Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № 9/25ДС/0132/2007-НВВклн від 23.03.2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] останній отримав кредит у вигляді не відновлювальної мультивалютної кредитної лінії загальною сумою 33 750,00 доларів США з розрахунку 13,50% річних за користування кредитом на строк з 23.03.2007 року по 10.03.2032 рік. В забезпечення зобов'язань за вказаним договором між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки, згідно яких останні зобов'язалися відповідати перед банком за зобов'язаннями [PERSON] В подальшому ПАТ «Кредитпромбанк» відступив право вимоги за вказаними договорами ПАТ «ДельтаБанк». У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконали. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачі станом на 28.07.2015 року мають заборгованість за кредитним договором у розмірі 442 577,90 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 385 856,45 грн. та відсотки - 56 721,45 грн. Просить стягнути вказану заборгованість та судові витрати покласти на відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про заперечення позовних вимог просив відмовити у задоволенні позову, а у разі повторної неявки представника позивача - залишити позов без розгляду. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду письмові заперечення, в яких зазначили, що поруки припинилася, оскільки пройшов строк, передбачений ст. 554 ЦК України, просили відмовити у задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази (ст. 11 ЦПК України) суд установив наступне. Відповідно до укладеного договору № 9/25ДС/0132/2007-НВВклн від 23.03.2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] останній отримав кредит у вигляді не відновлювальної мультивалютної кредитної лінії загальною сумою 33 750,00 доларів США з розрахунку 13,50% річних за користування кредитом на строк з 23.03.2007 року по 10.03.2032 рік З договору поруки від 23.2007 року № 9/25ДС/0132/П01/2007-НВВклн між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] вбачається, що остання зобов'язалася солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 9/25ДС/0132/2007-НВВклн від 23.03.2007 року. З договору поруки від 23.2007 року № 9/25ДС/0132/П02/2007-НВВклн між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON], [PERSON] вбачається, що остання зобов'язалася солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 9/25ДС/0132/2007-НВВклн від 23.03.2007 року. Згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року продавець ПАТ «Кредитпромбанк» - продав, а покупець ПАТ «ДельтаБанк» придбав майнові права згідно Акту приймання-передачі Прав вимоги, серед яких кредитний договір № 9/25ДС/0132/2007-НВВклн від 23.03.2007 року. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі ст. 544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачі не виконують в односторонньому порядку умови кредитного договору, а тому у позивача виникло право вимагати від відповідачів виконання зобов'язань по кредитному договору, які останні ігнорують. Тому є підстави для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості. Судом не приймаються доводи відповідача [PERSON] щодо обов'язкової участі представника позивача в судовому засіданні та залишення позовної заяви без розгляду у разі повторної неявки в судове засідання, оскільки в матеріалах справи від представника ПАТ «Дельта Банк» є заяви про розгляд справи у їх відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі та з урахуванням п. 4 ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд не визнав потрібним явку представника позивача в судове засідання, оскільки надані документи є достатніми для ухвалення рішення по суті позовних вимог. Судом не приймаються доводи відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] щодо припинення поруки в розумінні ч. 4 ст. 554 ЦК України, бо останній платіж датований 02.07.2014 року, а право позивача про дострокове стягнення виникло з 11.08.2014 року, оскільки укладеними договорами поруки (п. 3.4 укладених договорів) сторонами визначено, що строк позовної давності за цими договорами встановлюється в межах трьох років, а тому положення ч. 4 ст. 554 ЦК України у даному випадку не підлягають застосуванню. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що відповідач в однобічному порядку не виконав покладені на нього договором зобов'язання по поверненню кредиту та оплаті за користування грошима, тому позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції закону, що діяв на час звернення до суду, тобто до 01.09.2015 року) позивача звільнено від сплати судового збору, тому його необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved