Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на земельну частку /пай/ розміром 3,07 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість земельної частки (паю) становить 6 323, 56 грн., яка перебуває у колективній власності КАТП ім.. Стефаника с. Семенівка, Пустомитівського району, Львівської області, що значиться за [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку PH № 465397, виданий на підставі рішення Пустомитівської РДА Львівської області № 271 від 28.05. 1997 року. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач покликається на те, що [INFO] року померла [PERSON] - мати позивача, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.10.2001 року. У склад спадщини останньої, крім іншого, увійшло право на земельну частку /пай/ розміром 3,07 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість земельної частки (паю) становить 6 323, 56 грн., яка перебуває у колективній власності КАТП ім.Стефаника с. Семенівка, Пустомитівського району, Львівської області. За життя спадкодавця своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядився, а тому, відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України 1963 року, спадкування після її смерті відбувається за законом почергово. Покликається на те, що позивач як спадкоємець першої черги, на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, займався її похованням, тому відповідності до ст. 549 ЦК України 1963 року вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Інших, крім позивача, спадкоємців [PERSON] немає, остання не була одруженою та не мала інших, крім позивача, дітей. У позасудовому, зокрема нотаріальному порядку вказує позивач здійснити спадкування вказаної вище земельної части паю не має можливості, оскільки спадкодавець за час свого життя втратила оригінал сертифікату на право на земельну частку. Просить позов задоволити. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що обставини склалися так, що в іншому крім судового порядку позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, позивач вважає, що найбільш ефективним швидким та повним застосуванням наданих законом норм для захисту їх права буде визнання за ним права на спадкове майно після смерті [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що дійсно спадкодавця була його матір'ю, і є одним її сином. Після її смерті останній займався похованням спадкодавці.Покликається, що мати зареєстрована була у с.Милошовичі, Пустомитівського району, Львівської області. Перед смертю остання була зареєстрована у [ADDRESS]. Позивач пояснив, що за адресою [ADDRESS] проживав до 2005 року, в подальшому поміняв місце проживання за адресою : [ADDRESS]. До нотаріальної контора для оформлення своїх спадкових прав не звертався, причини вказати не може. Пояснив, що оригінал правовстановлюючого документу - сертифікату знаходиться у нього на руках, який є не втрачений спадкодавицею, як зазначено у позовній заяві. Просить позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні позивач визнав, що оригінал сертифікату, який підтверджує право власності спадкодавці на частку(пай) є у його розпорядженні, а до матеріалів справи не долучено його ксерокопії, оскільки йому невідомо було про таку необхідність. В підтвердження факту наявності на руках у позивача оригіналу документу, який засвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, останнім не представлено доказів про те, що він звертався у відповідні установи з метою фіксування факту втрати такого, як зазначено в позовній заяві. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що наявність оригіналу сертифікату на право на земельну частку РН № 465397, виданого на підставі рішення Пустомитівської РДА Львівської області № 271 від 28.05.1997 року не перешкоджає позивачу оформити свої спадкові права шляхом подачі заяви в нотаріальну контору. Таким чином, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed