overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 08 грудня 2006 року він і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 83. Від цього шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства і виховання дитини. Просить суд розірвати шлюб укладений між ним і відповідачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Приймаючи до уваги згоду позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що 08 грудня 2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 83. Позивач заявив позов про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що подружнє життя у них з відповідачем [PERSON] не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові і поваги один до одного, на примирення він не згодний, що свідчить про неможливість їхнього подальшого подружнього проживання. Згідно довідки Приазовської селищної ради Приазовського району від 27.04.2015 року № 1376, на даний час дитина [PERSON] [INFO], проживає разом з обома батьками. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 08 жовтня 2010 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований у виконавчому комітеті Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 03. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]Спільне життя у подружжя не склалося, у них виявилися різні погляди на спільне проживання, побут, ведення домашнього господарства. Шлюбні відносини між сторонами припиненні, з січня 2017 року вони проживають окремо один від одного та не пов'язані спільним побутом. На теперішній час відповідач переїхала проживати до своїх батьків в Якимівський район Запорізької області. Позивач вважає, що сім'я розпалася і подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливі, тому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. В заяві зазначив, що просить не стягувати з відповідача судовий збір на його користь. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Згідно ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них (ст.112 СК України). Відповідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що 08 жовтня 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Богданівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 03. В шлюбі у сторін народилася дочка - [PERSON]. Спільне життя у подружжя не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть та проживають окремо один від одного. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї, підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя немає. Визнання [PERSON] позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи заяву позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 08 жовтня 2011 року він та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 59. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою виявилось невдалим у зв'язку з тим, що між ними постійно виникали сварки. Вони не знаходять спільної мови, оскільки мають різні характери та погляди на життя та виховання сина. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з липня 2014 року і вони проживають окремо один від одного. Спір про поділ майна на теперішній час не виникає. По домовленості між ними син залишається проживати разом з відповідачкою. Просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що на примирення не згоден, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання також не з'явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає повністю, просить справу розглянути за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що 08 жовтня 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 59, однак шлюбні відносини між ними припинені. [PERSON] позов визнала і не заперечує проти розірвання шлюбу. Визнання відповідачкою позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 08 серпня 2015 року , приблизно о 16 годині , [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 2103 реєстраційний номер [NUMBER] і допустив наїзд на позивача , який керував мопедом «Дельта». Внаслідок ДТП позивачеві були заподіяні тілесні ушкодження. Позивач просить стягнути на його користь з відповідача 24144,90 гривень витрат на лікування, суму втраченого заробітку в розмірі 48140 гривень, витрати , понесені на укладення договорів добровільного медичного страхування в розмірі 1430 гривень а всього в розмірі 73714,90 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнав та просить у їх задоволенні відмовити. Суд, заслухавши сторони , вивчивши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази надані сторонами як обґрунтування позовних вимог так і заперечення проти них , вважає що позов підлягає задоволенню частково. У відповідності з вимогами ст 209 ЦПК України мотивувальна частина буде складена на протязі п`яти днів. На підставі викладеного ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 09 квітня 2010 року між нею та відповідачем укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 151. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини з липня 2015 року припинені. Спільне господарство разом не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам, у зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але до початку розгляду справи надала суду заяву, в якій наполягала на заявлених вимогах та просила слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання жодного разу не з'явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем її реєстрації. Відповідно до ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований 09 квітня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 151 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 23 листопада 2010 року Часовоярською міською раадою, сторони є батьками [PERSON], який проживає з матір'ю - [PERSON]. Спору про його місце проживання немає. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки примирення між сторонами не можливе, сторони подружніх відносин не підтримують, сім'я фактично не існує та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. З огляду на викладене, на підставі статей 104, 105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 09 листопада 1974 року, він уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, актовий запис №3180. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Їх шлюбні стосунки припинилися у 1984 році. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 09.11.1974 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського управління юстиції АР Крим, актовий запис №3180. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю за підставами вказаними у позові, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, справа розглядається в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення позивача, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09 листопада 1974 року позивач уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, актовий запис №3180. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Їх шлюбні стосунки припинилися у 1984 році. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За таких обставин суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 09 серпня 2013 року між нею та відповідачем укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 314. Від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини з початку травня 2015 року припинені. Спільне господарство разом не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам, у звязку з чим просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але до початку розгляду справи надала суду заяву, в якій наполягала на заявлених вимогах та просила слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання жодного разу не з'явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації. Відповідно до\~ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. З урахуванням ч.2\~ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований 09 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 314 та видано свідоцтво про одруження серії 1-НО №330267. Відповідно до ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 \~Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки примирення між сторонами не можливе, сторони подружніх відносин не підтримують, сімя фактично не існує та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. З огляду на викладене, на підставі статей 104, 105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 10.01.2007 року при перевірці абонента [PERSON], мешканці с. Маршенці, Новоселицького району був складений акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення а саме було відсутня пломба державної перевірки чим порушив п.42 Правил. У звязку з виявленим порушенням відповідно до п.53 Правил та методики розрахунку розміру відшкодування збитків заподіяних електропостачальнику внаслідок порушення правил користування електроенергією для населення від 22.11.1999 року за №1416, було проведено нарахування на суму у 319 грн. 66 коп.. 03.07.2007 року [PERSON] померла спадкоємцем її майна після її смерті є відповідач [PERSON]. Відповідач в добровільному порядку не відшкодував нанесені збитки а тому просить суд стягнути з неї нанесену шкоду у сумі 319 грн. 66 коп. в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі і просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі і пояснила, що фактично акт був складаний в присутності бабусі яка фактично не добре знала писати та російську мову але вона померла і вона як спадкоємець визнає позов в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст..61 ч.1 ЦПК України, обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Тому суд приймаючи до уваги, що позивач підтримує позовні вимоги а відповідач визнає, що допустив порушення Правил користування електричною енергією, чим наніс позивачу матеріальну шкоду на 319 грн. 66 коп., суд вважає, що відповідно до ст..623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Таким чином підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума нанесеної матеріальної шкоди у розмірі 319 грн. 66 коп.. Згідно з ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати позивачем у розмірі 30 грн. при сплати витрат на інформаційне технічне забезпечення розгляду судової справи. Суд вважає, що оскільки позивач був звільнений від сплати судових витрат по сплаті державного мита при зверненню до суду, дані витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 51 грн.. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 10.08.2011р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, у відповідності до якого відповідач отримав кредит в сумі 8500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних. Відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 31.08.2015р. склала: заборгованість за кредитом 9008,06 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 4231,57 грн., заборгованість за пенею та комісією 597,86 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 691,87 грн., а всього 15029,36 грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати в сумі 1218,00 грн. В судове засідання позивач надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 10.08.2011р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, у відповідності до якого відповідач отримав кредит в сумі 8500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних. Згідно розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача перед банком станом на 31.08.2015р. склала: заборгованість за кредитом 9008,06 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 4231,57 грн., заборгованість за пенею та комісією 597,86 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 691,87 грн., а всього 15029,36 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В даному конкретному випадку позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі відповідачу видані. Відповідач в свою чергу умови вказаного договору не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На підставі викладеного,

Outcome: approved