Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18.05.2015 року помер його батько, [PERSON]. Зазначає, що батьком, [PERSON], складено заповіт, відповідно до якого він на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, що все майно, де б воно не було і з чого воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів своєму сину [PERSON]. Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу [PERSON] 17 березня 2009 року і зареєстровано в реєстрі за № 495. 11.11.2015 року, позивач звернувся до приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] для прийняття спадщини. Внаслідок цього була заведена та зареєстрована спадкова справа № 5/2015. Однак, коли позивач звернувся після смерті батька, до приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: місто Жовква, вул. Василя Стуса, 59, Львівської області йому було відмовлено у письмовій формі та повідомлено, що «пунктом 2 статті 49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії». Крім того у постанові про відмову вчиненні нотаріальної дії зазначено, що подані правовстановлюючі документи на будинок, що знаходиться на вулиці Василя Стуса, 59 у місті Жовкві, Жовківського району Львівської області, який належав [PERSON], не підтверджують факту належності нерухомого майна спадкодавцю та розяснено, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії розглядається за правилами позовного провадження. Зазначає, що батькові було видано реєстраційне посвідчення на право приватної власності на основі договору про надання в безстрокове використання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Камянка-Бузькою державною нотаріальною конторою 10.10.1964 року, д. № 2506 і рішення міськвиконкому № 129 від 28.06.1979 року. Крім цього зазначає, що 11.04.2016 року приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на земельну ділянку, загальною площею 0,0659 гектара, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки: 4622710100:01:003:0131), що знаходиться на вул. В. Стуса, 59 у місті Жовква Жовківського району Львівської області, яка належала спадкодавцю, [PERSON], на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II-ЛВ № 047272, виданого 29.12.2001 року Жовківською міською радою Жовківського району Львівської області, та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 531. Вказує, що 16.11.2015 року [PERSON] та [PERSON] подали заяви приватному нотаріусу Жовківського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] про те, що їм розяснено зміст статті 1241 Цивільного кодексу України, відповідно до якої вони мають право на обовязкову частку. В поданих до нотаріуса заявах [PERSON] та [PERSON] зазначили, що на отримання свідоцтва про право на спадщину на обовязкову частку не претендують, отримувати свідоцтво не бажають. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просить таку задоволити. Позивач в судове засідання не з'явився, однак, подав до суду заяву, якою просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання, не з»явився, однак направив до суду листа в якому просить розглядати дану справу у відсутності представника Жовківської міської ради та виконавчого комітету. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. З копії свідоцтва про смерть серії I-CГ № 389274, вбачається, що [PERSON], помер 18.05.2015 року. З копії свідоцтва про народження серії V-СГ № 269573, вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. З копії заповіту посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] від 17.03.2009 року, вбачається, що [PERSON], складено заповіт, відповідно до якого він на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, що все майно, де б воно не було і з чого воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів своєму сину [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що 16.11.2015 року [PERSON] та [PERSON] подали заяви приватному нотаріусу Жовківського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] про те, що їм розяснено зміст статті 1241 Цивільного кодексу України, відповідно до якої вони мають право на обовязкову частку. В поданих до нотаріуса заявах [PERSON] та [PERSON] зазначили, що на отримання свідоцтва про право на спадщину на обовязкову частку не претендують, отримувати свідоцтво не бажають. З копії витягу із реєстру спадкових справ вбачається, що в приватного нотаріуса [PERSON]Я відкрито спадкову справу № 5/2015. З матеріалів справи, вбачається, що постановою від 12.04.2016 року винесеної приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав недотримання п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат». З копії реєстраційного посвідчення від 11.09.1979 року, вбачається, що [PERSON] було видано реєстраційне посвідчення на право приватної власності на основі договору про надання в безстрокове використання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Камянка-Бузькою державною нотаріальною конторою 10.10.1964 року, д. № 2506 і рішення міськвиконкому № 129 від 28.06.1979 року. З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вбачається, що [PERSON], 11.04.2016 року приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на земельну ділянку, загальною площею 0,0659 гектара, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки: 4622710100:01:003:0131), що знаходиться на вул. В. Стуса, 59 у місті Жовква Жовківського району Львівської області, яка належала спадкодавцю, [PERSON], на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II-ЛВ № 047272, виданого 29.12.2001 року Жовківською міською радою Жовківського району Львівської області, та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 531. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved