Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 18679,65 грн., що складається тіла кредиту, процентів, пені за прострочене зобов'язання, штрафу (фіксованої частини) та штрафу (процентної складової), а також судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.03.2011 між «Приватбанком» (далі Банк) та [PERSON], було укладено договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти. В свою чергу відповідач не сплачує своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідача, станом на 16.04.2018 утворилась заборгованість у розмірі 18679,65 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 383,13 грн., заборгованості за процентами - 136,47 грн., заборгованості за пенею та комісією - 16794,35 грн., 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 865,70 гривень штрафу (процентної складової). Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. А тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає неявку відповідача в судове засідання неповажною та за згодою представника позивача, вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом беззаперечно встановлено, що 03.03.2011 між позивачем Банком та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В силу положень ч. 1 ст. 634 ЦК України, між сторонами був укладений договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у стандартних формах. Звернувшись із анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг Банку, відповідач засвідчив свою згоду з запропонованими банком умовами. Таким чином, відповідач зобов»язався здійснювати оплату послуг згідно тарифів позивача у строки. За змістом пункту 2.1.1.2.1 Умов для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у памятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Після настання зазначеного на картці терміну її дії банком випускається картка на новий термін, згідно діючих тарифів (п. 2.1.1.2.12 Умов). Пунктом 2.1.1.2.3 Умов встановлено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов клієнт надає згоду відносно прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Матеріалами справи встановлено, що підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов, відповідач користувався кредитним лімітом, отже погодився з такими умовами, розміром процентів за користування кредитом та штрафними санкціями, що передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов. Крім того, відповідно до п. 2.1.1.5.5. відповідач зобов»язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.12.1 договору сторонами погоджено, що зобов»язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговим зобов»язанням. У разі виникнення прострочених зобов»язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2., 2.1.1.4.6. договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов»язків за цим договором. Позивач Банк, у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу, кредит у розмірі 1100 грн. на встановлених вищевказаних кредитним договором умовах повернення грошових коштів зі сплатою відсотків за користування ними. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов вказаних в кредитному договорі, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустила прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка станом на 16.04.2018 утворилась заборгованість у розмірі 18679,65 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 383,13 грн., заборгованості за процентами - 136,47 грн., заборгованості за пенею та комісією - 16794,35 грн., 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 865,70 гривень штрафу (процентної складової). Доказів, які б спростовували вказану позивачем суму боргу відповідач не надав, а суд не здобув. Відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, у випадку порушення позичальником строку платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник сплачує пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу, але не менше 30 гривень в місяць, окрім того позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. При цьому, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. На підставі наведеного, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором в розмірі - 18679,65 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 383,13 грн., заборгованості за процентами - 136,47 грн., заборгованості за пенею та комісією - 16794,35 грн., 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 865,70 гривень штрафу (процентної складової). Також на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені. На підставі викладеного і

Outcome: approved