Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно в якому вказує, що [INFO] року за місцем свого проживання в м.Чернівці померла мати позивача [PERSON]. Позивач, на момент смерті матері, був зареєстрований та проживав разом з нею по [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] Чернівецького міського нотаріального округу відкрита спадкова справа. Згідно спадкової справи, до складу спадкового майна належить двокімнатна квартира [ADDRESS], що розташована на 3-му поверсі 5-ти поверхового будинку. загальною площею 41,6/ 40,0 кв. м, житловою площею 26,40 кв. м, у тому числі: 1-а кімната площею 12,10 кв. м, 2-а кімната площею 14,30 кв. м, кухні площею 5.60 кв. м, вбиральні (сполученої-) площею 0,90 кв. м, ванни площею 1.80 кв. м, коридору площею 4,60 кв., балкону площею 2,30/0,70 кв.м. У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстрований та проживає його батько [PERSON], [INFO]. Проте 16 березня 1976 року шлюб між батьками позивача було розірвано, а тому його батько не є спадкоємцем майна, спадщина на яке відкрилося після смерті матері. В травні цього року позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] Чернівецького міського нотаріального округу, із вимогою видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру, проте постановою № 55/02-31 від 22 травня 2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що позивач не надав правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS], і що видача свідоцтва про право на спадщину без документів підтверджуючих факт належності нерухомого майна спадкодавцю, суперечить законодавству України. Надати приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу документи, що підтверджують факт належності нерухомого майна спадкодавцю [PERSON] не можливо у зв'язку із їх втратою. Зазначає, що факт належності [PERSON] на праві особистої приватної власності квартири [ADDRESS] підтверджується розпорядженням органу приватизації за Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, згідно якого [PERSON] безоплатно, шляхом приватизації, в особисту власність передано квартиру [ADDRESS] та зобов'язано відділ приватизації житла у десятиденний строк оформити на ім'я [PERSON] свідоцтво про власність та технічний паспорт. Листом Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації повідомлено, що згідно архівної справи [ADDRESS] право власності зареєстровано за [PERSON] згідно свідоцтва про право право власності від 31.10.1994 року виданого управлінням комунальної власності. Проте, отримати дублікат свідоцтва про право власності [PERSON] на вищевказану квартиру не представляється можливим у зв'язку із смертю її власниці. У зв'язку із викладеним, за неможливості отримати, в порядку передбаченому законом дублікат свідоцтва про право власності на квартиру, а як наслідок неможливості оформити спадщину на неї, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право приватної власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS], що розташована на 3-му поверсі 5-ти поверхового будинку загальною площею 41,6/ 40,0 кв. м, житловою площею 26,40 кв. м, у тому числі: 1-а кімната площею 12,10 кв. м, 2-а кімната площею 14,30 кв. м, кухні площею 5.60 кв. м, вбиральні (сполученої-) площею 0,90 кв. м, ванни площею 1.80 кв. м, коридору площею 4,60 кв., балкону площею 2,30/0,70 кв.м. внаслідок спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позов просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Третя особа на стороні відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON], яка згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] є матір'ю позивача, померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. (а.с.8, 11) [PERSON], її син [PERSON] та колишній чоловік [PERSON] були зареєстровані та проживали разом по [ADDRESS] що підтверджується довідкою № 1511 від 29.05.2014 року виданою ПП «Садгора-Сервіс». (а.с.10) Згідно технічного паспорта, квартира [ADDRESS] має загальну площу 41,6/ 40,0 кв. м, в тому числі житлову площу 26,40 кв. м, з яких: 1-а кімната площею 12,10 кв. м, 2-а кімната площею 14,30 кв. м, кухня площею 5.60 кв. м, вбиральня (сполучена) площею 0,90 кв. м, ванна площею 1.80 кв. м, коридор площею 4,60 кв., балкон площею 2,30/0,70 кв.м. (а.с.18-21) Підтверджується також і той факт, що після смерті матері, позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що позивач не надав правовстановлюючого документу на вищевказану квартиру. (а.с.62) У зв'язку із втратою свідоцтва на право власності від 31.10.1994 року на ім'я [PERSON], позивач розмістив оголошення про таку втрату, що підтверджується довідкою від 19.06.2014 року виданою редакцією газети «Свобода Слова», в якій. (а.с.59) Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. У даному випадку позивач вказує, що право власності на квартиру було наявне у його покійної матері, проте правовстановлюючі документи було загублено. Таким чином право власності підлягає сумніву та у зв'язку із цим, нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Разом із тим, згідно розпорядження органу приватизації № 11791 від 28.10.1994 року, засвідченого підписом заступника начальника відділу обліку та приватизації житла департаменту ЖКГ Чернівецької міської ради, [PERSON] безоплатно, шляхом приватизації, в особисту власність передано квартиру [ADDRESS] та зобов'язано відділ приватизації житла у десятиденний строк оформити на ім'я [PERSON] свідоцтво про власність та технічний паспорт (а.с.50) Як вбачається із листа Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації № 2235 від 13.12.2013 року, згідно архівної справи, право власності на [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 31.10.1994 року виданого управлінням комунальної власності, розпорядження № 11791 та внесено в книгу № 84 сторінка 44, дата реєстрації 29.11.1995 року, копія вказаного листа додається. (а.с.61) Даними письмовими доказами підтверджується той факт, що покійна [PERSON] була власником квартири [ADDRESS]. Даний факт відповідачем також не оспорюється. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлено, що позивач є єдиним сином померлої [PERSON] та померла не склала заповіт на випадок своєї смерті. Як вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу виданого повторно серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та її чоловіком [PERSON], батьками позивача, було розірвано 16.03.1976 року. (а.с.9). Таким чином з'ясовано, що на момент набуття права власності на вищевказану квартиру, [PERSON] була розлучена із своїм чоловіком, а тому набуте майно будь-яким чином не належить на праві спільної сумісної чи часткової власності її колишньому чоловікові. За таких умов, [PERSON] не може бути спадкоємцем майна померлої за законом. Згідно ч. 3 ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено вище, на момент смерті [PERSON], позивач проживав разом із нею, в подальшому, у встановлені строки, не заявляв відмову від спадщини, а тому вважається таким, що прийняв її. Враховуючи викладене, встановивши той факт, що вказана квартира належала покійній [PERSON] на праві приватної власності, а позивач після її смерті є єдиним спадкоємцем, визнавши обставину втрати свідоцтва про право власності на квартиру такою що мала місце, з метою визнання наявного права, яке оспорюється (у відповідності п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України), суд приходить до висновку про наявність всіх підстав для задоволення позову [PERSON]

Outcome: approved