Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод у здійсненні ним прав власника щодо володіння, користування та розпорядження належної йому на праві спільної часткової власності часткою житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] у відповідності до порядку користування, визначеному за рішенням Славутицького міського суду Київської області від 16 травня 2013 року, вселити його до житлового приміщення розташованого за адресою: [ADDRESS], зобов,язати відповідачів передати йому ключі від вхідних дверей у квартиру [ADDRESS], звільнити на протязі десяти днів з дня набрання законної сили рішення суду по даній справі виділені йому у користування дві жилі кімнати розміром 10,4 та 11,6 кв.метри жилої площі (позиції 4,7) від своїх речей та не чинити йому перешкоди у користуванні іншими приміщеннями загального користування, що залишилися у спільному користуванні, за рішенням Славутицького міського суду Київської області від 16 травня 2013 року. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], та [PERSON], позовні вимоги не визнали оскільки вважали, що неправомірно відчужено 2/3 частини спірного житлового приміщення, крім того просили звернути увагу суду на те, що будуть порушені права неповнолітньої дитини, яка повинна буде жити із сторонньою особою в одному житловому приміщенні. Також відповідач [PERSON], суду повідомив, що ключів від квартири він позивачу не надасть, оскільки частину житлового приміщення відчужено неправомірно на даний час ніякі міри по захисту своїх прав він не приймав але буде це робити. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім,ї, органа опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області Папаря В.М., в судовому засіданні не підтримала позовні вимоги, посилаючись на те, що будуть порушені неповнолітньої дитини, яка повинна буде жити із сторонньою особою в одному житловому приміщенні. [PERSON], відповідно до рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради №473 від 28.03.2002 року є опікуном неповнолітньої [PERSON]. Перед судовим засіданням вона була в даному житловому приміщенні, неповнолітня дівчинка займає велику кімнату, в інших кімнатах проживає її опікун. В судовому засіданні встановлено, що відповідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, посвідченого 21 липня 2012 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим № 1397, відповідно до ст.66 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта про проведення прилюдних торгів, затвердженого відділом державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції Київської області 02 липня 2012 року [PERSON], позивачем у справі, було набуто у приватну власність 2/3 частини трьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Його право спільної часткової власності 05 листопада 2012 року було зареєстровано у Комунальному підприємстві АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 9074434. Інша 1/3 частина даної квартири відповідно до Свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 24 жовтня 2000 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим № 4922 та Свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 24 грудня 2004 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим № 6095 належить на праві власності відповідачу [PERSON] Згідно даних технічного паспорта на житлове приміщення квартира є трьохкімнатною, загальною площею 66 кв.метри, жилою площею 39,4 кв.метри. Виходячи з чого частка позивача, як її співвласника, по житловій площі складає 26,266 кв.метри, по загальній площі - 44 кв.метри. На сьогоднішній день відповідно до довідки форми №3 від 06.03.2014 року №391 у даному житловому приміщенні зареєстровані неповнолітня [PERSON], як його співвласник, та її брат [PERSON], який є її законним представником до її повноліття. Відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 16 травня 2013 року, яке набрало законної сили, (справа №377/422/13-ц), був встановлений наступний порядок користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]: позивачу [PERSON], було виділено у користування дві жилі кімнати розміром 10,4 та 11,6 кв.метри жилої площі (позиції 4,7); [PERSON], виділено у користування одну жилу кімнату розміром 17,4 кв. метри жилої площі (позиція 3). Решта приміщень квартири: кухня, ванна кімната, коридор, вбиральня, лоджія, було залишено у спільному користуванні. В судовому засіданні було оглянуто відмовний матеріал номер 932 від 17.10.2013 року з висновком за заявою громадянина [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON], вважає, що [PERSON], неправомірно придбав 2/3 частини спірної квартири і тому чинить останньому перешкоди в користуванні його частиною квартири. На підставі цього зроблено висновок, що ці питання відносяться до цивільно - правових і рекомендовано [PERSON], звернутися до суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши підстави позовних вимог, надані сторонами на їх обґрунтування докази, вважає, що враховуючи неможливість в добровільному порядку за обопільною згодою вирішити питання визначення порядку користування житловим приміщенням, належним сторонам на праві спільної часткової власності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 316 ЦК України право власності визначено як право особи на річ /майно/, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Саме цих прав як власника частини квартири, передбачених ст.ст. 358, 383 ЦК України, які позивач отримав відповідно до вимог закону після посвідчення Свідоцтва про право власності на нерухоме майно 21 липня 2012 року, позивач позбавлений з вини відповідачів по даний час. Тобто судом зроблено висновок, що внаслідок протиправних дій відповідачів позивач позбавлений житла, в якому мав і має наміри жити, внаслідок чого він не може проживати у своєму житловому приміщенні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження майном. Виходячи з вищенаведених обставин, прав позивача як співвласника нерухомого майна, норм матеріального права, які направлені на захист прав власника, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і посилання відповідачів, що в даному випадку будуть порушені права неповнолітньої в судовому засіданні не знайшли підтвердження, оскільки її права власності на частину житлового приміщення не порушені.

Outcome: approved