Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до [PERSON], за участю третьої особи ТОВ «Ріал Істейт Бізнес Групп» про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 25 жовтня 2013 між ПАТ Банк «Морський» та ТОВ «Ріал Істейт Бізнес Групп» був укладений кредитний договір №2221013-КЮ, відповідно до якого Банк зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів в сумі 3 200 000, 00 грн., зі сплатою 23 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 24 жовтня 2014 року. Додатковою угодою №1 від 07 лютого 2014 року кредитний ліміт був збільшений до 6 200 000, 00 грн. Також позивач зазначає, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язання 07 лютого 2014 року ПАТ Банк «Морський» уклав з [PERSON] договір поруки №2221013/п-1, відповідно до якого відповідачка поручилась перед Банком за виконання ТОВ «Ріал Істейт Бізнес Групп» своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №2221013-КЮ від 25 жовтня 2013 року ПАТ Банк «Морський» уклав з [PERSON] іпотечний договір, запис в реєстрі №672 від 25 жовтня 2013 року, згідно з яким остання передала в іпотеку позивачу у якості забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання за договором кредиту наступне нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], загальною пл. 292, 6 кв. м., житловою пл. 164, 3 кв. м., що належить на праві приватної власності відповідачці. Однак, у зв'язку з неналежним виконанням позичальником ТОВ «Ріал Істейт Бізнес Групп» зобов'язань за вищевказаним договором кредиту, у нього утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 01 липня 2014 року складає 6 679 175, 00 грн., та складається з: суми заборгованості за кредитом за період з 25 жовтня 2013 року по 01 липня 2014 року у розмірі 6 199 203, 36 грн.; суми заборгованості за відсотками за період з 25 жовтня 2013 року по 01 липня 2014 року у розмірі 479 971, 64 грн. Таким чином, зважаючи на невиконання ТОВ «Ріал Істейт Бізнес Групп» зобов'язання стосовно умов повернення кредитних коштів, ПАТ Банк «Морський» просить суд стягнути заборгованість за вищевказаним кредитним договором у сумі 6 679 175, 00 грн. з [PERSON] за рахунок предмету іпотеки. Представник ПАТ Банк «Морський» у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, надав пояснення аналогічні обставинам викладеним у позовній заяві. Представник [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог ПАТ Банк «Морський». На останнє судове засідання представник не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник третьої особи ТОВ «Ріал Істейт Бізнес Групп» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомляв. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки представників сторін, суд вважає, що позов ПАТ Банк «Морський» підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2013 між ПАТ Банк «Морський» та ТОВ «Ріал Істейт Бізнес Групп» був укладений кредитний договір №2221013-КЮ, відповідно до якого Банк зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів в сумі 3 200 000, 00 грн., зі сплатою 23 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 24 жовтня 2014 року. Додатковою угодою №1 від 07 лютого 2014 року кредитний ліміт був збільшений до 6 200 000, 00 грн. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язання 07 лютого 2014 року ПАТ Банк «Морський» уклав з [PERSON] договір поруки №2221013/п-1, відповідно до якого відповідачка поручилась перед Банком за виконання ТОВ «Ріал Істейт Бізнес Групп» своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №2221013-КЮ від 25 жовтня 2013 року ПАТ Банк «Морський» уклав з [PERSON] іпотечний договір, запис в реєстрі №672 від 25 жовтня 2013 року, згідно з яким остання передала в іпотеку позивачу у якості забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання за договором кредиту наступне нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], загальною пл. 292, 6 кв. м., житловою пл. 164, 3 кв. м., що належить на праві приватної власності відповідачці. Відповідно до п. 2.1.4 іпотечного договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання основного зобовязання звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Також судом встановлено, що Банком було виконано свій обов'язок та надано ТОВ «Ріал Істейт Бізнес Групп» кредитні кошти у вищевказаному розмірі, що підтверджується відповідними меморіальними ордерами, наданими представником позивача до суду. В свою чергу, у зв'язку з неналежним виконанням позичальником ТОВ «Ріал Істейт Бізнес Групп» зобов'язань за вищевказаним договором кредиту, у нього утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 01 липня 2014 року складає 6 679 175, 00 грн., та складається з: суми заборгованості за кредитом за період з 25 жовтня 2013 року по 01 липня 2014 року у розмірі 6 199 203, 36 грн.; суми заборгованості за відсотками за період з 25 жовтня 2013 року по 01 липня 2014 року у розмірі 479 971, 64 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно п. 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Судом встановлено також, що дійсний позов не підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки у судовому засіданні не доведено, що предмет іпотеки, а саме: квартира [ADDRESS], загальною пл. 292, 6 кв. м., житловою пл. 164, 3 кв. м., використовується [PERSON] як місце постійного проживання, а згідно відповіді Центрального адресного бюро м. Одеси вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що не є предметом іпотеки наданим для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором. До того ж, судом встановлено, що [PERSON] не була позичальником за кредитним договором №2221013-КЮ від 25 жовтня 2013 року, кредит був наданий ТОВ «Ріал Істейт Бізнес Групп» у національній валюті - гривнях, а розмір площі квартири, яка є предметом іпотеки значно перевищує площу передбачену вищевказаним Законом. Тому позовні вимоги Банку щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у вигляді квартири [ADDRESS], загальною пл. 292, 6 кв. м., житловою пл. 164, 3 кв. м., яка належить [PERSON] на праві приватної власності є обґрунтованими. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання умов кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654, 00 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПАТ Банк «Морський» підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved