Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Об'єднаної територіальної громади в особі Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області; треті особи: Відділ державної реєстрації Синельниківської районної державної адміністрації, Відділ у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельні ділянки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 6 травня 2000 року він придбав житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Новий Посьолок, вул. Калініна (зараз Калинова), 9 у [PERSON], що підтверджується договором купівлі - продажу жилого будинку АВК № 028305, зареєстрованому в реєстрі за № 341 та технічним паспортом. Вказаний жилий будинок ним було зареєстровано в Синельниківському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності, про що в реєстровій книзі № 31 зроблено запис за реєстром № 80 від 12.05.2000 року. В теперішній час він має намір подарувати вказаний жилий будинок своєму онукові, але при оформлені документів стало відомо, що земельна ділянка за вказаною адресою приватизована чоловіком попередньої власниці жилого будинку [PERSON] 28.04.1997 року, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю Серія ДП СВ № 007836 від 28.04.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7836. Згідно вказаного державного акта на право приватної власності на землю [PERSON] передані у власність земельна ділянка загальною площею 0.54 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0.29 га), яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Новий Посьолок, вул. Калініна (зараз Калинова), 9. Вказаний обставини під час оформлення купівлі - продажу жилого будинку йому не були відомі. На теперішній час [PERSON] та [PERSON] померли, будь які спадкоємці у них відсутні. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ст. 30 ЗК України 1990 року, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Саме з моменту укладення договору купівлі-продажу та реєстрації нерухомого майна до особи переходить право на земельну ділянку (статті 657 ЦК України). Просить визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю Серія ДП СВ № 007836, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7836, виданий 28.04.1997 року [PERSON]; Визнати за [PERSON] право власності земельну ділянку загальною площею 0.54 га, яка складається із земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0.25 га та для ведення особистого підсобного господарства - 0.29 га і розташована за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Новий Посьолок, вул. Калініна (зараз Калинова), 9. Позивач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] до початку відкритого судового засідання надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Третя особа - Відділ державної реєстрації Синельниківської районної державної адміністрації до початку відкритого судового засідання надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу. Представник третьої особи - Відділу у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у відкрите судове засідання не зявився. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 06 травня 2000 року, серії АВК № 028305, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 341, [PERSON] продала [PERSON] жилий будинок з надвірними побудовами та спорудами, який знаходиться в с.Новий Посьолок, вул.. Калініна, № 9 Синельниківського району Дніпропетровської області. Даний будинок вцілому зареєстрований в КП «СМБТІ» на праві приватної власності за [PERSON] та записаний 12 травня 2000 року в реєстрову книзі № 31 за реєстром № 90. Відповідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП СВ №007836 від 28.04.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7836, [PERSON], який мешкав за адресою: с.Новий Посьолок, вул. Калініна (Калинова), 9, на підставі рішення ХІІІ сесії ХХІ скликання Миролюбівської сільської ради від 05 листопада 1993 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.54 га, розташовану за адресою: с.Новий Посьолок, вул. Калініна, (Калинова), 9 Миролюбівської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га, та для ведення особистого підсобного господарства - 0.29 га. Згідно свідоцтва про смерть серії ІІІ-ИК № 568406 від 16 січня 2006 року [PERSON] померла 14 січня 2006 року. Відповідно свідоцтва про смерть серії ІІІ-ИК № 566848 від 13 вересня 2005 року [PERSON] помер 07 вересня 2005 року. Згідно ст.30 ЗК України (в редакції 1990 року на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст.. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст.153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved