Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, як за спадкоємцем за заповітом після смерті його баби [PERSON], померлої 13 липня 1996 року, право на земельну частку (пай) розміром 4,76 умовних кадастрових гектарів по КСП «Росія» на території Переймівської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0193943, виданого на підставі рішення Балтської районної державної адміністрації від 14 березня 1997 року № 166, визнати за ним, як за спадкоємцем пятої черги за законом після смерті його баби [PERSON], померлої 05 серпня 1996 року, право на земельну частку (пай) розміром 4,76 умовних кадастрових гектарів по КСП «Росія» на території Переймівської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0193941, виданого на підставі рішення Балтської районної державної адміністрації від 14 березня 1997 року № 166, стверджуючи, що його баба (мати його батька) [PERSON] та його баба (мати його матері) [PERSON] мали право на вище вказані земельні частки (паї). За свого життя, 05 січня 1996 року, баба позивача [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Переймівської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр № 34, в якому заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. Баба позивача [PERSON] заповіту стосовно належного їй майна не складала. 13 липня 1996 року баба позивача [PERSON] померла, а 05 серпня 1996 року померла і баба позивача [PERSON]. Після їх смерті спадщину, як спадкоємець відповідно за заповітом, пятої черги за законом, відповідно до вимог ст. 549 ЦК Української РСР, фактично прийняв їх онук позивач [PERSON], так як проживав разом з спадкодавцями на дні їх смерті, поховав їх, користується речами, предметами домашнього вжитку покійних, позивач звернувся до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, але, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом по причині відсутності в нього оригіналів сертифікатів на право на земельні частки (паї), які були втрачені спадкодавцями ще за їх життя. Застосовані позивачем заходи щодо розшуку втрачених сертифікатів на право на земельні частки (паї) позитивних результатів не дали. Вказані вище обставини позбавили позивача права на спадкове майно, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення заявлених вимог, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що баба позивача (мати його батька) [PERSON] та його баба (мати його матері) [PERSON] відповідно згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0193943 та серії ОД-03 № 0193941, виданих на підставі рішення Балтської районної державної адміністрації від 14 березня 1997 року № 166, мали право на земельні частки (паї) розміром 4,76 умовних кадастрових гектарів кожна по КСП «Росія» на території Переймівської сільської ради Балтського району Одеської області, за свого життя, 05 січня 1996 року, баба позивача [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Переймівської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр № 34, в якому заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіт ніким не змінено і не скасовано, баба позивача [PERSON] заповіту стосовно належного їй майна не складала, після смерті [PERSON], померлої 13 липня 1996 року, та смерті [PERSON], померлої 05 серпня 1996 року, спадщину, відповідно як спадкоємець за заповітом, та як спадкоємець пятої черги за законом, відповідно до вимог ст. 549 ЦК Української РСР, фактично прийняв їх онук позивач [PERSON], так як проживав разом з спадкодавцями на дні їх смерті, поховав їх, користується речами, предметами домашнього вжитку покійних, інших спадкоємців першої пятої черг за законом, які б претендували на спадщину, судом не встановлено, позивач звернувся до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, але, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом по причині відсутності в нього оригіналів сертифікатів на право на земельні частки (паї), які були втрачені спадкодавцями ще за їх життя і рекомендовано звернутися до суду, оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» до переліку документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) відноситься і рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), а згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вказані вище обставини підтверджується зібраними в матеріалах справи письмовими доказами, в тому числі ксерокопіями паспорту, свідоцтв про народження, про укладення шлюбу, про смерть, сертифікатів на право на земельні частки (паї) серії ОД-03 № 0193943 та серії ОД-03 № 0193941, заповіту, довідками Балтської міської ради Одеської області №№ 297, 298 від 27.07.2017 року та ін., що надає суду підстави вважати, що позивач має законне право на спадкове майно у вигляді вище вказаних земельних часток (паїв). На підставі викладеного,

Outcome: approved