Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.04.1980 року, зареєстровано в реєстрі за № 1-1711 після померлого [PERSON] на ім'я [PERSON], [PERSON], Мелітопольською державною нотаріальною конторою визнавши їм частки в розмірі по 1/6 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], та визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [PERSON] Позивач та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали та пояснили, що він є сином [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається з ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є він, [PERSON] та [PERSON] Всі вони прийняли спадщину його сестра [PERSON] та його мати [PERSON] стали мешкати у вказаному будинку, а він зібрав собі мотоцикл ІЖ, який належав його батьку та деякі предмети вжитку. Заяву до нотаріальної контори він не подавав, оскільки думав, що прийняв спадщину фактично. У 2013 році йому стало відомо, що його сестра та мати у 1980 році оформили право на спадщину на будинок та зареєстрували право власності по ? частині вказаного житлового будинку. Таким чином, він вважає, що були порушенні його права на прийняття спадщини та просить визнати свідоцтво про право на спадщину частково недійсним та визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали мотивуючи це тим, що статтею 257 ЦК України, який набув чинності 01 січня 2004 року встановлений трирічний строк позовної давності для захисту порушеного права. Початок перебігу строку позовної давності починається з дня виникнення, права на позов, тобто коли особа дізналась про порушення свого права, але позивач, [PERSON], добре знав ще у 1980 році, що вони оформляють спадщину на будинок і тому пропустив встановлений строк позовної давності для захисту порушеного права. Також позивач при звернені з позовом до суду надає документи, а саме: копію реєстраційного свідоцтва, копія технічного паспорту на мотоцикл, копію трудової книжки на ім'я спадкодавця та копію свідоцтва про права на спадщину за законом на їх ім'я, оскільки він мав вільний доступ до будинку та всіх правовстановлюючих документів. В своєму позові [PERSON] заявляє, що він прийняв спадщину фактичним шляхом, оскільки забрав собі мотоцикл ІЖ та деякі предмети вжитку, посилаючись на ст. 549 ЦК України (у редакції 1964 р.), але згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР визначається що спадкоємиць прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У даному випадку спадкове майно, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, складається з 1/2 частини житлового будинку в [ADDRESS], а тому мотоцикл ІЖ взагалі не входить до складу спадкового майна, так як позивач забрав собі вищевказаний транспортний засіб ще задовго до смерті спадкодавця. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 28/, після смерті якого відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку по [ADDRESS]. Єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] є сторони по справі, а саме: [PERSON] - син померлого, [PERSON] - дружина померлого, [PERSON] - дочка померлого. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.04.1980 року /а.с. 59/ [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] та зареєстрували за собою право власності по 1/4 частині житлового будинку по [ADDRESS] на кожну особу. Суд критично ставиться до тверджень позивача, що він фактично прийняв спадщину, оскільки забрав собі мотоцикл батька та деякі предмети вжитку, так як в ході судового засідання [PERSON] не зміг довести та документально підтвердити той факт, що він отримав зазначений мотоцикл після смерті батька. Крім того, він не оформив належним чином право власності на вказаний мотоцикл та як стверджує відповідачка [PERSON], мотоциклом ІЖ [PERSON] користувався ще за життя їх батька. Більш того, згідно наданих суду письмових доказів, зазначений мотоцикл ІЖ, не входить у спадкову масу. Статтею 71 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлений трирічний строк позовної давності для захисту порушеного права. Так, аналізуючи пояснення сторін, суд критично ставиться до пояснень позивача, що він дізнався про порушення його права лише у 2013 році, оскільки, як стверджує [PERSON] позивач мав вільний доступ до будинку та до всіх правовстановлюючих документів. Крім того, як пояснив позивач після смерті батька він звертався до своєї матері з приводу оформлення спадщини, проте вона відповіла йому, що зазначений будинок вони поділять з сестрою після її смерті. Крім того, як пояснила [PERSON], що не спростовується позивачем, [PERSON] ні на момент смерті батька ні після його смерті не мешкав та не був зареєстрований у спірному житловому будинку. Таким чином, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON], так як він не надав достатньо доказів в підтвердження своїх та вимог, та, як стало відомо в ході судового засідання, пропустив встановлений законом шестимісячний строк на подачу заяви на прийняття спадщини та строк позовної давності.

Outcome: dismissed