Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить: розірвати шлюб між ним та відповідачем; стягнути аліменти з себе на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовна заява обґрунтована тим, що 28.02.2009 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №70 від 28.02.2009 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем та знаходиться на її утриманні. На протязі останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Примирення між ними неможливе, на даний час у нього інша сім`я. Дитина проживатиме з матір`ю. На даний час він знаходиться на підконтрольній Україні території , у вихованні та забезпеченні дитини участі не приймає, аліменти не сплачує, відповідач відмовляється подавати заяву про стягнення аліментів. Він має нестабільний заробіток. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, яка про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення про їх виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua, до судового засідання не з`явилася за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам, як позивача так і відповідача. Судом встановлено, що 28.02.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №70 від 28.02.2009 року (а.с.21). Позивач та відповідач є батьками дитини: [PERSON] , [INFO] (а.с.7). За обставин, які склалися між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Позивач зазначає, що дитина проживає разом із матір`ю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивачем не доведено, що було порушено його право та в чому саме воно полягає, натомість він фактично пред`явив позовні вимоги щодо стягнення аліментів «сам до себе» , поєднавши сторін судового процесу в одній особі, що суперечить вимогам ЦПК України, разом з тим позивач не позбавлений права у добровільному порядку утримувати дитину, тож в задоволенні в частині позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання дитини необхідно відмовити. Згідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі ст. ст. 110-112,180,181 СК України,

Outcome: partial