Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 131396,53 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.02.2011 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 2200 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку» складає між ним і банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 30.11.2019 року у відповідача виникла заборгованість за тілом кредиту у сумі 376402,58 грн. В той же час, позивач надав суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом в розмірі 13627,78 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредита 2108,74 грн., заборгованість за простроченими відсотками 4312,92 грн., заборгованість за пенею в розмірі 7206,12 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просила застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши надані докази, приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 14.02.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір без номеру, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку» складає між ним і банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. За умовами кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Взяті на себе зобов`язання по договору № б/н від 14.02.2011 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит. У порушення зазначених умов договору відповідач [PERSON] зобов`язання за договором № б/н від 14.02.2011 року належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, у [PERSON] станом на 30.11.2019 року у виникла заборгованість за тілом кредиту у сумі 376402,58 грн. В той же час, позивач надав суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом в розмірі 13627,78 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредита 2108,74 грн., заборгованість за простроченими відсотками 4312,92 грн., заборгованість за пенею в розмірі 7206,12 грн. Як вбачається з довідки, наданої позивачем, термін дії картки, виданої [PERSON] закінчився у серпні 2015. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою та третьою статті 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Верховний Суд України неодноразово доходив висновку про те, що за договором, який визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору (зокрема у постановах: від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14; від 17 вересня 2014 року у справі № 6-95цс14; від 24 вересня 2014 року у справі № 6-103цс14, від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-134цс14; від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154 цс15, від 06.02.2020 у справі № 271/6857/13-ц). Встановивши, що строк дії виданої відповідачу кредитної картки закінчився у вересні 2015 року, а з позовом до суду банк звернувся тільки у березні 2020 року, тобто з пропуском строку позовної давності, та [PERSON] заявляла про застосування наслідків спливу вказаного строку, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог банку. Доводи заявника про те, що умовами договору передбачена його автоматична пролонгація у разі відсутності заперечень сторін, не заслуговують на увагу та не впливають на правильність вирішення справи судом, оскільки доказів видачі відповідачу кредитної картки на новий строк банком не надано. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed