Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просив визнати\~відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить вищезазначений будинок, у якому зареєстроване місце проживання відповідачів. Відповідачі фактично не проживають у вказаному будинку. Зокрема [PERSON] та [PERSON] на даний час проживають у Сполучених Штатах Америки, а [PERSON] останній дев`ять років проживає в Італії. Намірів повертатися в України вони не мають, самостійно знятися з реєстрації вони не мають можливості з огляду на постійне перебування в інших державах. Відтак, поважні причини для збереження за ними права користування будинком відсутні. З огляду на вказане, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 23 січня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою від 05 березня 2020 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач та її представник [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, однак 31 березня 2020 року від останньої до суду надійшло клопотання, у якому вона просила відкласти розгляд справи, оскільки бажає брати особисту участь у розгляді справи. Крім того, зазначила, що з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин, у зв`язку з чим вони не має можливості прибути у судове засідання. З приводу поданого клопотання суд зазначає, що доказів, які наявні у матеріалах справи, достатньо для прийняття рішення, а підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч. 2 ст. 223 ЦПК України, відсутні. Крім того неявка позивача та його представника не перешкоджає продовженню розгляду даної справи. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про їх виклик в судове засідання на веб-сайті суду, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі\~ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3400875 від 21 квітня 2004 року. Довідкою № 937 від 04 липня 2019 року, виданою Лисиничівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, стверджується, що у зазначеному будинку зареєстровані, зокрема, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які є доньками позивача, [PERSON] , [INFO] , який є зятем позивача, [PERSON] , [INFO] , яка є онукою позивача. Актами обстеження фактичного проживання від 18 жовтня 2018 року, 17 липня 2019 року, 18 вересня 2019 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не проживають у будинку [ADDRESS] . З огляду на наведене, судом встановлено, що відповідачі не проживають у вищезазначеному будинку більше одного року. У відповідності до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. В силу вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як зазначив позивач, він є власником будинку [ADDRESS] , а відповідачі не проживають без поважних причин у такому понад один рік. Відповідачі в судове засідання не з`явилися та жодних доказів щодо спростування викладених позивачем фактів на адресу суду не надали. Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивач є власником будинку та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпоряджання таким, непроживання відповідачів тривалий час за місцем реєстрації, що підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення. А тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування житловим будинком. З огляду на те, що позивач є інвалідом І групи, що підтверджується посвідченням № 137253, виданим 28 грудня 1998 року, і на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір. Суд зазначає, що вирішення позову у даній справі жодним чином не порушує прав позивача та його представника, оскільки вимоги таких задоволено.

Outcome: approved