Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості, зазначаючи, що 23.02.2010 року з [PERSON] було укладено договір, згідно якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В результаті порушення відповідачкою [PERSON] умов договору, станом на 29.03.2015 року виникла заборгованість у розмірі 18 623,21 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 7 808,45 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 8 609,72 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 842,03 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 863,01 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просив розглядати справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримує. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачки на підставі поданих доказів та в порядку ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до умов договору від 23.02.2010 року, позивач надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», які викладені на відповідному банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, про що свідчить її підпис в заяві від 23.02.2010 року. Станом на 29.03.2015 року заборгованість відповідачки за кредитним договором від 23.02.2010 року становить 18 623,21 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 7 808,45 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 8 609,72 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 842,03 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 863,01 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що [PERSON] з умовами кредитного договору була ознайомлена, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають задоволенню в межах встановленої судом суми заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved