Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 2619,29 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 169423,38 грн., обґрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. Наказом від 17.11.2017 позивач був звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Статтею 116 КЗпП України\~передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.\~\~В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до\~абз.2\~п.8\~Порядку обчислення\~середньої заробітної\~плати,\~затвердженого \~постановою \~Кабінету \~Міністрів \~України \~від \~08.02.1995\~р.\~№ 100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст. 116 КЗпП України не було проведено розрахунок в день звільнення, що підтверджено довідкою від 19.04.2019 (а.с.10). Заборгованість по заробітній платі станом на 19.04.2019 становить 2619,29 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до довідки від 11.11.2019 середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 474,94 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів, середньомісячне число робочих днів склало 36/2=18. Час затримки розрахунку з 18 листопада 2017 р. по 28 травня 2019 р. (день подання позову до суду) включно складає 20 місяців 10 днів, тобто заробітна плата за час затримки розрахунку визначається за 19 місяців 19 Х 18 Х 474,94 грн. = 162429,48 грн. і пропорційно кількості за 13 календарних дні у листопаді 2017 р./30 кількість днів у листопаді місяці Х 18 середньомісячна кількість робочих днів Х 474,94 грн. = 3704,53 грн., і пропорційно кількості за 28 календарних дні у травні 2019 р./31 кількість днів у квітні місяці Х 18 середньомісячна кількість робочих днів Х 474,94 грн. = 7721,61 грн. Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 162429,48\~грн.+ 3704,53 грн. + 7721,61 грн. = 173855,62 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову в межах заявлених позовних вимог, відповідно до ст. 13 ЦПК України, надані докази є достатніми та переконливими. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1694,23 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved