Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 11 708 грн. 85 коп. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26.06.2013 року між позивачем та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду (договір), згідно з умовами заяви №001-13026-260613, на отримання споживчого кредиту у розмірі 12 747 грн. 87 коп. із сплатою 0.01% річних строком на 40 місяців. За умовами договору банк відкрив відповідачу рахунок на погашення заборгованості [NUMBER] в національній валюті. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання по виконанню кредитного договору не виконує, станом на 27.06.2014 року у нього виникла прострочена заборгованість на суму 11 708 грн. 85 коп. , на попередження відповідач не реагує. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у вимогах позовної заяви просить про можливість розгляду справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У поданих письмових поясненнях позов визнала, просила врахувати що не працює, є людиною похилого віку, пенсіонерка, інвалід третьої групи, тому не має можливості в повному обсязі погасити заборгованість, просила розглядати справу у її відсутності. Враховуючи наведене, суд на підставі ст. 169 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено угоду шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, відповідно до умов заяви №001-13026-260613, згідно з якою позивач надав відповідачу кредит на суму 12 747 грн. 87 коп. із сплатою 0.01% сплати річних із терміном погашення 40 місяців. Згідно з п. 2.7 частини 2 вказаного договору позивач відкрив відповідачеві рахунок для погашення заборгованості [NUMBER] в національній валюті. Згідно з п.2.1 частини 5 договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладення договору на умовах, описаних в пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою або момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок, вказаний відповідачем. Згідно ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа,яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Виходячи з наведеного, відповідач звернувся в банк про отримання кредитних коштів про що свідчить його анкета позичальника, яка підписана обома сторонами. Отримавши пропозицію від відповідача, позивачем підписана заява (акцептована) на отримання кредитних коштів, та згідно меморіального ордеру перераховано кредитні кошти відповідачу. Договір кредиту вважається укладеним в письмовій формі, виходячи з того, що сторонами погоджені умови кредитування, шляхом підписання заяви №001-13026-260613 та отримання відповідачем коштів. Згідно п.2.4 частини 2 договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки яка є фіксованою - 0.01% в рік. Згідно п.2.5 частини 2 договору обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий період у 0 місяців, протягом якого розмір комісії складає 0%. Після закінчення пільгового періоду, розмір комісії складає 1.75 % за місяць. Судом встановлено, що відповідачем неналежним чином виконуються зобов'язання, прийняті ним за умовами кредитного договору. Станом на 27.06.2014р. загальна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом становить 11 708 грн. 85 коп., з яких: 11 708,07 грн. - за сумою кредиту; 0,78 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за комісіями; У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Проте, відповідач умови договору не виконав та кошти за договором кредиту відповідно до умов договору не повернув. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів по кредиту, не повернув отриманий кредит, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором в сумі 11 708 грн. 85 коп., підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, а саме державне мито в розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved