Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], який згодом уточнив і просив про визнання цих осіб такими, що втратили право користування жилим будинком [ADDRESS]. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить жилим будинком [ADDRESS]. Шлюб з [PERSON] було розірвано 26.08.2005 року. Вказаний будинок придбано позивачем після розірвання шлюбу. Відповідачі зареєстровані в спірному будинку на їх прохання, однак в ньому не проживали і не проживають. [PERSON] була зареєстрована в цьому будинку без його згоди. Шлюбно-сімейні, родинні відносини з відповідачами відповідно не підтримує вже декілька років. В добровільному порядку знятися з реєстрації відповідачі не бажають. Позивач, в установленому законом порядку повідомлений про час та м місце судового засідання, в судове засідання не з'явився. Виступаючи в судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги та їх обгрунтування, викладені в позовній заяві, підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачі не з'явилися в судове засідання, про причини неявки суд не повідомили. Листи, направлені на адресу відповідачки, повернулися на адресу суду з поміткою, що відповідачка за вказаною адресою не проживає. Оскільки до суду від відповідачки та її представника не надходили заяви про зміну місця проживання, а суду не відома адреса нового місця її проживання, суд вважає, що в порядку ст. 77 ЦПК України вона належним чином повідомлена про час та місце судового засідання. За згоди позивачки суд виносить рішення при заочному розгляді справи. Представник Служби у справах дітей в судовому засіданні повідомила суду, що діти в спірному будинку не проживають. Вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. Третя особа ВГМРФО Широківського РВ, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, в судове засідання своїх представників не направила, на адресу суду від неї надійшов лист про розгляд справи за відсутності її представників. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, Служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав: Позивач розірвав шлюб з [PERSON] 26.08.2005 року (а.с. 10). Остання є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 12, 13, 14). Позивач в обгрунтування позову посилається я на те, що в будинку на даний час зареєстровані відповідачі, які в ньому не проживають з 2006 року та не бажають добровільно знятися з реєстрації, що позбавляє позивача можливості розпоряджатися цим будинком. Дані обставини підтверджуються довідкою № 778 від 05.07.2013 року (а.с. 15), актами (а.с. 16-19, 187), показаннями свідків [PERSON], [PERSON] У відповідності до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Беручи до уваги викладене, а також те, що відповідачі не є співвласниками спірного будинку за вищезгаданою адресою, більше одного року в ньому без поважних причин не проживають, домовленість про порядок користування спірним будинком у них з позивачем відсутня, суд вважає за можливе визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним будинком унаслідок їх відсутності понад встановлені терміни. На прохання позивача судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved