Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 29.10.2007 р. між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №ZPSO0АЕ00000035, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 23273,09 доларів США. Забезпеченням виконання зобов'язань за договором є застава автомобіля «Мерседес-Бенц», модель 313ДПЕ, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20.09.2011 року було звернено стягнення на предмет застави. В процесі підготовки документів щодо реалізації автомобілю, з'ясувалося, що Комунарським та Шевченківським ВДВС ЗМУЮ накладені арешти на заставлений автомобіль. Просить звільнити автомобіль «Мерседес-Бенц», модель 313ДПЕ, реєстраційний номер [NUMBER] з-під арешту. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає. Проти винесення прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач повідомлений про час та місце судового засідання, не з'явився. Представник третьої особи Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без участі представника ВДВС та прийняти рішення на розсуд суду. Представники третіх осіб Комунарського ВДВС ЗМУЮ, УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, ТОВ «Укркредит», [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.3 ст.. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно зі ст.. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідач в судові засідання 22 травня та 12 червня 2014 року не з'явився. На адресу відповідача були послані повістки, які повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. Тому суд вважає, що відповідача було повідомлено належним чином про час та місце слухання справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 29.10.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZPSO0АЕ00000035, за яким позичальнику надано кредит в розмірі 23273,09 доларів США. 29.10.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір застави рухового майна. Пунктами 1, 34.4. договору передбачено, що предметом договору є надання заставодавцем автомобіля «Мерседес-Бенц», модель 313ДПЕ, 2000 року випуску, автобус пасажирський, реєстраційний номер [NUMBER], в забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед заставодержателем, в силу чого заставодержатель має одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця. Державним виконавцем Комунарського ВДВС ЗМУЮ постановою ВП №16459945 від 05.03.2010 року за виконавчим листом №2-1779, виданим 16.12.2009 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в розмірі 15331,50 грн. було накладено арешт на все майно, що належить боржнику та заборонено здійснювати відчуження майна. Державним виконавцем Комунарського ВДВС ЗМУЮ постановою ВП №16459945 від 05.03.2010 року оголошено розшук автомобіля «Мерседес-Бенц», модель 313ДПЕ, 2000 року випуску, автобус пасажирський, реєстраційний номер [NUMBER]. Державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ постановою ВП №23557372 від 06.01.2011 року за виконавчим листом №2н-2058, виданим 20.10.2010 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Укркредит» суми в розмірі 28091,88 грн. накладено арешт на все майно [PERSON] та заборонено відчужувати. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20.09.2011 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №ZPSO0АЕ00000035 від 29.10.2007 року звернуто стягнення на предмет застави автомобіль «Мерседес-Бенц», модель 313ДПЕ, 2000 року випуску, автобус пасажирський, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] та шляхом вилучення предмета застави передано у заклад (володіння) ПАТ КБ «Приватбанк». Частиною 3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст..16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Частиною 1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи те, що вказані арешти перешкоджають позивачу звернути стягнення на заставлене майно, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved