Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути нанесену матеріальну шкоду у розмірі 5\~700 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.10.2015 р. до його майстерні, яка знаходиться на з.д. ринку, увірвався незнайомий чоловік, не представився, нічого не пояснюючи почав ображати його висловлюючись нецензурними словами, погрожуючи фізичною розправою та знищенням шляхом підпалу майстерні. Звернення позивача до правоохоронних органів щодо дій [PERSON] ніяких наслідків не дало, окрім поради звернутись до суду. В ході зясування причин такої поведінки, позивачу було повернуто робочий стіл на якому знаходився інструмент. Крім інструменту на робочому столі знаходилась червона фарба, яка впала зі столу на взуття, яке позивач брав для ремонту. Після вказаних дій, відповідач вибіг з майстерні та сів у білу іномарку, схожу на лексус під номером 0500. Як згодом пояснили позивачу, цей автомобіль належить директору медучилища [PERSON], а чоловік який був у позивача, це син директора [PERSON]. Ніяких конфліктів з [PERSON] у позивача не виникало, але був конфлікт з його батьком за здирництво, щодо розміщення кіоску позивача з його кіоском «Ветаптека», які знаходяться по вул. Київській в районі з.д. ринку, у звязку з чим позивач вважає, що [PERSON] вирішив помститись за конфлікт з його батьком. В ході протиправних дій [PERSON], позивачу була нанесена матеріальна шкода у вигляді зіпсованого взуття, взятого ним для ремонту, а саме: дитячого взуття 6 пар 450 грн. за пару, 2-х жіночих чоботи по 1700 грн. та 1\~400 грн. за пару. Загальну сума становить 5\~700 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення відповідно до змісту позовної заяви. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про поважні причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач звертався з заявами, в яких виклав обставини зазначені у позовній заяві до Ізюмського міжрайонного прокурора радника юстиції [PERSON] та начальника Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області полковника юстиції [PERSON] (а.с. 7, 8). У товарному чеку № 9 від 19.01.2016 р. скріпленого печаткою позивача зазначено: дитяче взуття 6 пар, ціна 433, сума 2600; жіночі чобітки, 1 пара, ціна 1700, сума 1700; жіночі чобітки 1 пара, ціна 1400, сума 1400, всього 5\~700 (а.с. 9). З листа головного управління Національної поліції в Харківській області Управління превентивної діяльності від 25.12.2015 р. № 46/Т-76 вбачається, що звернення позивача щодо неправомірних дій [PERSON], [PERSON] та бездіяльності працівників Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області розглянуто. За викладеними у ньому обставинами проведено перевірку та встановлено, що звернення [PERSON] до Ізюмського МВ ГУ, з приводу неправомірних дій вищезазначених осіб, в установленому порядку зареєстровані до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події від 12.10.2015 за № 6609 та від 14.12.2015 за № 6667. 26 та 28.10.2015 працівниками Ізюмського МВ ГУ відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» складено висновки та направлено відповіді (вих. від 04.11.2015 №№ 81/17722, 8/17724). Вивченням матеріалів перевірок встановлено, що необхідно провести додаткову перевірку. 23.11.2015 до Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області направлено вказівку щодо проведення додаткових перевірки за зверненнями від 12 та 14.10.2015 р. 25.11.2015 відомості, викладене у зверненнях зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події за № [NUMBER]. У ході додаткової перевірки працівниками Ізюмського ВП ГУ, опитано [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що 07.10.2015 бачили невідомого чоловіка, який заходив до кіоску по ремонту взуття, однак про його неправомірні дії стало відомо лише від [PERSON] Опитано [PERSON], який пояснив, що 09.10.2015 він чув розмову на підвищених тонах між [PERSON] та невідомим. 04.12.2015 відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» працівниками Ізюмського ВП ГУ складено висновок. У разі незгоди з прийнятим рішенням, відповідно до вимог ст.ст. 16,17 Закону України «Про звернення громадян», [PERSON] розяснено право звернутись за скаргою до органу, посадової особи вищого рівня або до суду протягом одного року з моменту її прийняття, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення громадянина з прийнятим рішенням. Повідомлено, що працівниками управління превентивної діяльності Головного управління проведено профілактичну бесіду з [PERSON] щодо недопущення протиправної поведінки по відношенню до [PERSON] Також розяснено, що з приводу відшкодування завданих збитків, [PERSON] має право звернутись до суду з відповідним позовом (а.с. 11-12). Згідно ч. 3 ст.\~10, ч. 2 ст.\~11, ч. 1 ст.\~57, ч. 1 ст.\~58, ч. 3,\~4\~ст.\~60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~\~\~ Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. \~\~ \~\~ Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~\~ \~ \~ Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. \~\~\~\~ Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Стаття 214 ЦПК України містить перелік питань, які суд вирішує під час ухвалення рішення, зокрема, чи мало місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Обґрунтування позову ґрунтується лише на доводах викладених у позовній заяві . Позивач не скористався своїм правом заявити клопотання про витребування або забезпечення доказів у справі, у разі наявності складнощів у поданні доказів. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed