Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачами зобов'язань за укладеними сторонами договорами кредиту, поруки та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами, зокрема просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 90094 грн. 29 коп., з яких за кредитом - 88220 грн. 93 коп., по відсотках - 1873 грн. 36 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачі в судовому засіданні проти позову заперечили, посилаючись на те, що вони не порушують графік платежів, кошти за договором сплачуються регулярно, заборгованість відсутня. Вислухавши відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 03 квітня 2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір, згідно якого відповідачеві було надано кредит в загальній сумі 16940 доларів США. 03 квітня 2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого останні поручилась відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання першим відповідачем зобов'язання за вказаним вище кредитним договором. В обґрунтування позову позивач посилається на розрахунок заборгованості, за яким борг станом на 08.12.2016 року становить 90094 грн. 29 коп., з яких за кредитом - 88220 грн. 93 коп., по відсотках - 1873 грн. 36 коп. Суд вважає відповідні доводи непереконливими, оскільки в судовому засіданні відповідачем було надано квитанції від 14.12.2016 року про оплату 3500 грн. 00коп., від 26.12.2016 року на суму 3000 грн. 00 коп., від 04.01.2017 року на суму 2900 грн. 00 коп., від 01.02.2017 року на суму 2500 грн. 00 коп., від 29.03.2017 року на суму 2750 грн. 00 коп., від 09.03.2017 року на суму 3000 грн. 00 коп., які не враховані у розрахунку заборгованості. Вказані обставини вказують на те, що відповідачі не ухиляються від виконання своїх цивільно-правових зобов'язань, не припиняють здійснення періодичних платежів за договором від 03.04.2008 року. Представник позивача ухилився від участі в судовому розгляді, судовий запит залишений позивачем без виконання, у письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, тому суд вважає можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів, які не дають можливості у достатній ступені достовірності встановити факт умисного ухилення відповідачів від виконання договору, а також наявність та розмір заборгованості по кредиту. Заперечення відповідачів в частині розрахунку заборгованості позивачем переконливо не спростовані, від повного, всебічного та об'єктивного встановлення судом цієї обставини позивач ухилився. Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Суд вважає, що позивачем не доведено обставин, які б породжували правові наслідки у виді виникнення зобов'язань сплатити визначені позовом кошти, тому достатніх підстав для задоволення позову суд не вбачає. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для покладення на відповідачів в судовому порядку обов'язку сплати передбачених позовом коштів, позовні вимоги не доведені належними і допустимими доказами, тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed