Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача вартість витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі, у сумі 10514,14 грн. та судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування вимог зазначено, що [PERSON], відповідно до договору від 22.09.2011 року та додаткового договору від 21.04.2012 року, навчався у Національній академії внутрішніх справ, за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі. Відповідач навчався у Національній академії внутрішніх справ з 01.09.2011 року по 27.05.2014 року і вартість витрат, пов'язаних з його утриманням у навчальному закладі становить 25514,14 грн. Враховуючи, що відповідачем було сплачено 15000,00 грн., позивач просить стягнути 10514,14 грн. В матеріалах справи міститься заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що згідно договору №11-031 від 22.09.2011 року та додаткового договору №1 від 22.09.2011 року, укладених між Національної академією внутрішніх справи та [PERSON], наказу ректора Національної академії внутрішніх справ від 06.08.2011 року [PERSON] навчався у вказаному навчальному закладі з 01.09.2011 року по 27.06.2014 року. Відповідно до п. 2.3.5. договору №11-031 від 22.09.2011 року [PERSON] зобов'язався після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обовязків за посадою, на яку призначена замовником, і відпрацювати не менше трьох років. Згідно п. 3.1. договору №11-031 від 22.09.2011 року підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у звязку з відрахуванням особи з Національної академії внутрішніх справи та звільненням з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; за порушення дисципліни; не поновлення на навчанні після звільнення зі строкової військової служби (окрім випадку неможливості подальшого проходження служби за станом здоров'я на підставі висновку військово-лікарської комісії). Відповідно до наказу т.в.о. начальника Управління міністерства внутрішніх справи України в Житомирській області від 12.11.2014 року №364о/с лейтенанта міліції [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) за п. 64 «е» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справи України (за порушення дисципліни). Згідно розрахунків, що містяться в матеріалах справи, сума витрат, пов'язаних з утримання [PERSON] у начальному закладі становить 25514,14 грн., та складається з: витрат на грошове забезпечення - 5703,56 грн., витрат на продовольче забезпечення - 8536,99 грн., витрат на речове забезпечення - 3006,98 грн., витрат комунальні послуги та спожитих відповідачем енергоносіїв - 8266,61 грн. Як вбачається з листа Національної академії внутрішніх справи від 16.08.2016 року №46/вюз-618 [PERSON] у добровільному порядку було сплачено 15000,00 грн. на відшкодування витрат, пов'язаних навчанням. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача вартість витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі, у сумі 10514,14 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 800,00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 800,00 грн.

Outcome: approved