Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 3 квітня 2012 року шлюб між ними розірвано. Відповідач не дозволяє йому зустрічатися з сином, не допускає його до квартири, де проживає з сином, відмовляється укласти угоду з питань його участі у вихованні сина. За цих підстав позивач, уточнивши свої вимоги, просить визначити спосіб його участі у вихованні сина шляхом систематичних побачень з ним у суботу або неділю кожного тижня без присутності матері; можливості забирати сина з дитячого садку для проведення спільного часу 2-3 години після чого приводити додому до відповідача; можливості спільного відпочинку до 24 днів у році; можливості забирати сина в день його народження з 15-00 до 19-00 години без присутності відповідача. У судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, не заперечували проти визначення судом способу участі позивача у вихованні сина, але вважали, що зустрічі позивача з сином повинні відбуватися лише в її присутності, посилаючись на те, що позивач є неврівноваженим, дитина страждає на алергію та вона заперечує проти спілкування сина з сім'єю позивача та його новою дружиною, крім того позивач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради - служби у справах дітей Молочко А.В. у судовому засіданні вважала необхідним встановити позивачу побачення з сином за домовленістю між батьками в один із вихідних днів, суботу чи неділю, кожного місяця з 10-00 до 18-00 години; один раз в будній день за домовленістю батьків забирати дитину з дитячого садка на 2-3 години, після чого приводити дитину за місцем мешкання, а також, враховуючи малолітній вік дитини, за домовленістю сторін вирішити питання щодо спільного відпочинку позивача з сином, про що надала письмовий висновок органу опіки та піклування. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2009 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 3 квітня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із матір'ю. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За змістом статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Між сторонами виник спір щодо участі позивача у вихованні сина, зокрема, відповідач заперечує проти спілкування позивача з дитиною без її присутності. Визначаючи спосіб участі позивача у вихованні сина, суд враховує вік дитини, стан її здоров'я, необхідність часу для розвитку, відпочинку дитини, спілкування її з однолітками, а також відвідування дитячого садку, ставлення батька до виконання своїх обов'язків та всі інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що вік малолітнього [PERSON], [INFO], дозволяє йому спілкуватися з батьком без присутності матері, але в обмежений час. Статтею ст. ст. 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проте відповідач, заперечуючи проти спілкування сина з батьком у її відсутності, не надала суду належних доказів, що таке спілкування є неможливим за станом здоров'я дитини чи зашкодить розвитку дитини. Наявність заборгованості по аліментам не може бути підставою для обмеження прав позивача на спілкування з дитиною. Тому суд вирішує встановити спосіб участі позивача у вихованні сина шляхом систематичних побачень з ним у відповідні дні та часи без присутності матері, а саме кожної неділі з 10-00 до 18-00 години. Щодо позовних вимоги про надання можливості забирати дитину з дитячого садку для проведення спільного часу протягом 2-3 годин, можливості спільного відпочинку до 24 днів у році, можливості забирати дитину в день її народження з 15-00 до 19-00 години, то в їх задоволенні суд вважає необхідним відмовити, оскільки способи участі одного з батьків у вихованні дитини мають, насамперед, відповідати віку дитини та не перешкоджати її розвитку, відпочинку, спілкуванню з однолітками, у тому числі відвідуванню дитячого садку. На думку суду, такий спосіб участі позивача у вихованні сина як встановлення систематичних побачень кожної неділі буде достатнім для дійсного спілкування позивача з сином та участі у його вихованні, а також повною мірою буде відповідати як інтересам сторін, так і інтересам самої дитини. Питання щодо судових витрат необхідно вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial