Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Одеська універсальна біржа «Вітязь» про визнання біржового договору купівлі-продажу № 98-281 Ц від 05.03.1998 року 133/1000 квартири під № 25 у будинку № 11 по вул. Преображенській у місті Одесі, укладеного між [PERSON], діючої від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], та [PERSON], [PERSON], [PERSON], що діє від свого імені та імені неповнолітньої [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна посвідчувався на Одеській Універсальній Біржі «Вітязь» № 98-281 Ц від 05.03.1998 року, всі істотні умови угоди дотримані, договір купівлі-продажу покупці зареєстрували в КП «ОМБТІ та РОН» за № 347 стор. 167 кн. 247 пр. Оскільки зазначений договір не був посвідчений в нотаріальному порядку, а відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення, позивач просив визнати зазначений договір дійсним. В судове засідання позивач не зявився, будучи належним чином сповіщеним, надав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти слухання справи у порядку заочного розгляду не заперечував. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, а саме: рекомендованою кореспонденцією та оголошенням у пресі. Суд, у звязку з неявкою відповідачів, які не зявилися в судове засідання, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів у порядку заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], що діє від свого імені та імені неповнолітньої [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], діюча від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] з іншої, 05.03.1998 року уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON], [PERSON], [PERSON], що діє від свого імені та імені неповнолітньої [PERSON] продали, а [PERSON], діюча від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], купили 133/1000 квартири [ADDRESS]. Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості, щодо усіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу квартири під № 98-281 Ц від 05.03.1998 року, укладений на Одеській універсальній біржі «Витязь» без наступного нотаріального посвідчення договору. Підтвердженням факту виникнення права власності у покупців на вищезазначену квартиру, є реєстрація зазначеної квартири в КП «ОМБТІ та РОН» на праві приватної власності за [PERSON] та [PERSON] № 347 стор. 167 кн. 247 пр. Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, покупець передала відповідачам обумовлену в п. 6 Договору купівлі-продажу грошову суму, а відповідач передав покупцю ключі від спірної квартири, після чого покупці вселилась до квартири, де й позивач [PERSON] проживає по цей час. Відповідно до свідоцтва про смерть серії I- ЖД № 429277, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції від 15.12.2015 року, актовий запис № 2992, [PERSON] 01.04.2008 року померла. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЖД № 453348, виданим ВДРАЦС у Приморському районі ОМУЮ 15.12.2015 року, актовий запис № 12. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї та прописку) № 53 від 21.01.2016 року, вбачається, що у квартирі [ADDRESS] з 09.11.1998 року зареєстровані: [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 133/1000 частини квартири [ADDRESS]. У встановленому законом порядку позивач - [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського управління юстиції [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючим документом на спадкове майно є договір, який укладений в порядку ЗУ «Про товарну біржу» та запропоновано звернутися до суду для визнання договору № 98-281 Ц купівлі продажу нерухомого майна від 05.03.1998 року - дійсним. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про товарну біржу, членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає, що підстави для відмови у визнанні договору купівлі-продажу дійсним відсутні. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] безпідставні, оскільки остання була покупцем вказаної квартири

Outcome: partial