Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача вартість витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 36528,69 грн та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 01.09.2014 №153 о/с [PERSON] з 01 вересня 2014 року зараховано курсантом 2-го курсу денної форми навчання. 27 травня 2015 року між Національною академією внутрішніх справ (далі НАВС), комплектуючим органом ГУ МВС України в Донецькій області та відповідачем укладено Договір №252 ДЮІ про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі. Відповідно до договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету. Наказом НАВС від 06.11.2015 №192 о/с відповідача звільнено за п.9 ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та ст.61 Закону України «Про вищу освіту», та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за п.63 «к». Наказом НАВС від 11.11.2015 №202 о/с відповідача відповідно до п.3 ст. 47, п.1 ст.81 та п.12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» призначено на посаду із присвоєнням спеціальних звань. Наказом НАВС від 17.06.2016 №797 відповідач отримав базову вищу освіту за напрямком підготовки «Правоохоронна діяльність» освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр та видано диплом бакалавра. З 01.09.2014 по 17.06.2016 відповідно до умов договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу. Таким чином, навчальним закладом умови договору виконано у повному обсязі. Наказом ГУ НП в Донецькій області від 14.07.2016 №202 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». За цієї умови, відповідно до п.2.3.6 договору відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України «Про вищу освіту». Укладення договору та обов`язок відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення передбачено ст.18 ЗУ «Про міліцію» (діючого на момент навчання та звільнення відповідача з ОВС). Відповідно курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за власним бажанням, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх затриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідач навчався в НАВС з 01 вересня 2014 року по 17 червня 2016 року. Вартість витрат пов`язаних з утриманням його у навчальному закладі становить 36728,69 грн. Із сумою витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, відповідача ознайомлено та поінформовано про необхідність відшкодування зазначеної суми, проте грошові кошти від відповідача до НАВС не надходили. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 11.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно із ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Судом встановлено, що наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 01.09.2014 №153 о/с [PERSON] з 01 вересня 2014 року зараховано курсантом 2-го курсу денної форми навчання за напрямком підготовки «Правоохоронна діяльність». 27 травня 2015 року між Національною академією внутрішніх справ, комплектуючим органом ГУ МВС України в Донецькій області та відповідачем укладено Договір № 252 ДЮІ про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Згідно із п.2.1.3. договору позивач зобов`язаний забезпечити відповідача харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. Відповідно до\~п.2.3.6.\~договору відповідач\~зобов`язався у\~разі звільнення\~з органів\~внутрішніх справ\~по закінченні\~навчання до\~встановленого трирічного\~терміну перебування\~на службі\~за підставами передбаченими п.3 цього договору відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Пунктом 3.3. договору передбачено, що однією з підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення зі служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням. Відповідно до п.4.1. відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У відповідності до п.4.2. договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Згідно з п.4.4 договору у разі відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 06.11.2015 №192 о/с згідно п.9 ХІ Закону України «Про Національну поліцію», ст.61 Закону України «Про вищу освіту», та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ [PERSON] звільнено у запас Збройних Сил з продовженням навчання у національній академії внутрішніх справ за п. 63 «к». Наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 11.11.2015 №202 о/с відповідача відповідно до п.3 ст.47, п.1 ст.81 та п.12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» призначено на посаду із присвоєнням спеціальних звань. Наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 17.06.2016 №797 [PERSON] присуджено ступінь вищої освіти за напрямком підготовки «Правоохоронна діяльність» освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр. Наказом начальника головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14.07.2016 №202 о/с [PERSON] , випускника Національної академії внутрішніх справ звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію». З 01.09.2014 по 17.06.2016 відповідно до умов Договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Відповідно до Статуту, НАВС є державним вищим навчальним закладом. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України «Про вищу освіту». З довідки розрахунку суми фактичних витрат, пов`язаних з утриманням [PERSON] в Національної академії внутрішніх справ вбачається, що за період з 01 вересня 2014 року по 17 червня 2016 року такі витрати становлять 36728,69 грн. Відповідно до п.1.1. Положення про вищі навчальні заклади МВС, затвердженого наказом МВС України від 14 лютого 2008 року № 62 (далі - Положення) вищі навчальні заклади МВС України є державними навчальними закладами, які підпорядковані МВС. Фінансування ВНЗ здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, призначених для фінансування МВС, та інших джерел фінансування, не заборонених чинним законодавством (п 9.1 Положення). Бюджетні асигнування та надходження спеціального фонду не підлягають вилученню та використовуються виключно за призначенням відповідно до вимог чинного законодавства (п. 9.9. Положення). Вищі навчальні заклади самостійно використовують кошти загального та спеціального фондів державного бюджету відповідно до кошторису, що затверджується МВС (п. 9.10. Положення). Отже, кошти на утримання курсантів виділялись з державного бюджету та перераховувались ВНЗ МВС України, який ними розпоряджається на підготовку фахівців для МВС України. У разі відмови осіб, які навчалися за державним замовленням, від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (п.6.28 Положення). Згідно частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За змістом ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. За змістом\~ст.ст.610,\~611,\~623\~ЦК України порушенням\~зобов`язання\~є його\~невиконання або\~виконання з\~порушенням умов,\~визначених змістом\~зобов`язання\~(неналежне\~виконання). У\~разі порушення\~зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: відшкодування збитків. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Відповідно до ч.7 ст.18 Закону України «Про міліцію», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. За змістом\~ч.ч.4,\~5\~ст.74\~Закону України\~«Про Національну\~поліцію» особи,\~які навчаються\~за державним\~замовленням у\~вищих навчальних\~закладах із\~специфічними умовами\~навчання,\~які здійснюють\~підготовку поліцейських,\~у разі\~дострокового розірвання\~контракту про\~здобуття освіти\~з будь-яких\~підстав,\~крім звільнення\~зі служби\~в поліції\~на підставі\~підпунктів 2,\~4\~частини першої\~статті 77\~цього Закону,\~а також\~поліцейські,\~звільнені зі\~служби в\~поліції протягом\~трьох років\~після закінчення\~вищезазначених навчальних\~закладів з\~будь-яких\~підстав,\~крім звільнення\~зі служби\~в поліції\~на підставі\~підпунктів 2,\~4\~частини першої\~статті 77\~цього Закону,\~відшкодовують Міністерству\~внутрішніх справ\~України витрати,\~пов`язані з\~їх утриманням\~у вищому\~навчальному закладі,\~в порядку,\~визначеному Кабінетом\~Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах був визначений Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року № 313. Відповідно до даного Порядку витрати відшкодовуються згідно з контрактом укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. Витрати відшкодовуються особою в повному обсязі за весь період її фактичного навчання. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Вирішуючи спір по суті, судом враховується, що розпорядником коштів, які виділяються із бюджету для підготовки спеціалістів органів внутрішніх справ є академія, а кошти, які просить стягнути позивач з відповідача, відшкодовуються МВС України або підпорядкованим йому підрозділам, яким у даному випадку виступає академія. Приймаючи до уваги, що відповідача звільнено зі служби в Національній поліції на підставі п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції) протягом перших трьох років після закінчення навчального закладу, то відповідно до укладеного між сторонами договору №252 ДЮІ від 27 травня 2015 року та вищенаведених законів та підзаконних нормативних актів, він зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, за весь період свого навчання. Такі витрати відповідачем у добровільному порядку не були відшкодовані. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищенаведене, а також те, що судом не здобуто, а відповідачем не представлено належних доказів на спростування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов Національної академії внутрішніх справ про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1762 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 6, 207, 525, 526, 599, 610, 611, 623, 627, 639 ЦК України, суд

Outcome: approved