Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 03.12.2010 р. між сторонами було укладено шлюб, ще до реєстрації шлюбу 05.01.2010 в них народився син [PERSON], батьківство щодо якого відповідач визнав. Приблизно в грудні 2015 р. відповідач залишив сім'ю і став проживати окремо, з того часу сторони не ведуть спільного господарства. Дитина на даний час проживає разом із позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувалися. Відповідач відзив на позов не подав. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 03.12.2010 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], яки на даний час знаходиться на утриманні позивача і разом з нею проживає. Вищезазначене підтверджується копією паспорту позивача,копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 17\~постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Відповідач не надав суду доказів, які б дали суду можливість врахувати обставини, що мають суттєве значення при визначенні розміру аліментів, тому суд вважає, що сума заявлена у розмірі 2000 грн., яку просить стягувати з відповідача позивач, є обґрунтованою. При цьому, суд вважає, що розмір прожиткового мінімуму, який встановлений законодавчо на одну дитину відповідного віку з 01.07.2018 р. становить 1944 грн., а станом на дату ухвалення рішення 1860 грн. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги позивача викладені в позовній заяві в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до ЗУ «Про судови збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved