Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що пунктом 1 рішенням Саливонківської сільської ради № 163-19-VI від 11 жовтня 2012 року надано [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо виготовлення державного акту на земельну ділянку площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], села Саливонки, Васильківського району Київської області. Однак позивач вважає таке рішення незаконним, оскільки рішенням Саливонківської сільської ради надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, а не проекту із землеустрою, а тому вона підлягає скасуванню. Позивач в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву в якій просить слухати справу за відсутності представника сільської ради, проти скасування рішення не заперечує. Третя особа в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій не заперечував проти скасування спірного рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що пунктом 1 рішенням Саливонківської сільської ради № 163-19-VI від 11 жовтня 2012 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою» надано [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо виготовлення державного акту на земельну ділянку площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], села Саливонки, Васильківського району Київської області. 07листопада 2012 року Васильківською міжрайонною прокуратурою Київської області було внесено протест на рішення Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області № 163-19-VI від 11 жовтня 2012 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою». Рішенням Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області № 167-20-VI від 21листопада 2012 року «Про розгляд протестів Васильківської міжрайонної прокуратури» відхилено вищезазначений протест, в зв'язку з тим, що вказане рішення прийнято у відповідності до діючого на час прийняття законодавства, відносно земельної ділянки межі якої встановлено в натурі. Відповідно до вимог ст. 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Вимогами ч. 7, ч. 8 та ч. 9 ст. 118 ЗК України, Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою статті 203 цього Кодексу. Приймаючи до уваги те, що рішенням Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, а не проекту із землеустрою, тим самим вищезазначене рішення прийнято з порушенням вимог ст. 118 ЗК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved