Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, мотивуючи її тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 15.06.2017р. належить на праві власності квартира № 2 по в буд.11 по вул. Шевченка в м. Біла Церква. В цьому будинку проживає без реєстрації відповідач по справі, який самовільно зайняв квартиру та добровільно покинути помешкання не бажає. Оскільки позивач позбавлений можливості безперешкодно користуватися і розпоряджатися належним йому майном, то просить суд усунути перешкоди в користуванні належним йому будинком, шляхом виселення з нього відповідача. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, був викликаний в порядку ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про виклик до суду в газеті «Час Київщини» за 03.11.2017року, причини неявки відповідача суду невідомі, заяв щодо розгляду справи без його участі не надходило, а тому на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України, з урахуванням думки представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи . Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 15.06.2017року, останньому на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.4). Встановленим є те, що у спірному житловому приміщенні, проживає без реєстрації відповідач у справі. Відсутні докази того, що відповідач укладав договір оренди чи будь-яку іншу угоду з власником [ADDRESS], чи попередніми власниками цієї квартири. Представник позивача, в судовому засіданні пояснив, що 15.06.2017р. позивач придбав квартиру № 2 по в буд.11 по вул. Шевченка в м. Біла Церква у [PERSON], котра проживала в даному приміщенні з [PERSON] та доглядала його до дня смерті. Наприкінці червня 2017 р. позивач хотів вселитися в помешкання, але виявилося, що там мешкає відповідач, який не бажає звільняти житло. Відповідач не бажає добровільно звільнити житло, влаштовує сварки, хоча жодного договору найму чи будь-якого іншого документу в підтвердження права на проживання в спірній квартирі не має.. На підтвердження пояснень представника позивача, суду надано акт від 08.09.2017р. складений в присутності сусідів і власника кв.№2 [PERSON] в буд.11 по вул. Шевченка в м.Біла Церква, про те, що [PERSON], [INFO], без реєстрації проживає у житловому будинку [ADDRESS] з квітня 2017року.(а.с.8). Встановленим є те, що відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] (а.с.12). Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], суду показали, що відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, водить сумнівні компанії до [ADDRESS], заважає іншим сусідам. Свідок [PERSON] суду показала, що з травня 2016 вона придбала [ADDRESS]. Відразу свідку не було відомо, хто проживає в квартирі №2 даного будинку, а потім зясувалося, що [PERSON] проживає в спірній квартирі без будь-якого дозволу і права на користування житлом. Крім того, відповідач постійно порушує порядок та добросусідство. Свідки [PERSON], [PERSON] дали суду аналогічні покази. Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Згідно ст.317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Отже, як було встановлено судом, позивач є одноособовим власником [ADDRESS] ; відповідач не є родичем позивача, не укладав з ним жодного договору найму житла, не зареєстрований в спірній квартирі та безпідставно користується квартирою №2 в буд. №11 по вул. Шевченка в м. Біла Церква. Оцінюючи наявні докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судових витрат в розмірі 640 грн., що підтверджено відповідною квитанцією (а.с.1).

Outcome: approved