Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 39507 гривень 10 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08.11.2017 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 21000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 15.07.2019 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача. За клопотанням представника позивача дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Із копії заяви [PERSON] від 08.11.2017 року вбачається, що він отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кредитну картку «Універсальна»; він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку; також, він виразив згоду з тим, що Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг (а.с. 7). Також, у зазначеній заяві міститься відмітка про те, що відповідача ознайомлено у тому числі з тарифами по карткам і умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 8). Відповідно до п. 1.1.2.1.7. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, визначенні Умовами та Правилами, та вчасно здійснювати оплату банківських послуг відповідно до тарифів Банку, здійснювати погашення заборгованісті у строки та в розмірах, визначених договором (а.с. 9 - 25). Також, відповідно до п. 2.2.2.5.1 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний здійснювати погашення кредиту у стртоки та в розірах, визначених п. 2.1.1.3.1, 2.1.1.3.2 цього договору. Пунктом 2.1.1.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що за несвоєчасне виконання клієнтом будь-якого гошового зобов`язання за цим договором банк має право нарахувати пеню у розмірі подвійної обблікової ставки НБУ, що діяла в період, за яким сплачується пеня, від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Пунктами 2.1.1.2.10, 2.1.1.2.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачає, що за коритсування кредитом (за виключенням пільгового періоду) клієнт сплачує банкуфіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. В разі прострочення зобов`язань за договором, клієнт сплачує банку за користування кредитом у розмірі подвійної процентної ставки від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором від 08.11.2017 року. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 15.07.2019 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 39507 гривень 10 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредита - 26404 грн. 30 коп., заборгованість за простроченим тілом кредита - 9471 грн. 52 коп., заборгованість за відсотками - 1273 грн. 80 коп., та штрафні нарахування в сумі 2357 грн. 48 коп. (а.с. 6). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). В пункті 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз`яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Таким чином, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені договором б/н від 08.11.2017 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved