Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором № 7-236 від 23.05.2007 року у розмірі 82071 грн 04 коп, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 820,71 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 23.05.2007 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 7-236. На підставі зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 9 492,08 дол США на придбання автомобіля із строком користування до 23 травня 2013 року та зі спатою 13 % річних. 10 листопада 2009 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору, відповідно до якої кредит надається у формі відкличної мультивалютної непоновлюваної кредитної лінії з загальним лімітом заборгованості в сумі еквівалентній 106 627,39 грн. зі сплатою 21% річних строком до 23 травня 2018 року. В забезпечення виконання Кредитного договору № 7-236 від 23.05.2007 року, 23 травня 2007 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язувалась у разі порушення виконання зобов'язань [PERSON] погасити заборгованість за Кредитним договором. Відповідач [PERSON] за умовами договору зобов'язався щомісяця в строки, визначені договором, здійснювати погашення частини суми, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитними коштами та всю суму пені у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитними коштами. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Проте відповідачі порушили умови договору та свої зобов'язання належним чином не виконали, у зв'язку з чим мають прострочену заборгованість, яка станом на 16.10.2014 року становить 82 071,04 грн. Не зважаючи на повідомлення позивача про виникнення заборгованості, відповідачі її не погасили, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.05.2007 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 7-236. На підставі зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 9 492,08 дол США на придбання автомобіля із строком користування до 23 травня 2013 року та зі спатою 13 % річних. 10 листопада 2009 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору, відповідно до якої кредит надається у формі відкличної мультивалютної непоновлюваної кредитної лінії з загальним лімітом заборгованості в сумі еквівалентній 106 627,39 грн. зі сплатою 21% річних строком до 23 травня 2018 року. Відповідно до п. 2.5.1 Додаткової угоди № 1 до Кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язується щомісячно до дати, встановленої у Графіку, наведеному в Додатку № 1 пооповнювати транзитний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми червоно погашення відповідної частини кредиту,процентів та інших виплат, встановлених у графіку. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором від 23.05.2007 року № 7-236 перед відповідачем виконав в повному обсязі та надав [PERSON] кредит, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Проте відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів у строки та на умовах визначених кредитним договором належним чином не виконав і має прострочену заборгованість. Як вбачається з розрахунку, доданому до позовної заяви, станом на 16.10.2014 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за кредитним договором від 23.05.2007 року № 7-236 становить 82 71,04 грн, з яких: 47 142,01 грн. - заборгованість за кредитом; 31 177,05 грн. - прострочена заборгованість по процентам; 3 751,98 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту. В забезпечення виконання Кредитного договору № 7-236 від 23.05.2007 року, 23 травня 2007 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язувалась у разі порушення виконання зобов'язань [PERSON] погасити заборгованість за Кредитним договором (п. 2.1 Договору поруки). Статями 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Частиною 1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню та з відповідача на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» має бути стягнута заборгованість в межах заявлених позовних вимог в розмірі 82 71,04 грн. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 820,71 грн.

Outcome: approved