Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є побутовим споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , що постачає ПрАТ «Харківенергозбут», та є власником зазначеної квартири. За період з 01.01.2019 по 30.04.2020 за вказаною адресою згідно переданих відповідно до вимог п. 11 Постанови № 312, п.4.3 ПРРЕЕ, п.1.1. Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» показань приладу обліку №144538 проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 48 654 грн. 59 коп. Несплата вартості використаної електроенергії шкодить інтересам товариства. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками регулюються «Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, а також Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VІІІ. Споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п.5.5.5.) Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У абонента [PERSON] існує заборгованість у розмірі 48 654 грн. 59 коп. за спожиту електричну енергію, що споживалась за адресою: [ADDRESS] , та утворилась за період з 01.01.2019 по 30.04.2020 на особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимога про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 48654,59 грн. обґрунтована та підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при предявленні позову судового збору.

Outcome: approved