Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 14 грудня 2006 року між сторонами було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2142 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, станом на 27 лютого 2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 25530 грн. 35 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 211 грн. 32 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 7993 грн. 23 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 411 грн. 36 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 15222 грн. 52 коп., а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу; 1191 грн. 92 коп. - процентна складова. Просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 25530 грн. 35 коп., судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 14 грудня 2006 року між сторонами укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 2142 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір, який був укладений між Банком та Держателем платіжної картки складається із: Анкети позичальника, Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.6-10зв.). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 27 лютого 2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 25530 грн. 35 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 211 грн. 32 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 7993 грн. 23 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 411 грн. 36 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 15222 грн. 52 коп., а також штрафи: 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу; 1191 грн. 92 коп. - процентна складова (а.с.5-5зв.). Дослідивши добуті докази суд дійшов наступного висновку. Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідач не виконав свого обов'язку і в порушення умов договору кредиту не повернув позивачу суму кредиту, порушивши права позивача на отримання кредиту в повному обсязі. 14 грудня 2006 року відповідачем підписана заява, в якій зазначено, що позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов (а.с.6зв.). На час розгляду справи суду не надано доказів недійсності умов зазначеного кредитного договору. Відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів за даним Договором встановлюються сторонами тривалістю п'ять років. Частиною 1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується позовна давність в один рік. Згідно з ч.5 ст.261 ЦК за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до графіків погашення кредиту, початком перебігу строку позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, проте не сплатив його. У разі порушення річного строку неустойка може бути обрахована за останній рік невиконання основного зобов'язання, в межах строку позовної давності за основним зобов'язанням. Судом перевірено розрахунок пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та встановлено наступне. З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань складає у сумі 15422 грн. 95 коп. за період з 14 грудня 2006 року по 27 лютого 2014 року, що виходить за межі позовної давності. Позивач звернувся до суду з позовною заявою 15 березня 2014 року (а.с.4). З урахуванням положення статті 258 ЦК України, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором підлягає стягненню за період з 15 березня 2013 року по 15 березня 2014 року, виходячи з наступного розрахунку. Згідно розрахунку розмір пені станом на 28 березня 2012 року складає у сумі 14218 грн. 99 коп., станом на 10 червня 2013 року складає у сумі 15006 грн. 86 коп., станом на 27 лютого 2014 року складає у сумі 15422 грн. 95 коп. За період з 15 березня 2013 року по 10 червня 2013 року підлягає до сплати пеня у сумі 156 грн. 14 коп. (15006,86 грн. - 14218,99 грн. : 439 днів х 87 днів). За період з 10 червня 2013 року по 27 лютого 2014 року підлягає до сплати пеня у сумі 416 грн. 09 коп. (15422,95 грн. - 15006,86 грн.). Таким чином, за період з 15 березня 2013 року по 27 лютого 2014 року стягненню підлягає пеня у сумі 572 грн. 23 коп. (156 грн. 14 коп. + 416 грн. 09 коп.). Відповідно до ч. 1 ст.546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1ст.611 ЦК України) Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України) Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Пенею ж є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 18 лютого 2014 року, яка прийнята за результатом перегляду судових рішень з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, у справі № 3-2гс14, та в силу імперативних положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими у правозастосуванні. Відповідно до п. 5.3 кредитного договору штраф застосовується у випадку порушення позичальником строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів. Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Пеня ж, у свою чергу, відповідно до п. 5.1 кредитного договору сплачується у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі, який зазначений у Договору за кожний день просрочки. При цьому відсотки за користування кредитом на суму просроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені Банком не нараховується. Враховуючи, що штраф та пеня відповідно до умов кредитного договору нараховуються за різних обставин порушення позичальником зобов'язання, тому є різними видами відповідальності за порушення зобов'язань боржником, з відповідача підлягає стягненню штраф (фіксована частина) у сумі 500 грн. та штраф (процентна складова) у сумі 459 грн. 41 коп. ((211,32 грн. + 7993,23 грн. + 411,36 грн. + 572,23 грн.) : 100 % х 5 %). Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № DOKORX03000016 від 14 грудня 2006 року станом на 27 лютого 2014 року, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 211 грн. 32 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 7993 грн. 23 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 411 грн. 36 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 572 грн. 23 коп., а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу; 459 грн. 41 коп. - процентна складова, всього у сумі 10147 грн. 55 коп. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 255 грн. 30 коп. (а.с.1), відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судовий збір на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню з відповідача в сумі 102 грн. 12 коп. (10147 грн. 55 коп. х 100% : 25530 грн. 35 коп.) = 40 %; (40 % х 255 грн. 30 коп. : 100 %). Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 102 грн. 12 коп.

Outcome: partial