Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [PERSON], 23 серпня 2012 року відповідно до наказу №306-к, була прийнята у ПрАТ «Луганськдрук», кіоскером у кіоск № 16 розташованого за адресою: м. Луганськ, автовокзал. При прийомі на роботу з нею був укладений договір про колективну матеріальну відповідальність, відповідно до пункту 2.2 якого вона зобов'язана дбайливо відноситися до переданих нею цінностей і приймати заходи до запобігання збитку. На той час у кіоску №16 працювали два кіоскера [PERSON] та [PERSON]. З 28.09.2012 року кіоскер [PERSON] була звільнена за власним бажанням, на підставі чого у кіоску була проведена ревізія за результатами якої нестачі у кіоску не було виявлено, так кіоск був переведений у режим однозмінний і відповідачка працювала у кіоску одна. З 08.01.2013 року відповідач без поважних причин не з'явилась на робочому місці, і була відсутня до моменту проведення ревізії 25.01.2013 року. 25.01.2013 року у кіоску № 16 була проведена позапланова ревізія у зв'язку з закриттям кіоску через нерентабельність і здачі ТМЦ на склади Товариства, у ході якої була виявлена недостача на загальну суму 4246,52 грн., з результатами ревізії відповідач погодилася, підтвердженням чого служить її підпис в акті інвентаризації. Відповідач ухиляється від добровільної сплати грошової суми у розмірі 4246,52 грн. З 13.02.2013 року по 01.03.2013 року на адресу відповідача тричі направлялися листи повідомлення, з прохання з'явитися на підприємстві, для з'ясування обставин за фактом проведеної ревізії. З 01.03.2013 року по 15.03.2013 року на адресу відповідача тричі, направлялися листи повідомлення, з прохання з'явитися на підприємстві на засідання профспілкового комітету. Цього ж дня директор ПрАТ «Луганськдрук» подав на ім'я голови профспілкового комітету подання, що до звільнення [PERSON] по факту виявленої недостачі в кіоску № 16 підтвердженими актами ревізії. 20.03.2013 року протоколом №26 засідання членів профспілкового комітету було розглянуто подання директора ПрАТ «Луганськдрук», та по результатам розгляду було прийнято рішення про згоду звільнення кіоскера кіоску №16 [PERSON] відповідно п.2 ст.41КЗпП України за втрату довіри. З 10.04.2013 по 15.04.2013 року на адресу відповідача тричі направлялися листи повідомлення, з проханням з'явитися на підприємстві для отримання - повного розрахунку та трудової книжки. 29.01.2013 року адміністрація ПрАТ «Луганськдрук» змушена звернутися з заявою до Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області, щодо пошуку [PERSON] та притягнення її до кримінальної відповідальності. Наказом №73-к від 20.03.2013 року ПрАТ «Луганськдрук» припинило з відповідачкою трудові правовідносини. У лютому 2013 року [PERSON] було помилково нарахована на розрахунковий рахунок заробітна плата у розмірі 1148 грн.00 коп., у березні 2013 року був зроблений перерахунок і сума за лютий у розмірі -1148 грн. 00 коп. було сторнована, з урахуванням начислення компенсації за невикористану щорічну відпустку при звільнені відповідачу було нарахована -238,77 грн., а також грошової суми обов'язкового податку у розмірі -121,81 грн.,сума з урахування усіх нарахувань відносно помилкового нарахування склала -787,42 грн. 24.04.2013 року відповідач з'явилась у офісі Приватного акціонерного товариства «Луганськдрук», отримавши у відділі кадрів трудову книжку, про що зроблено відповідний запис у книзі обліку руху трудових книжок працівників ПрАТ «Луганськдрук». 12.06.2013 року на адресу ПрАТ «Луганськдрук» надійшла постанова з Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області про закриття кримінального провадження, справа відносно відповідачки так і не була порушена. У зв'язку з тим, що в даний час відповідач в ПрАТ «Луганськдрук» не працює, а добровільно відшкодувати суму матеріального збитку у розмірі 4246 грн. 52 коп. та помилково нараховану заробітну у розмірі 787 грн.42 коп. не може, ухиляючись від сплати, у підприємства є всі підстави для звернення до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Луганськдрук» матеріальний збиток у розмірі 4246 грн.52 коп. Стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Луганськдрук» помилково зараховані на розрахунковий рахунок грошові кошти в розмірі 787грн. 42 грн. Судовий збір покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, була повідомлена про день та час слухання справи належним чином, причин неявки суду не доповіла. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши думку представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], 23 серпня 2012 року відповідно до наказу №306-к, була прийнята у ПрАТ «Луганськдрук», кіоскером у кіоск № 16 розташованого за адресою: м. Луганськ, автовокзал (а.с.6). При прийомі на роботу з [PERSON] був укладений договір про колективну матеріальну відповідальність, відповідно до пункту 2.2, вона зобов'язана дбайливо відноситися до переданих нею цінностей і приймати заходи до запобігання збитку (а.с.7). З 08.01.2013 року [PERSON] без поважних причин не з'явилась на робочому місці, і була відсутня до моменту проведення ревізії 25.01.2013 року. 25.01.2013 року у кіоску № 16 була проведена позапланова ревізія у зв'язку з закриттям кіоску через нерентабельність і здачі ТМЦ на склади Товариства, у ході якої була виявлена недостача на загальну суму 4246,52 грн., з результатами ревізії відповідач погодилася, підтвердженням чого служить її підпис в акті інвентаризації (а.с.8-35). На підставі ревізії директор ПрАТ «Луганськдрук» кузнецов А.А. подав на ім'я голови профспілкового комітету подання, що до звільнення [PERSON] по факту виявленої недостачі в кіоску № 16 підтвердженими актами ревізії (а.с.53). 20.03.2013 року протоколом №26 засідання членів профспілкового комітету було розглянуто подання директора ПрАТ «Луганськдрук», та по результатам розгляду було прийнято рішення про згоду звільнення кіоскера кіоску №16 [PERSON] відповідно п.2 ст.41КЗпП України за втрату довіри (а.с.54). З 10.04.2013 по 15.04.2013 року на адресу [PERSON] тричі направлялися листи повідомлення, з проханням з'явитися на підприємстві для отримання - повного розрахунку та трудової книжки (а.с.55-63). 29.01.2013 року адміністрація ПрАТ «Луганськдрук» звернулась з заявою до Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області, щодо пошуку [PERSON] та притягнення її до кримінальної відповідальності. Відповідно до постанови слідчого СВ Ленінського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області Циб С.О. кримінальне провадження закрито у зв'язку з встановленням відсутності діяння складу кримінального правопорушення (а.с.70). Відповідно до наказу №73-к від 20.03.2013 року ПрАТ «Луганськдрук» припинило з відповідачкою трудові правовідносини (а.с.64). У лютому 2013 року [PERSON] було помилково нарахована на розрахунковий рахунок заробітна плата у розмірі 1148 грн.00 коп., у березні 2013 року був зроблений перерахунок і сума за лютий у розмірі -1148 грн. 00 коп. було сторнована, з урахуванням начислення компенсації за невикористану щорічну відпустку при звільнені відповідачу було нарахована -238,77 грн., а також грошової суми обов'язкового податку у розмірі -121,81 грн.,сума з урахування усіх нарахувань відносно помилкового нарахування склала -787,42 грн. 24.04.2013 року відповідач з'явилась у офісі Приватного акціонерного товариства «Луганськдрук», отримавши у відділі кадрів трудову книжку, про що зроблено відповідний запис у книзі обліку руху трудових книжок працівників ПрАТ «Луганськдрук» (а.с.67-69). Відповідно до ст. 136 КЗпП України, покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, а керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Відповідно ст. 137 КЗпП України суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Коли шкода стала наслідком не лише винної поведінки працівника, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, розмір покриття повинен бути відповідно зменшений. З огляду на викладене оцінивши всі надані суду докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Луганськдрук» обґрунтовані та підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved