Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23.09.2017 року Компаніївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №28. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 23.09.2017 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Їх сімейне життя не склалося, постійно виникали сварки, він був вимушений змінити місце проживання. Шлюбні відносини між ними припинені з 16.12.2017 року. На даний час проживають окремо, сімейне життя не ведуть, спільного майна не мають, шлюбних стосунків не підтримують, не спілкуються. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить його інтересам. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с. 7). Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та проти їх задоволення не заперечила (а.с. 29). Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази по справі в їх сукупності, враховуючи клопотання відповідача про те, що не заперечує проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтовані та не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2017 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого Компаніївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 28 (а.с. 5). Сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). На теперішній час шлюб носить лише формальний характер - стосунки у сім?ї розладилися, мають різні погляди на сімейне життя, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага. Протягом тривалого часу сторони спільно не проживають, шлюбні відносини фактично між ними припинились. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу (далі СК) України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не припускається. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. За змістом статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. За викладених обставин, суд враховує фактичні взаємовідносини між подружжям, дійсні причини пред`явлення позову до суду, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків. У свою чергу, відповідач, в адресованій на адресу суду заяві, не заперечувала щодо розірвання шлюбу з позивачем, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved