Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування відповідачами матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що 9 лютого 2014 р. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ 698, реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по пр. Леніна в м. Запоріжжі, порушив правила безпеки руху, що призвело до зіткнення з автомобілем Volkswagen, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням власника позивача [PERSON] Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача пошкоджено, чим йому завдано матеріальну шкоду на суму 46\~175,29 грн. згідно звіту товарознавчого дослідження, проведено за замовленням позивача. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] зареєстрована в СК «Оранта-Січ», позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. В серпні вересні 2014 р. страхова компанія виплатила йому відшкодування в сумі 31\~693,56 грн. Вказану суму позивач вважає заниженою, оскільки фактично йому завдано шкоду на суму 46\~175,29 грн. З наведених підстав позивач просить стягнути з ПАТ «СК «Оранта-Січ» 13\~481,73 грн. недоплачену суму страхового відшкодування, 600 грн. витрати на сплату послуг експерта. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] 1\~000 грн. в порядку відшкодування матеріальної шкоди (франшиза), 5\~000 грн. - в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, а також витрати на сплату судового збору та послуг адвоката. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» позов не визнав, суду пояснив, що дійсно у лютому 2014 р. до страхової компанія надійшла заява позивача про страхове відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобілю. 19 лютого 2014 р. аварійний комісар [PERSON] оглянув пошкоджений автомобіль позивача, склав калькуляцію і визначив розмір страхового відшкодування в сумі 31\~852,82 грн. станом на 26 травня 2015 р. У вересні 2015 р. зазначену суму страхова компанія повністю виплатила позивачеві, який не мав до цього жодного заперечення. Товарознавче дослідження, на яке посилається представник позивача, виконано у грудні 2014 р., тому не може бути прийняти до уваги. З наведених підстав представник відповідача просить у задоволені позову до страхової компанії відмовити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не зявився, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 5 березня 2014 р. [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у тому, що 9 лютого 2014 р. він, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 968, реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по пр. Леніна в м. Запоріжжі, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який після удару продовжив некерований рух, виїхав за межі проїзної частини та наїхав на перешкоду, отримавши пошкодження. (а.с. ) Цивільно-правова відповідальність власника автомобілю ЗАЗ 698, реєстраційний номер [NUMBER], яким під час дорожньо-транспортної пригоди керував відповідач [PERSON], застрахована відповідачем [PERSON] акціонерним товариством «Страхова компанія «Оранта-Січ». (а.с. 11) У відповідності зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором; страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування); до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Правовідносини, що випливають із обов'язкового страхування, регулюються нормами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 22.1 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. В судовому засіданні встановлено, що власник забезпеченого транспортного засобу у відповідності зі ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 10 лютого 2014 р. повідомив страховика про настання страхового випадку (а.с. ), а позивач у відповідності зі ст. 35 того ж Закону звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с. ) Згідно зі ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування; протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків; для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники; страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. В судовому засіданні належними документами встановлено, що відповідач страхова компанія у відповідності із зазначеними вимогами законодавства розслідувала страховий випадок, іі аварійний комісар оглянув пошкоджений автомобіль, яке належить позивачеві, склав аварійний сертифікат, ремонтну калькуляцію станом на 26 травня 2014 р., провів розрахунок суми виплати страхового відшкодування, яка склала 31\~852.82 грн. (а.с. ) Допитаний в судовому засіданні аварійний комісар [PERSON] підтвердив розрахунок суми страхового відшкодування, методику і порядок його здійснення. Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Випискою з розрахункового рахунку, що належить позивачеві, встановлено, що вказану суму страхового відшкодування страхова компанія сплатила позивачеві в період з 8 до 29 вересня 2014 р. (а.с. 12) у відповідності з діючим законодавством. Ствердження позивача та його представника про те, що сплачена йому сума страхового відшкодування значно менша, суд не приймає до уваги з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні досліджено звіт про визначення вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу, складений 5 грудня 2014 р. спеціалістом [PERSON](а.с. 14-27) Згідно цьому акту дійсна ринкова вартість автомобілю Volkswagen, реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачеві, до дорожньо-транспортної пригоди складала 82\~688,77 грн., вартість цього ж автомобілю після дорожньо-транспортної пригоди 36\~513,48 грн., різниця між цими сумами 46\~175,29 грн. за думкою позивача, складає розмір страхового відшкодування Допитаний в судовому засіданні спеціаліст [PERSON] пояснив, що вартість автомобілю як до, так й після пригоди, ним визначена виходячи із цін, що склались на момент складення звіту, тобто в грудні 2014 р. Визначення вартості за цінами, що склались раніше, змінить розмір відшкодування, в основному за рахунок підвищення курсу Євро до національної валюти. Враховуючи, що курс Євро за даними Національного банку України з моменту визначення розміру страхового відшкодування страховою компанію 26 травня 2014 р. (15,89 грн.) та спеціалістом [PERSON] 5 грудня 2014 р. (18,98 грн.) змінився майже на 20%, суд не може прийняти звіт спеціаліста на підтвердження розміру страхового відшкодування. При цьому також приймається до уваги, що ст. 36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено граничний термін сплати страхового відшкодування протягом 90 днів, тобто визначення розміру відшкодування повинно бути проведено у межах цього терміну, що для даного випадку до 10 травня 2014 р. Страховик визначив розмір відшкодування 26 травня 2014 р., що відповідає розміру реальних збитків, завданих позивачеві. Згідно зі ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Оскільки позивачем не надано обєктивних доказів розміру спричиненої йому шкоди, визначеного в строки, передбачені ст. 36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає за необхідне у задоволені позову в цій частині відмовити. При цьому посилання представника позивача на положення ст. 1192 ЦК України, згідно якому розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, суд не приймає до уваги, оскільки ця норма закону регулює правовідносини, що виникають в звязку з відшкодуванням шкоди винної особою, а правовідносини, що виникли між позивачем та страховою компанію, регулюються законодавством про страхування. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення з страхової компанії витрат на сплату послуг експерта в сумі 600 грн., суд приймає до уваги наступне. В судовому засіданні встановлено, що 5 грудня 2014 р. спеціаліст [PERSON] на підставі договору на проведення незалежної експертної оцінки від 19 лютого 2014 р., укладеного з позивачем, провів оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої позивачеві віна слідок дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 14-17) За проведення цієї експертної оцінки позивач сплатив спеціалісту 600 грн., що підтверджується копією квитанції (а.с. 13) Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 28 того ж Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Аналізуючи наведені норми законодавства про страхування, суд приходить до переконання, щовитрати на сплату послуг експерта не входять до складу шкоди, яка відшкодовується страховиком. При цьому посилання представника позивача на положення ст. 1166 ЦК України про загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду є безпідставними, оскільки ця норма закону регулює правовідносини, що виникають в звязку з відшкодуванням шкоди винної особою, а правовідносини, що виникли між позивачем та страховою компанію, регулюються законодавством про страхування. З наведених підстав суд відмовляє позивачеві у задоволені вимоги про стягнення з страхової компанії 600 грн. в порядку компенсації витрат на сплату послуг експерта. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] 5\~000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, 500 грн. витрати на правову допомогу, 1\~000 грн. в порядку відшкодування матеріальної шкоди (франшиза), суд приймає до уваги наступне. Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 5 березня 2014 р. [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого пошкоджено автомобіль Volkswagen, що належить позивачеві [PERSON] (а.с. ), та йому завдано матеріальну шкоду на суму 53\~482,65 грн. згідно розрахунку аварійного комісара від 26 травня 2014 р. (а.с. ) У відповідності зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки в судовому засіданні встановлена вина [PERSON] в спричинені позивачеві матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобілю, чим йому також завдано моральну шкоду, відповідальність за спричинення цієї шкоди суд покладає на відповідача [PERSON] При визначені розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги обставини та характер вчинення [PERSON] зазначеного адміністративного правопорушення, суть позовних вимог, глибину моральних та психічних страждань позивача внаслідок пошкодження майна, та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 5\~000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, повністю задовольнивши позов [PERSON] в цій частині. Вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] 1\~000 грн. в порядку відшкодування матеріальної шкоди (франшиза) задоволенню не підлягає, оскільки згідно страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування розмір франшизи не відраховувався з величини страхового відшкодування. (а.с. ) У відповідності зі ст. 84 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно також стягнути витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., що підтверджено копією квитанції. (а.с. 32) На підставі викладеного,

Outcome: partial