Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, а виданий на її державний акт на право власності на земельну ділянку, позивач вважав втраченим. Вказує, що причинами пропуску строку для прийняття спадщини є віддаленість населених пунктів, оскільки позивач проживає у селі Коропського району, а спадщину необхідно оформлювати в смт. Козелець та незнання процедури спадкування. 14.02.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Анохіну А.М. Ухвалою суду від 17.02.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 15.03.2020 до суду позивачем подано уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 17.03.2020 в справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, проте як вбачається з позовної заяви останній просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник Козелецької селищної ради в судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника та відсутності заперечень щодо позовних вимог. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно (а.с.3). Спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] позивач не може оформити, так як пропустив строк для її прийняття, оскільки вчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини позивач пропустив через те, що вважав, що у померлої відсутня спадщина, а виданий на її державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено. Як вбачається з інформації приватного нотаріуса Коропського районного нотаріального округу Чернігівської області Богуславської Л.П., [PERSON] було відмовлено у заведенні спадкової справи, після смерті [PERSON] , оскільки позивачем не було вчасно подано заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки № 1/26 від 16.01.2020, виданої виконкомом Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.5) За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. В зазначеній постанові ВСУ констатував, що судам необхідно досліджувати, чи перевіряв нотаріус при заведенні спадкової справи за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та відповідно чи вчиняв дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, чи здійснював виклик позивача як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved