Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 5\~944 гривні 91 копійка. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 02 серпня 2011 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття останньому кредитної лінії та встановив не неї ліміт у розмірі 1 300 гривень. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту за договором кредиту не виконує, станом на 21.10.2014 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача. Представник позивача надав суду заяву у якій підтримав вимоги позову та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судовому засіданні заперечила щодо позовних вимог. Пояснила, що вона не підписувала із позивачем зазначений кредитний договір. Вказала на те, що усі зобовязання перед позивачем вона виконала та жодних грошових коштів по договору на який посилається позивач вона не отримувала. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 02.08.2011 року укладено договір № 007-28045-020811 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки, предметом якого є відкриття відповідачу Клієнту поточного рахунку з використанням платіжної картки в національній валюті України гривні; випуск та/або надання в користування Клієнту платіжної картки; а також ПІН-коду до Картки; надання клієнту кредиту шляхом відкриття клієнту відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 100 000 гривень та встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 1 300 гривень; ліміт Кредитної лінії розраховується Банком самостійно, та не може перевищувати загальної суми Кредитної лінії (а.с. 3 4). Згідно пункту 1.2 кредитного договору, банк здійснює обслуговування Держателя на умовах викладених у Тарифному пакеті «Кредитна картка № 1 на все», що міститься в Додатку № 1 до Договору (а.с. 5). Клієнт сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які зазначені в [PERSON] (п. 2.3 договору). Пункт 3.3 кредитного договору передбачає, що клієнт зобовязаний здійснювати оплату вартості послуг, які надаються Банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку, в розмірі, строки та порядку, визначені правилами та тарифами. Відповідно до п. 3.6 кредитного договору, Клієнт Картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у [PERSON]. Обовязковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. [PERSON] на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Кредитна картка № 1 на все», держатель зобовязаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу. Із змісту позовної заяви та доданих неї письмових доказів встановлено, що відповідач не виконує свої зобовязання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором від 02.08.2011 року. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 21.10.2014 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 5\~944 гривні 91 копійка, з яких: тіло кредиту 2\~982 гривні 03 копійки, прострочене тіло кредиту 2 014 гривень 87 копійок та відсотки в розмірі 948 гривень 01 копійка (а.с. 6). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~ параграфа 1\~ глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, відповідач належним чином не виконує свої зобовязання з повернення кредиту у строки, передбачені кредитним договором від 02 серпня 2011 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, що порушує права останнього. При цьому, у звязку із посиланнями відповідача на те, що вона не підписувала із позивачем зазначений кредитний договір, головуючим в судовому засіданні було розяснено відповідачу її право на доведення цієї обставини у встановлений цивільним процесуальним законом спосіб, зокрема через клопотання перед судом про призначення відповідної судової експертизи. Так, для вирішення питання чи виконано підписи від імені «Клієнта/Держателя» в укладеному між ПАТ «Дельта банк» і [PERSON] договорі № 007-28045-020811 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 02 серпня 2011 року позивачем, під час розгляду справи за клопотанням останньої судом було призначено судову почеркознавчу експертизу. Проте, 05.01.2016 року судом отримано повідомлення експертів про несплату вартості експертизи та повернуто матеріали справи без виконання експертизи. Усі інші доводи відповідача, у тому числі й стосовно не отримання нею кредитної картки, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та повністю спростовуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). Відповідно до пункту 6 частини третьої статті 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Натомість, суду відома адреса реєстрації місця проживання відповідача і її місцеперебування та остання була присутня в судовому засіданні, а тому у суду не було підстав для її виклику в суд через оголошення у пресі в порядку частини девятої статті 74 ЦПК України. Суду не відомо у звязку з чим, з яких причин та на підставі чого позивачем було розміщено два оголошення в засобах масової інформації про виклик відповідача. Головуючий у справі не підписував і не надавав представникам позивача змісту таких оголошень, а питання про виклик відповідача в суд через оголошення у пресі в порядку частини девятої статті 74 ЦПК України під час розгляду справи не вирішувалось. Таким чином, суд переконаний, що стягнення з відповідача на користь позивача вартості здійснення оголошень у пресі про виклик відповідача, які здійснені безпідставно та на власний розсуд позивача, прямо суперечить положенням цивільного процесуального закону, а тому, стягненню не підлягають, як необґрунтовані. Згідно із частиною першою статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved