Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про визначення частки померлого у спільному майні подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 16 грудня 1962 року,який зареєстровано [PERSON] ЗАГС м.Харькова,актовий запис № 2336. За час шлюбу вони на спільні сумісні кошти подружжя збудували житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Я.Клочко, 55-а. Але зазначе\-ний будинок був оформлений тільки на ім'я [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві при\-ватної власності, посвідченого нотаріусом Синельниківської державної нота\-ріальної контори 26.10.1970 року за реєстром № 3391 та зареєстрованого Синельниківським міжміським бюро технічної інвентаризації 21 червня 1979 року за реєстром № 6293. Вищевказаний житловий будинок є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і частки майна дружини та чоловіка є рівними. 18 квітня 2015 року [PERSON], який постійно мешкав за адресою: м.Синельникове, вул. Я.Клочко, 55-а,помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку вищезазначеного житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд. Заповіту [PERSON] не залишив. Єдиним спад\-коємцем першої черги в порядку спадкування за законом,який прийняв спадщину після смерті [PERSON], є його дружина - [PERSON]. Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла згідно із ст.1268 Цивільного кодексу України, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про вида\-чу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спадкового майна. Але нотаріус відмовив їй у його видачі, вважаючи що необхідно виділити з спільної сумісної в спільну часткову власність. У разі смерті одного з подружжя виникає необхідність розмежування частки одного з подружжя у спільній сумісній власності та спадкового майна. Як зазначається у пункті 4.21 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріа\-льних дій нотаріусами України при оформленні спадщини як за законом,так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із правовстановлюючого документа вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з'ясувати,чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За життя [PERSON] його частка у спільному майні подружжя не була виділена і він не отримав свідоцтво про право влас\-ності на неї. Просить визнати, що частка померлого [PERSON] у спільному сумісному майні подружжя-житловому будинку з господарсь\-кими будівлями і спорудами, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Я.Клочко, 55-а,становить -1/2; Визнати за [PERSON], [INFO], право приватної власності на ? частку житлового будинку з відповід\-ною часткою господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Я.Клочко, 55-а в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка настала 18 квітня 2015 року. Представник позивача до початку відкритого судового засідання надав суду заяви якою просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Позивач у відрите судове засідання не зявився. Відповідач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 639131 від 21.04.2015 року [PERSON] помер 18.04.2015 року. Факт шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвищу Суторміна) [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження VI-УР № 468069 від 16.12.1962 року. Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку [PERSON] надано в м.Синельникове по вул.. Я.Клочко, 55-а земельну ділянку площею 600 кв.м. для будівництва жилого будинку. Відповідно довідки КП «СМБТІ» від 17.11.2015 року № 1776 будинок по вул.. Я.Клочко, 55-а в м.Синельнкиове зареєстрований за [PERSON]. Згідно довідки виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 19.10.2015 року № 448 [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO] з 09.10.1997 року по день смерті 18.04.2015 року разом з дружиною [PERSON], яка зареєстрована за даною адресою з 09.10.1997 року по теперішній час. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.02.2016 року [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Я.Клочко, 55-а, який належав померлому [PERSON] у звязку з тим, не надано документів про належність спільної часткової власності даного будинку. У відповідності до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved