Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що у 2009 році він придбав у відповідача автомобіль ВАЗ-21061, державний реєстраційний номер [NUMBER], 1982 року випуску за 1000,00гривень, що підтверджується розпискою відповідача про отримання вказаної суми. Автомобіль був придбаний у технічно несправному стані, однак у подальшому позивачем за власні кошти було проведено його ремонт і до теперішнього часу він ним користується. Оформлення правовстановлюючого документу на своє ім'я позивач не здійснював, оскільки це було невигідним, бо саме переоформлення коштувало нарівні з вартістю автомобіля). Колишнім власником позивачу було передано оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки це не суперечило вимогам Правил дорожнього руху України. 05.08.2014 року позивач був зупинений працівниками стаціонарного посту №4 роти ДПС ГУ МВС України в Запорізькій області та йому було повідомлено про те, що автомобіль ВАЗ-21061, державний реєстраційний номер [NUMBER], 1982 року випуску був оголошений в розшук. Представниками ВДВС Мелітопольського РУЮ було складено акт опису та арешту майна - автомобілю ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер [NUMBER], 1982 року випуску та транспортний засіб передано позивачу на зберігання. Накладення арешту на вищевказаний автомобіль порушує право власності позивача, оскільки він не має жодного відношення до боргових зобов'язань відповідача [PERSON] Просить визнати його добросовісним набувачем автомобілю ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер [NUMBER] 1982 року випуску, № кузова [NUMBER] та визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ- 21061, державний реєстраційний номер [NUMBER] 1982 року випуску № кузова [NUMBER], з правом реєстрації в органах ВРЕР ДАІ, усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження автомобілем ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер [NUMBER] 1982 року випуску, № кузова [NUMBER], шляхом скасування арешту, що накладався на нього на підставі акту опису та арешту майна державного виконавця від 05.08.2014 року. В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник відповідача - відділу державної виконавчої служби Оріхівського РУЮ Запорізької області в судове засідання не з'явився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі. При розгляді справи покладається на думку суду. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого МРЕВ ДАІ Оріхівського району, автомобіль ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер [NUMBER] 1982 року випуску, № кузова [NUMBER] належить [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що 12.05.2009 року [PERSON] придбав у [PERSON] автомобіль ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер [NUMBER] 1982 року випуску, № кузова [NUMBER] в технічно несправному стані за 1000,00грн. Даний факт підтверджується розпискою написаною власноруч [PERSON], де він написав, що ніяких претензій до [PERSON] не має. Тобто між сторонами був вчинений правочин, який не суперечить вимогам ст.203 ЦК України. В судовому засіданні позивач пояснив, що автомобіль ним був придбаний у технічно несправному стані, однак у подальшому позивачем за власні кошти було проведено його ремонт і до теперішнього часу він ним користується. Таким чином, між сторонами був вчинений правочин у письмовій формі, що відповідає вимогам ст. ст. 207, 208 ЦК України, який не суперечить вимогам ст. 203 ЦК України, оскільки [PERSON], з моменту передачі коштів за вищевказаний автомобіль [PERSON], розпоряджається автомобілем на свій власний розсуд, тобто фактично набув права власності на автомобіль. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його власності, якщо його право оспорюється або не визнається іншою особою. В судовому засіданні позивач пояснив, що він не може зареєструвати своє право власності на вищевказаний автомобіль, оскільки 05.08.2014 року працівниками стаціонарного посту №4 роти ДПС ГУ МВС України в Запорізькій області йому було повідомлено про те, що автомобіль ВАЗ-21061, державний реєстраційний номер [NUMBER], 1982 року випуску був оголошений в розшук. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з моменту передання, тобто з 12.05.2009 року, позивачу автомобіля він став його власником. Крім того, відповідно до ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не можу бути витребуване у нього. Згідно ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник майна має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння; · було викрадено у власника або особи, якій він передав майно у володіння; · вибуло з володіння власника або особи, він передав майно у володіння, не з їхньої У відповідності з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Позивач являється добросовісним набувачем автомобілю ВАЗ-21061, державний реєстраційний номер [NUMBER], оскільки він не знав і не міг знати про боргові зобов'язання відповідача. Крім того, автомобіль не було загублено чи викрадено, а передано позивачу за відплатним договором і за волею власника. На підстави викладеного,

Outcome: approved