Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування своїх вимог якого зазначив, що відповідно до договору про відступлення права вимоги від 21 серпня 2020 року, він набув прав кредитора за укладеним між [PERSON] і [PERSON] договором позики від 18.02.2018 року, за яким остання отримала в борг грошові кошти в сумі 134 200 гривень 00 копійок на строк до 18 травня 2018 року. Оскільки вказану суму позики за договором відповідачка не повернула, позивач просить стягнути з останньої суму боргу в розмірі 134 200 гривень 00 копійок, 3 % річних в сумі 9 409 гривень 00 копійок та інфляційні збитки в сумі 14 435 гривень 50 копійки. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідачка, яка отримала копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подала відзив на позов і не заперечила проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 18 лютого 2018 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір позики відповідно до якого відповідачка отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 134 200 гривень 00 копійок та зобов`язалася повернути позику до 18 травня 2018 року (а.с. 5). Факт отримання відповідачкою від [PERSON] зазначеної суми грошових коштів підтверджується відповідною розпискою від 18.02.2018 року (а.с. 5). 21 серпня 2020 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого останній набув право вимоги [PERSON] за укладеним між ним і [PERSON] договором позики від 18 лютого 2018 року (а.с. 6). Норма пункту 1 частини першої статті 512 ЦПК України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, за положеннями Глави 47 Розділу І Книги п`ятої ЦК України, позивач у даній справі у встановленому законом порядку набув прав кредитора за договором позики від 18 лютого 2018 року укладеним між [PERSON] і [PERSON] .. Із змісту позовної заяви судом встановлено, що у зазначений в договорі строк, відповідачка не повернула суму позики за борговою розпискою. Станом на дату прийняття даного рішення суду, відповідачкою не надано суду доказів про погашення нею свого боргу за договором позики від 18 лютого 2018 року. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Положення частини 2 статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума позики складає 134 200 гривень 00 копійок. Розрахунок розміру 3 % річних судом перевірено. Позивач допустив помилку при розрахунку, оскільки строк прострочення становить 854 дні. Як наслідок сума 3 % річних розраховується за формулою: [проценти] = [сума боргу] ? [процентна ставка] / 100 % / 365 днів ? [кількість днів]. Тобто, 134 200 х 3,00 % х / 100 % / 365 днів х 854 дні = 9 411 гривень 84 копійки за період прострочення з 19.05.2018 року по 18.09.2020 року. Виконані позивачем розрахунки суми інфляційних збитків також є невірними та здійснені з помилками, а тому судом самостійно обраховано суму інфляційних збитків за період прострочення зобов`язання з 19.05.2018 року по 18.09.2020 року. Так, розрахунок індексу інфляції за період прострочення розраховується за формулою: [індекс інфляції] - показник щомісячних індексів за відповідний період [збитки від інфляції] = [сума боргу] ? [індекс інфляції] / 100 % - [сума боргу]. В листі Верховного Суду України «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» № 62-97р від 03.04.1997 року зазначено, що для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою. Індекси інфляції за період прострочення містяться в газеті «Урядовий кур`єр». Загальний індекс інфляції складає: 100 % х 99.3 % х 100 % х 101.9 % х 101.7 % х 101.4 % х 101 % х 100.5 % х 100.9 % х 101 % х 100.7 % х 99.5 % х 99.4 % х 99.7 % х 100.7 % х 100.7 % х 100.1 % х 100.2 % х 99.7 % х 100.8 % х 100.8 % х 100.3 % х 100.2 % х 99.4 % х 99.8 % х 100.5 % = 110.65 %. Тобто, інфляційні збитки за період прострочення зобов`язання з 19.05.2018 року по 18.09.2020 року, визначаються в розмірі 134 200 х 181,828 % / 100 % - 134 200 = 14 292 гривні 30 копійок. Отже, загальна сума боргу відповідача перед позивачем за позикою від 18 лютого 2018 року з урахуванням основної суми боргу в сумі 134 200 гривень 00 копійок, інфляційних показників в сумі 14 292 гривні 30 копійок та 3 % річних в розмірі 9 411 гривень 84 копійки - складає 157 904 гривні 14 копійок. Оскільки, відповідачка не виконала свої зобов`язання за укладеним із [PERSON] договором позики від 18 лютого 2018 року і не повернула останньому суму позики у визначеному розмірі, суд приходить до висновку, що порушені майнові права позивача, як нового кредитора за договором, слід захистити шляхом стягнення з відповідача на користь позивача встановленої суми заборгованості. Разом з цим, відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача саме заявлену суму боргу в розмірі: -основної суми боргу в сумі 134 200 гривень 00 копійок; -інфляційних показників в сумі 14 292 гривні 30 копійок; -3 % річних в розмірі 9 409 гривень 00 копійок, що разом складає 157 901 гривня 30 копійок. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в обсязі розміру суми заборгованості, що встановлена судом в частині основного боргу й інфляційних показників та в розмірі 3 % річних, що заявлений позивачем. На підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial