Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що йому належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS] . В будинку, крім нього, зареєстрована [PERSON] . Однак, з моменту реєстрації з 19 березня 2004 року по даний час відповідач в будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не тримає і взагалі будинком не цікавиться. Перешкод у користуванні житлом він відповідачу не чинить. Фактично [PERSON] проживає у будинку свого батька в [ADDRESS]. Добровільно зміну реєстрації місця свого проживання відповідач не здійснює. Факт реєстрації відповідача порушує його право на вільне розпорядження і користування майном. Ухвалою від 4 грудня 2020 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. 16 лютого 2021 року позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового віправлення. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Першою рівненською державною нотаріальною конторою 17 травня 1990 року за реєстровим №1-1761, та зареєстрованим в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації за № 2465-3150. В будинку [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , про що свідчить довідка про склад сім`ї та/або кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 46674 від 30 жовтня 2020 року, видана Центром надання адміністративних послуг у місті Рівному, та адресна картка № [NUMBER] від 30 жовтня 2020 року. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач у будинку [ADDRESS] не проживає понад рік і вказана обставина підтверджується актами про відсутність (непроживання) [PERSON] за місцем реєстрації від 26 січня 2020 року, 4 травня 2020 року, 8 жовтня 2020 року, складеними сусідами позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зазначені акти сумнівів у суду щодо їх об`єктивності та правдивості не викликають, оскільки особи, що їх склали, є сусідами позивача, яким, на переконання суду, достовірно може бути відомо про осіб, які проживають у належному позивачу будинку, а тому ці акти приймаються судом як доказ. Через реєстрацію вiдповiдача у будинку позивач не може у повній мірі здійснювати реалізацію своїх прав власника нерухомого майна та, крім того, несе додаткові і невиправдані витрати по утриманню будинку, що пов`язані із реєстрацією у квартирі відповідача. За нормами ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи, що рестрація відповідача у належному позивачу будинку перешкоджає останньому в повній мірі реалізувати свої права як власника майна, та беручи до уваги встановлений факт відсутності відповідача в будинку за місцем реєстрації понад один рік, не надання доказів поважності причин такої відсутності чи наявності домовленості між нею та власником житла, наявні підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування належним позивачу житлом, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved