Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про стягнення моральної шкоди завданої ушкодженням здоров'я у розмірі 372300,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 27.01.1997 по 30.03.2010 та з 06.04.2010 по 20.05.2014 перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював підземним прохідником в Шахтобудівельному управлінні ВАТ «Суха Балка», ТОВ «Криворіжшахтобуд» правонаступником яких є підприємство відповідача. За висновком МСЕК від 16.05.2017 року йому первинно було встановлено 50% втрати професійної працездатності у зв'язку з професійними захворюванням та третя група інвалідності з 22.04.2014 до 01.05.2015. В подальшому висновком МСЕК від 16.04.2015 було встановлено 50% втрати професійної працездатності у зв'язку з професійними захворюванням та третя група інвалідності з 01.05.2015 до 01.05.2017. Висновком МСЕК від 05.04.2017 було встановлено 55% втрати професійної працездатності у зв'язку з професійними захворюванням та третя група інвалідності з 01.05.2017 до 01.05.2019. У зв'язку із ушкодженням здоров'я через професійні захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнає, в зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ та якість життя. Відповідач не погодившись із позовом подав до суду письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивачем не доведено моральних страждань, також не доведено протиправності діянь відповідача у завданні позивачу моральної шкоди. Також зазначив, що надані позивачем докази не свідчать про наявність у нього моральних страждань. Вказав, що стан здоров'я позивача при відповідному належному лікуванні може покращитись. Ухвалою суду від 10.05.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача Павлова Н.Ф. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позов. В судовому засіданні 07 червня 2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] з 27.01.1997 по 30.03.2010 року та з 06.04.2010 року по 20.05.2014 року перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював підземним прохідником Шахтобудівельного управління дільниця №18, та підземним прохідником ТОВ «Криворіжшахтоюуд» відповідно, що підтверджується копією трудової книжки останнього та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи. (а.с.6) Відповідно до медичного висновку ДУ «Український НДІ промислової медицини» за №055 від 16.01.2014 року, встановлено професійний характер наявних у [PERSON] захворювань: вібраційна хвороба другого ст. від дії загальної вібрації з периферичним ангіодистонічним синдромом в поєднанні з полірадикулонейропатією з помірними порушеннями біомеханіки хребта. Стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ст..), остеоартрозу ліктьових (ПФ першого-другого ст.) та остеоартрозу в поєднанні з пері артрозом колінних суглобів (ПФ першого-другого ст.) деф. артрозу дрібних суглобів кистей; хронічне обструктивне захворювання легень першої ст.. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легенів першої ст.) ЛН першого-другого ст.; нейросенсорна приглухуватість 1ст. ( з легким зниженням слуху). (а.с.23-24) Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 20 березня 2014 року, складеного на підприємстві ТОВ «Криворіжшахтобуд», проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань [PERSON]: вібраційна хвороба другого ст. від дії загальної вібрації з периферичним ангіодистонічним синдромом в поєднанні з полірадикулонейропатією з помірними порушеннями біомеханіки хребта. Стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ст..), остеоартрозу ліктьових (ПФ першого-другого ст..) та остеоартрозу в поєднанні з пері артрозом колінних суглобів (ПФ першого- другого ст..) деф. артрозу дрібних суглобів кистей; хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легенів першої ст.) ЛН першого-другого ст.; нейросенсорна приглухуватість 1ст., встановлених ДУ «Український науко-дослідний інститут промислової медицини». Згідно п. 16 акту професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи в підземних умовах шахти ТОВ «Криворіжшахтобуд» підземним прохідником, виконував весь комплекс робіт з проходки горизонтальних, похилих та вертикальних підземних гірничих виробок буровими установками. При цьому внаслідок недосконалості технологій підземного шахтного будівництва, мавших місце порушень системи вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного обладнання підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони, виробничого шуму та виробничої загальної вібрації. Підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: 27.01.1997-30.03.2010- підземний прохідник ВАТ «Суха Балка», ПАТ «Євраз Суха Балка». Відповідно до п.19 Акту зазначено, що осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи враховуючи роботу [PERSON] впродовж 16 років 11 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, конкретних посадових осіб, відповідальних за виникнення професійних захворювань неможливо. (а.с.7-8) Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії АБ №0005624 від 16.05.2014 року, [PERSON] при первинному огляді встановлена ступінь втрати професійної працездатності 50%, з яких 30% вібраційна хвороба; 15% ХОЗЛ,5% туговухість, третя група інвалідності з 22 квітня 2014 року до 01 травня 2015 року, з переоглядом 01 квітня 2015 року. Визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП, санаторно курортне лікування. (а.с.12) Згідно виписки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №003930 від 16.05.2015 року, [PERSON] при повторному огляді встановлена ступінь втрати професійної працездатності 50%, з яких 30% вібраційна хвороба; 15% ХОЗЛ, 5% туговухість, третя група інвалідності з 01 травня 2015 року до 01 травня 2017 року, з переоглядом 01 квітня 2017 року. Визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП, санаторно курортне лікування.(а.с.13) Відповідно до виписки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №044731 від 05.04.2017 року, [PERSON] при повторному огляді встановлена ступінь втрати професійної працездатності 55%, з яких 30% вібраційна хвороба; 15% ХОЗЛ, 5% туговухість, третя група інвалідності з 01 травня 2017 року до 01 травня 2019 року, з переоглядом 01 квітня 2019 року. Визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП, санаторно курортне лікування.(а.с.14,15) Згідно постанов Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за №0407/22117/22117.1/2 та №0407/22117/22117.1/2 від 31.07.2014 року [PERSON] призначена одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячні страхові виплати. (а.с.16,17) Згідно виписок-епікризів із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у зв'язку із професійними захворюваннями. (а.с.21-43) Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують можливість останнього вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із професійними захворюваннями, які призвели до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням відомостей, що викладені в Акті розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань від 20 березня 2014 року, суд приходить до висновку, що ПрАТ «Суха Балка» є винним підприємством у виникненні профзахворювань позивача та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 55 % втрати працездатності, встановлення третьої групи інвалідності, стаж його роботи на підприємствах відповідача в умовах впливу шкідливих факторів більше 16 років, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ «Суха Балка», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 29000, 00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПрАТ «Суха Балка» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial