Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та уточненою позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що 20.08.2011 року між ПАТ «Банк Ресенанс Капітал» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 26253018563250, на підставі якого [PERSON] видано кредит у сумі 24600 грн.. 19.07.2016 року ПАТ «Банк Ресенанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», який є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ресенанс Капітал». Внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ресенанс Капітал» до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» була передана заборгованість за кредитним договором. Позивач також зазначає, що відповідно до ст. 1050 ЦК України та ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач як кредитодавець має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач як позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Позивач направив письмову вимогу відповідачу на адресу місця проживання, яка вказана в анкеті на отримання кредиту, а саме: [ADDRESS] . Однак, відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14.12.2018 року складає 117466 грн., з яких: 24176,90 грн. заборгованість за кредитом; 0 грн. заборгованість по процентам, 24465,58 грн. - заборгованість за комісією, 68823,52 грн. - штрафні санкції. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в сумі 117466 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1762 грн.. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04.06.2019 р. зупинено провадження у данній справі до набрання судовим рішенням законної сили у цивільній справі № 194/1068/18 (провадження № 2/755/5487/18) за позовом [PERSON] до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. 123-124). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2019 р. позов [PERSON] до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишено без розгляду (а.с. 137-138). Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05.10.2020 р. за заявою представника ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» провадження у справі за уточненою позовною заявою ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - поновлено, справу призначено до розгляду (а.с. 142). Представник позивача АТ «ПУМБ» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 163), однак раніше подав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника банку, в якій також просив позов задовольнити в повному обсязі (а.с. 65-67). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, зазначила, що позовні вимоги не визнає повністю, просить відмовити в позові, оскільки з неї за виконавчим написом від 21.03.2018 р. стягується заборгованість на користь АТ «ПУМБ». Також, відповідач зазначила, що належного розрахунку заборгованості з урахуванням виконавчого напису позивачем до суду не надано та долучила до заяви копію свідоцтва про шлюб, довідку з місця реєстраціїмісця проживання особи, звіт про здійснення відрахування та виплати (а.с. 168-171). Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що відповідно до укладеного Договору № 26253018563250 від 20.08.2011 р. між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 24600 грн., з встановленням овердрафту в межах максимально погодженої суми, яка не перевищує 50000 грн. (п. 1 пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) (а.с. 7, 46). 24.01.2020 р. відповідач уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу прізвище відповідача є - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24.01.2020 р. Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), та довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 992, видана 09.04.2020 відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 169-170). Відповідно до умов укладеного кредитного договору, Договір складається з пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта), Загальних умов відкриття та порядку ведення рахунку та договору страхування (а.с. 7-9, 46-48). 19.07.2016 р. ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», який є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», що підтверджується статутом ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» затвердженим позачерговими Загальними зборами акціонерів (протокол № 76 від 17.11.2016 р.) та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 14-26, 53-56). Внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» була передана заборгованість за кредитним договором. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 638, 634, 1054 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). До Договору кредиту згідно з ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За п.п. 3.2.7 п. 3.2 Загальних умов відкриття та порядку ведення рахунку та договору страхування, відповідач зобов`язаний щомісячно здійснювати погашення заборгованості за овердрафтом, що виникла у розрахунковому періоді, шляхом поповнення рахунку на кожну розрахункову дату коштами у розмірі, що є не меншим мінімального платежу; за п.п. 3.2.8 п. 3.2 щомісячно в повному обсязі сплачувати проценти за користування овердрафтом й несанкціонованим овердрафтом, нараховані штрафні санкції (за наявності), а також погашати іншу заборгованість, що виникла у розрахунковому періоді, шляхом поповнення рахунку на кожну розрахункову дату коштами у відповідному розмірі; за п.п. 3.2.9 п. 3.2 у випадках, передбачених Договором, здійснювати дострокове погашення овердрафту та іншої заборгованості за Договором (а.с. 8, 47). Згідно з ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З виписки з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 26253018563250, наданою позивачем до суду, відповідач станом на 14.12.2018 р. має заборгованість, яка складає 117466 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2483,83 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 24465,58 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі - 0,00 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту в розмірі - 21693,07 грн.; строкова заборгованість за комісією в розмірі - 492,81 грн.; строкова заборгованість за процентами - 0,00 грн.; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі - 68823,52 грн.. Станом на 14.12.2018 р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 26253018563250 від 20.08.2011 р. не погашена (а.с. 13, 52). Однак, з наданої позивачем виписки, не видно за який саме період виникла заборгованість за зазначеним кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Так, судом встановлено, що позивачем засобами поштового зв`язку Укрпошта, на адресу відповідача [PERSON] направлялася письмова вимога (повідомлення) № 501 від 01.02.2018 року про виконання зобов`язання перед ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором, а саме: негайного погашення заборгованості по кредитному договору в загальному розмірі 54378,93 грн. в строк до 08.02.2018 р. (а.с. 10, 49), вказана письмова вимога позивачем отримана, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11-12, 50-51), однак [PERSON] ) свої зобов`язання за письмовою вимогою позивача не виконала. У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» 21.03.2018 р. звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., яким вчинено виконавчий напис серії ННВ № 733391, зареєстрований в реєстрі за № 1558, за яким звернуто стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 26253018563250 від 20.08.2011 р., за період з 12.03.2017 р. по 12.03.2018 р. в сумі 54883,51 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 26461,65 грн.; прострочена заборгованість комісією - 30 грн., прострочена заборгованість за процентами - 27887,28 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн., строкова заборгованість за процентами - 504,58 грн. (а.с. 87-88). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, комісію, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 202/4494/16-ц від 31.10.2018 р. та у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі № 758/7022/15-ц від 22.01.2020 р.. Так, з матеріалів справи встановлено, що виконавчий напис, вчинений 21.03.2018 р. приватним нотаріусом Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 54883,51 грн. за період з 12.03.2017 р. по 12.03.2018 р., не визнавався судом таким, що не підлягає виконанню, про що свідчить ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2019 р. у справі № 194/1068/18 (а.с. 137-138). Крім того, кінцевий строк виконання зобов`язання за кредитним договором було змінено банком шляхом звернення банку до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо звернення стягнення заборгованості у рахунок дострокового повернення кредиту, а тому нарахована після закінчення строку дії кредитного договору неустойка стягненню не підлягає. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що за період з 01.06.2018 р. по 30.11.2020 р. з заробітної плати відповідача [PERSON] здійснюються утримання в розмірі 20 відсотків стягнення за постановою державного виконавця від 08.05.2018 р. по виконавчому провадженню № 56287539, за виконавчим написом № 1558 від 21.03.2018 р., утримана сума в погашення заборгованості становить 46967,77 грн., про що свідчить звіт ТОВ «Вуглехімічна лабораторія» про здійснені нарахування та виплати з доходу [PERSON] за період з 01.06.2018 р. по 30.11.2020 р. (а.с. 171). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач, звертаючись до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості не надав суду доказів того, що заборгованість за кредитним договором відповідача виникла з урахуванням наявного у справі виконавчого напису. Так, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Згідно з вимогами ЦПК України, як в редакції станом на момент подання позову, так і у чинній редакції, учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, задоволення доведених позовних вимог та/або відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 15.07.2020 р. у справі № 755/21137/15-ц. Крім того, наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Таким чином, з видачею виконавчого напису нотаріуса 21.03.2018 р. зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Аналогічні правові висновки щодо застосування положень статті 625 ЦК України у кредитних правовідносинах викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 р. у справі № 127/15672/16-ц, та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року у справі № 758/7022/15-ц. З огляду на викладене, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак з такими позовними вимогами банк до суду не звертався. З виконавчого напису нотаріуса від 21.03.2018 р. встановлено, що ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» використав своє право шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, та достроково стягнув з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 26253018563250 від 20.08.2011 р., за період з 12.03.2017 р. по 12.03.2018 р. в сумі 54883,51 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 26461,65 грн.; прострочена заборгованість комісією - 30 грн., прострочена заборгованість за процентами - 27887,28 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн., строкова заборгованість за процентами - 504,58 грн. (а.с. 87-88). З огляду на викладене, в матеріалах справи відсутні докази, що наявна заборгованість за кредитним договором № 26253018563250 від 20.08.2011 р. виникла у відповідача з урахуванням наявного виконавчого напису та з урахуванням сплачених коштів, які утримувалися із заробітної плати [PERSON] , зазначених в звіті про здійснення відрахування та виплати, виданому ТОВ «Вуглехімічна лабораторія» за період з 01.06.2018 р. по 30.11.2020 р. (а.с. 171). У зв`язку з чим, суд вважає, що доводи позивача щодо наявності станом на 14.12.2018 р. у позивача простроченої заборгованості за сумою кредиту, комісією та неустойкою є безпідставними. За таких обставин, аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає, за необхідним відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed