Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 1517,21 грн., 3% річних у розмірі 17,30 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 63,68 грн., а також судовий збір у розмірі 1600,00 грн., посилаючись на те, що між відповідачем та позивачем існують договірні відносини з користування електричної енергії, що виникли з Договору № 13030 про користування електричною енергією, укладеного між сторонами від 12.10.2012 року. Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений строк відповідач до суду не надав відзив на позовну заяву, хоча ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі отримав особисто 27.01.2018р. під підпис згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 19). Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 жовтня 2012 року між [PERSON] та ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Чернігівського РЕМ був укладений Договір № 13030 про користування електричною енергією, згідно умов якого Енергопостачальник - ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Чернігівського РЕМ взяв на себе зобов'язання постачати Споживачу [PERSON] електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 2,2 кВт електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобов'язався оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами у терміни, передбачені цим Договором. (а.с. 6-7). Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ України № 1357 від 26.07.1999 р., споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Однак судом встановлено, що відповідач в період з 10.05.2017р. по 10.10.2017р. не виконав належним чином свої договірні зобов'язання, що призвело до утворення заборгованості за використану електроенергію в період з 01.03.2017 р. по 15.08.2017 р. у розмірі 1517,21 грн., що підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості. (а.с. 4). Також, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого до матеріалів розрахунку розмір 3% річних становить 17,30 грн., сума інфляційних нарахувань становить 63,68 грн. (а.с. 5). Таким чином, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача борг за спожиту електроенергію у розмірі 1517,21 грн., 3% річних у розмірі 17,30 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 63,68 грн., а також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved