Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] ,зацікавлена особа : Придніпровський РВ у м. Черкаси УДМС України у Черкаській області про визнання осіб такими що втратили право користування квартирою,вказуючи ,що він ,згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 27 січня 2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.01.2014 року є власником квартири [ADDRESS] та на даний час проживає у вказаній квартирі. Вказана квартира успадкована ним від його покійного батька - [PERSON],який помер [INFO] року. За період свого життя спадкоємець ,будучи власником вказаної вище квартири,зареєстрував місце проживання у вказаній вище квартирі двох громадян -[PERSON], [INFO] та його дружини [PERSON],[INFO]. Вказані громадяни фактично проживали у вказаній квартирі як члени сім»ї до початку 1993 року. Приблизно з березня місяця 1993 року [PERSON] та [PERSON] змінили своє місце проживання,виїхавши для постійного проживання за межі України. Його батько просив вказаних осіб знятися з реєстрації незадовго після їх переїзду за кордон. Вказані громадяни спочатку обіцяли добровільно виписатися з вказаної квартири. Однак ,реєстрація їх місця проживання залишилась і по цей день у квартирі [ADDRESS]. Дані зобов»язаня до даного часу відповідачами не виконано,в зв»язку із чим на сьогоднішній день порушено позивача право на повноцінне користування та розпорядження квартирою [ADDRESS]. Відповідачі більше 21 року не проживають в квартирі,спільного господарства із власником квартири не ведуть,що стверджується Актом опитування сусідів від 12.012014 року. Оскільки відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі він вимушений оплачувати додаткову суму комунальних платежів,чим створюються відповідні незручності та додаткові грошові витрати та як власник вказаної квартири не може її відчужувати іншим громадянам. Тому просить суд визнати [PERSON], [PERSON] такими ,що втратили право користування жилим приміщенням,а саме квартирою [ADDRESS] В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з»явилися ,хоч і були належним чином повідомлений про час ,місце ,дату слухання справи,причину неявки не повідомили. Треті особи : Придніпровський районний відділ УДМС України у м.Черкаси просить справу слухати без участі їх представника. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши позивача ,поясненя свідків [PERSON],[PERSON]., дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав В судовому засіданні встановлено , згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 27 січня 2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.01.2014 року є власником квартири [ADDRESS] та на даний час проживає у вказаній квартирі. Вказана квартира успадкована позивачем від його покійного батька - [PERSON],який помер [INFO] року. За період свого життя спадкоємець,будучи власником вказаної вище квартири,зареєстрував місце проживання у вказаній вище квартирі відповідачів -[PERSON], [INFO] та його дружини [PERSON],[INFO]. Вказані громадяни фактично проживали у вказаній квартирі як члени сім»ї до початку 1993 року. Приблизно з березня місяця 1993 року [PERSON] та [PERSON] змінили своє місце проживання,виїхавши для постійного проживання за межі України. Позивача батько просив вказаних осіб знятися з реєстрації незадовго після їх переїзду за кордон. Вказані громадяни спочатку обіцяли добровільно виписатися з вказаної квартири.Однак ,реєстрація їх місця проживання залишилась і по цей день у квартирі [ADDRESS]. Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України , ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї (ст.ст. 317, 319, 383 ЦК України). Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української PCP, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку),квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла. Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідачі не проживають за місцем реєстрації з 1993 року,місце фактичного проживання відповідачів не відоме . Позивач сплачує комунальні послуги за зареєстрованих у будинку відповідачів ,ніяких коштів на утримання будинку чи оплату комунальних послуг відповідачі не надають. На даний час відповідач бажає квартиру продати , а реєстрація відповідачів у вищезазначеній квартирі є перепоною для відчуження квартири [ADDRESS] Також факт не проживання відповідачів за місцем своєї реєстрації, а саме в [ADDRESS],що підтверджується актом опитування сусідів ,затвердженого директором ПП «ЖЕОС» Запорожець В.Н.,(арк.спр.11 ) та поясненнями свідків [PERSON],[PERSON],які підтвердили ,що ніколи не бачили та не знають відповідачів та ніколи відповідачі в квартирі не проживали. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів. Даних про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, і не суперечать інших зібраним у справі доказам. Таким чином суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] понад один рік без поважних причин, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі ст. ст.ст.150 ,167Житлового кодексу України, 317,319,321 ,405 ЦК України , ч.4ст.41 Конституції України,

Outcome: approved