Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. В цій квартирі також зареєстровані дочка від першого шлюбу його дружини [PERSON] - [PERSON], [INFO] разом зі своїм сином [PERSON], [INFO]. В другій половині листопада 2014 року відповідач разом зі своїм чоловіком [PERSON] та їх малолітнім сином [PERSON] зібрали свої речі, документи та виїхали на постійне місце проживання в м.Пермь Пермської області РФ, де і проживають по теперішній час. Йому необхідно зняти [PERSON], [PERSON], оскільки не має змоги оплачувати комунальні послуги за всіх зареєстрованих осіб. Просить суд, визнати [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом належним чином про час та місце розгляду справи. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен окремо, пояснили суду, що [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] в листопаді 2014 року поїхали проживати до м.Пермь РФ і з того часу не повертались. Місце перебування їх невідомо. Дослідивши інші матеріали справи, судом встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 06.04.2001 р., посвідченого державним нотаріусом Першої селидівської державної нотаріальної контори Шарафєєвою І.В., позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с.4). Як вбачається з довідки №1285 від 01.06.2016 р., виданої КП «СЄЗ м.Селидове», разом із [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.5). Згідно акту про не проживання 01.06.2016 р., в результаті перевірки встановлено, що за адресою: [ADDRESS], зареєстровані, але не проживають з 26 листопада 2014 року по теперішній час [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.16, 319,321, 391 ЦК України,

Outcome: approved