Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що з 13.06.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO], яка на час звернення до суду проживає з позивачем. Спільне життя не склалось, внаслідок втрати любові та взаємоповаги один до одного, діаметрально різних поглядів на життя, шлюбні відносини, ставлення один до одного, відсутність спільних інтересів, постійних дискомфорт. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, понад два місяці мешкають окремо. Позивач переконана, що поновлення сімейних стосунків неможливе, остаточно вирішила припинити їх. Спір про поділ майна та місце проживання дитини відсутній. У звязку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та визначити місце проживання дитини. До початку розгляду справи по суті позивач уточнила позовні вимоги, остаточно просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позовну вимогу про визначення місця проживання дитини не підтримує у звязку із відсутністю спору між подружжям з цього питання. Позивач у судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, уточненні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилав. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 13.06.2009 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис № 186. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис № 152. Відповідно до довідки про склад сімї, виданої ВК Суворовської районної у місті Херсоні ради №138 від 22.09.2015 року, дитина [PERSON], [INFO],проживає з позивачем за адресою: м.Херсон, вул. Гридасова, б.38. Судом встановлено, що відносини між сторонами припинені, шлюбні стосунки не підтримують. Позивач прийшла до стійкого переконання про неможливість подальшого сумісного проживання та збереження сімї. З обставин викладених у позові вбачається, що подружжя фактично не підтримують стосунки, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду подружніх стосунків є втрата любові та взаємоповаги один до одного, діаметрально різних поглядів на життя, шлюбні відносини, ставлення один до одного, відсутність спільних інтересів, постійних дискомфорт. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. Спору про поділ спільно нажитого майна та щодо місця проживання неповнолітніх дітей між сторонами немає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Таким чином, враховуючи що однією із основних засад шлюбу є його добровільність, а метою його укладання є створення сімї та беручи до уваги наявність стійкого переконання у позивача про необхідність розірвати подружні стосунки, а також враховуючи формальність існування подружніх стосунків, що суперечить інтересам позивача та їх спільної дитини, суд приходить до висновку що позовні вимоги обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved