Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок №15 по вул. Патона у м. Лисичанську Луганської обл. за набувальною давністю, посилаючись на те, що він з 01.06.2001 р. добросовісно заволодів чужим майном і на протязі більше 10 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у звязку з чим набув право власності на це майно та зобовязати Лисичанський МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області зняти арешт в частині його накладення з зазначеного житлового будинку. Позивач у наданій суду письмовій заяві позов підтримав. Відповідач [PERSON] у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову. Представник відповідача Лисичанського МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області [PERSON] надала письмові заперечення проти позову, в яких просила відмовити у задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 01 червня 2001 р. позивач придбав у [PERSON] житловий будинок №15, по вул. Патона в м. Лисичанську Луганської обл. по розписці та договору купівлі - продажу складеного в простій письмовій формі. В рахунок купівлі зазначеного будинку позивач передав відповідачу суму у розмірі 50 000 грн., а відповідач позивачу правовстановлюючі документи на житловий будинок, а саме договір купівлі - продажу та технічний паспорт разом з домовою книгою та ключі від будинку. Вказаний договір у звязку з відсутністю нотаріального посвідчення договору є недійсним і не породжує цивільні права та обовязки за ним. На протязі часу, починаючі з 01.06.2001 р. та по день подачі позову, позивач безперервно користується житловим будинком та земельною ділянкою під будинком, виконує всі обов'язки власника будинку, оплачує комунальні послуги та користується земельною ділянкою для задоволення своїх потреб. В рамках виконавчого провадження по постанові про відкриття провадження від 14.05.2012 р., постанові про відкриття провадження від 14.05.2012 р., постанові про відкриття провадження від 14.11.2014 р., постанові про відкриття провадження від 29.08.2011 р. державним виконавцем Лисичанського МВДВС ГТУЮ у Луганській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі якої на все майно яке належить боржнику (відповідачу) накладено арешт. Даний факт позивачу став відомий 14.07.2018 р.. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 181 ЦК України, визначені поняття нерухомих та рухомих речей. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ... нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 р., суди при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: -володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; -володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; -володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 р., ураховуючи положення статей 16,344,396 ЦК, до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави. Таким чином, давнісний володілець має право на захист свого володіння відповідно до вимог статей 387,391 ЦК. Таким чином, оскільки позивач почав користуватися будинком з 01.06.2001 р. право власності за набувальною давністю у нього виникло з 02 червня 2011 р. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки право власності позивача виникло до накладення арешту на майно, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved