Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що йому на праві власності належить 13/20 часток квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування частини квартири, посвідченого 11.04.2014 року приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON], реєстр № 93. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Власником інших 7/20 часток квартири є Територіальна громада в особі Запорізької міської ради. Дарувальником за договором дарування та власником зазначеної частини нерухомого майна була відповідачка [PERSON], яка на час відчуження частки квартири була зареєстрована та проживала в цій квартирі. Після укладення договору дарування відповідачка квартиру звільнила, ключі, правовстановлюючу та технічну документацію передала, однак не знялася з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. Її місце проживання на теперішній час позивачу не відомо, але її реєстрація в квартирі перешкоджає йому користуватись нею повною мірою, а крім того, на відповідачку нараховуються комунальні послуги , витрати по яким несе позивач, у звязку з чим він змушений звертатись до суду. Просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме 13/20 частинами квартири [ADDRESS], які складаються з кімнати № 6 площею 14,40 кв. м та кімнати № 7 площею 17,80 кв. м. та усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, суду пояснив, що позивач як власник 13/20 частин квартири [ADDRESS] не має змоги повною мірою розпоряджатись та володіти своєю власністю через реєстрацію відповідачки, як колишнього власника цього майна, а також її фактичне проживання в цій квартирі, оскільки вона повернулась до спірної квартири. Вважає, що позовні вимоги є законними та просить їх задовольнити. Під час розгляду справи представником відповідача подані письмові заперечення в яких зазначив, що позовна заява є необгрунтованою та незаконною, оскільки [PERSON] ніколи не укладала жодних договорів щодо належного їй майна з [PERSON]. Взагалі їй не відома особа [PERSON]. Про те, що вона подарувала [PERSON] належну їй 13/20 часток квартири [ADDRESS], вона дізналася з позовної заяви. В подальшому їй стало відомо, що від її імені договір дарування належного їй майна зробив [PERSON]. Таким чином, при укладанні договору дарування думка власника майна не враховувалась, що тягне за собою визнання не дійсним такого договору. На теперішній час [PERSON] вважає, що щодо неї були зроблені протиправні дії. Крім того, із договору дарування частини квартири не вбачається обовязку [PERSON] знятися з реєстраційного обліку та звільнити помешкання. Про те, з моменту вселення до квартири і на теперішній час [PERSON] постійно проживає та зареєстрована в зазначеній квартирі, інших місць проживання вона не має. Ключі від квартири знаходяться у неї, замків на дверях ні вона, ні хто-небудь інший не змінювали. Жодних вимог до [PERSON] щодо виселення не надходило, у звязку з чим вважає факти наведені в позовній заяві [PERSON] надуманими, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідачка проти позову заперечувала, оскільки не розуміє чому вона повинна зніматись з реєстраційного обліку з власної квартири, також додала, що вона дійсно мала намір розпорядитись своєю квартирою, але з метою поліпшення умов проживання. Саме тому вона звернулась до знайомого [PERSON] з метою обміну квартири та видала йому відповідну довіреність, зміст якої не читала. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в його задоволені відмовити. Представники третіх осіб в судове засідання не зявились подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Вислухав пояснення учасників процесу, дослідив письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11 квітня 2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено договір дарування частини квартири укладеного між [PERSON] та [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 05.04.2014р. за реєстровим № 855 (а.с.4) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за [PERSON] зареєстровано 13/20 частин квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування, серія та № 93, виданий 11.04.2014р. (а.с.5) Згідно зазначеного договору дарування позивачу перейшли - кімната № 6 площею14,40кв. м, кімната № 7 площею 17,80 кв. м. В спільному користуванні знаходяться: коридор № 1, туалет № 2, ванна кімната № 3, кухня № 4 та кладова № 8. Проте, позивач як власник вищезазначеної нерухомості не має змоги користуватися нею повною мірою, оскільки після укладання договору дарування відповідачка, як колишня власниця, не знялась з реєстраційного обліку, що підтверджується довідкою з місця проживання № 1282 від 15.02.2016. (а.с.54) та продовжує проживати в ній. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 237 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 239ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Довіреністю від 05.04.2014р. [PERSON] уповноважила [PERSON] підготувати необхідні документи для продажу та продати або подарувати [PERSON] належну їй на праві власності частку квартири [ADDRESS]. (а.с.41) Суд не може погодитись з запереченнями відповідачки, про те що вона не мала наміру відчужувати свою власність, оскільки нею була видана довіреність на таке відчуження, що встановлено під час розгляду справи. Договір дарування на сьогоднішній день не скасований та не визнаний не чинним. Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Таким чином, проаналізувавши у сукупності надані докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, підтверджені в судовому засіданні належними доказами, у звязку з чим позовні вимоги мають бути задоволені шляхом визнання [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування жилим приміщення, а саме 13/20 частинами квартири [ADDRESS], чим будуть усунуті [PERSON], як власнику, перешкоди у користуванні належним йому на праві власності майном, а саме 13/20 частинами квартири [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Outcome: approved