Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в якому просить відібрати малолітню дитину від матері [PERSON], а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь державного закладу або особи, в родині якої будуть проживати діти до її повноліття, зазначивши, що [PERSON] на теперішній час перебуває у психіатричній лікарні, у звязка з цим з загостренням хвороби, вихованням та утриманням своєї малолітньої дитини вона не в змозі займатися. Крім того, під час перевірки житлово-побутових умов родини Ганжи було встановлено, що у квартирі повна антисанітарія, овсюку розкидані брудні речі, посуд та інше сміття. У звязку з чим, комісія зробила висновок, що в родині склалася ситуація, кА становить загрозу здоров'ю та життю дитини. Тому просять задовольнити позов. В судове засідання представник позивача не звязався, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволені позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася з невідомої для суду причини, про час, місце та дату слухання справи сповіщена належним чином, заяви про відкладення слухання справи або слухання справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд вважає можливим розглядати справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, ч.1 ст. 224 ЦК України урегульовує питання ухвалення заочного рішення. При цьому, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов малолітньої [PERSON], [INFO], у квартирі 12 житлового будинку 9 по вул. Південна в м. Мелітополі мешкають [PERSON], [INFO], та малолітня [PERSON], [INFO]. Дана квартира складається з однієї кімнати, ванної кімнати, санвузла, кухні, балкону. Квартира знаходиться в повному антисанітарному стані. Комісія дійшла висновку, що в родині склалась ситуація, яка становить загрозу здоров'ю та життю людини /а.с.3/. Рішенням виконавчого комітету Мирненської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області № 20 від 08.05.2014 року про негайне відібрання дитини від матері вирішено негайно відібрати малолітню дитину [PERSON], [INFO], від матері [PERSON] /а.с. 2/. У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані поважати дитину, виховувати її, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до пункту 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, дитина може бути відібрана від батьків при безпосередній загрозі життю або здоров'ю дитини. Судом встановлено, що умови проживання родини Ганжа дійсно загрожують життю та здоров'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. За таких обставин суд вважає необхідним відібрати малолітню дитину [PERSON], [INFO], від матері [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. У відповідності до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь державного закладу або особи, в родині якої буде проживати дитина, починаючи з 14 травня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved