинної професійної підготовки за професією «Охоронник» і кваліфікацією 3-го розряду, за кошти підрозділу. \~Відповідно до п.1.5 договору, вартість навчання складає 24932 грн. 88 коп. Згідно пунктів 4.4, 4.5 і 4.6 договору від 23.12.2016 року №26 про навчання поліцейського за кошти поліції охорони, поліцейській зобов'язується прибути після закінчення навчального закладу на службу до [PERSON] поліції охорони в м. Києві 28.04.2017 року і відпрацювати в підрозділі не менше 3 (трьох) років. У разі неприбуття за призначенням або відмови стати до роботи у підрозділі, відрахування з навчання або звільнення зі служби в поліції протягом 3 (років) після закінчення навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої\~статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейській відшкодовує підрозділу витрати, пов' язані з виплатою його грошового утримання за час навчання. У разі відмови поліцейського від добровільного відшкодування підрозділу витрат, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку відповідно до чинного законодавства. Наказом від 09 серпня 2018 року №289 о/с його було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1\~ст.\~77\~Закону України\~«Про національну\~поліцію» (за власним бажанням)\~(а.с.11). \~Таким чином, відповідач [PERSON] був звільнений протягом перших трьох років після закінчення навчання, а тому на підставі укладеного між сторонами договору він зобов'язаний компенсувати на користь позивача фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладу в розмірі 24932 грн. 88 коп. З метою досудового врегулювання спору відповідачу 12.10.2018 направлялася претензія про погашення заборгованості за навчання в Рівненському вищому професійному училищі ДПО в розмірі 24932 грн. 88 коп. (а.с. 9). Проте, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, заборгованості не погасив. Згідно з п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Частиною першою\~ст. 509 ЦК України\~визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч.1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1,4 ч.1\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України\~покласти на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, у виді судового збору, у розмірі, встановленому\~Законом України «Про судовий збір», що становить 1 762,00 гривень.

Outcome: approved