Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В позовній заяві посилається на те, що позивачу на праві приватної власності належить кв. [ADDRESS] . В зазначеній квартирі окрім позивача зареєстрований [PERSON] , який перебував з позивачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірваний. У 2012 році [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі та позивач зареєструвала його в належній їй квартирі [ADDRESS] . У червні 2016 [PERSON] скоїв убивство та вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.09.2018 його засуджено до довічного позбавлення волі. Відповідач тривалий термін не користується спільним житлом, особистих речей за місцем реєстрації не зберігається, будь-яких витрат на утримання житла відповідач не несе, комунальні послуги не сплачує. Оскільки відповідач зареєстрований за адресою кв. [ADDRESS] та проведення вказаної реєстраційної дії в добровільному порядку є неможливим, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2765517 від 06.02.2004 (а.с.11-13). Згідно довідки квартального комітету № 131 від 15.01.2019 та домової книги в квартирі [ADDRESS] зареєстрована позивач та [PERSON] (а.с.9-10,14). Шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.40). Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.09.2018 [PERSON] засуджено до довічного позбавлення волі (а.с.16-35). [PERSON] хоч і зареєстрований, але не проживає за адресою квартира [ADDRESS] , що підтверджується довідкою квартального комітету №131 від 15.01.2019 (а.с.14). Оскільки за вищезазначеною адресою зареєстрований відповідач, позивач не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. За таким підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 386, 391, 393, 405 ЦК України,

Outcome: approved