Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідач з 2014 р. не мешкає у вказаній квартирі, а його реєстрація зобов`язує позивача сплачувати комунальні послуги за всіх зареєстрованих осіб. Відповідачем надано письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками квартири [ADDRESS] . на підставі свідоцтва про право власності на житло № 4456 від 24 вересня 2004 року, виданого Управлінням житлово - комунального господарства Мінтопенерго України. Відповідач зареєстрований у вказаному житлі, однак не мешкають в квартирі з 2014 р., за комунальні послуги не сплачує, що позбавляє позивача можливості вільно користуватися своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. На підставі ст.319 ч.2 абз.2, ч.ч.3-5 ЦК України при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до абз.6-8, 11 п.1, абз.1 п.2, абз.1 п.8, абз.1, 2 п.9, затвердженого постановою КМУ №848 від 21.10.1995 р. (в редакції постанови КМУ №329 від 27.04.2018 р.) Положення про порядок призначення житлових субсидій - це Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій: щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг, а саме: - витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт; обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, відповідно до яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів; - витрат на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; Отримання житлових субсидій не пов`язане і не тягне за собою зміни форми власності житла. Право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках). Житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку). Житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії. Згідно ст.3 абз.5, 11, 13, ст.6 ч.10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. З наведених нормативно-правових актів вбачається, що реєстрація місця проживання відповідача дійсно перешкоджає позивачам в користуванні належною їм часткою у спільному майні. Відповідно до ст.317 ч.2 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Оскільки наявність чи відсутність реєстрації місця проживання у належному особі майні не впливає на обсяг прав власника та у разі зняття з реєстрації не припиняє права власності, задоволення позову не порушує прав відповідача . Таким чином, суд, враховуючи, що відповідач визнав позов повністю, вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved