Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на свою користь, оскільки продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2015 року та до досягнення ним 23-х річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання та допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На обґрунтування позову вказав, що відповідач є його батьком, а сам позивач є студентом Кіровоградського машинобудівного коледжу КНТУ та потребує матеріальної допомоги. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом за місцем його реєстрації, а тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслав, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що представник позивача не заперечив. \~ Відповідно до ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які приймають участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 304940, виданого Палацом реєстрації новонароджених Кіровоградського міськвиконкому. Згідно довідки № 95 від 01.02.2017 року, [PERSON] є студентом ІV курсу Кіровоградського машинобудівного коледжу КНТУ, денна форма навчання, яке закінчується 30.06.2017 року /а.с. 6/. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з \~позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз'яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судовим розглядом беззаперечно встановлено, що [PERSON], [INFO] навчається та потребує матеріальної допомоги. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2015 року та до досягнення ним 23-х річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки термін закінчення навчання зазначено в довідці учбового закладу 30.06.2017 року, тому суд стягує аліменти на утримання [PERSON] до 30.06.2017 року. Суд відмовляє в вимогах про зобов'язання сплачувати аліменти не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки ЦПК України не передбачена дана вимога при стягненні аліментів на повнолітніх дітей, а вимога про стягнення не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку стосується стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи, що позивач та його представник не надали доказів того, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача за минулий період, тому суд відмовляє у вимогах стягнення аліментів з 24.10.2015 року. Крім того, суд не може стягувати аліменти до досягнення позивачем 23-х річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання, оскільки дана вимога стосується майбутнього. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. За вказаного, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] Валерійовича судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн.

Outcome: partial