Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання кредитного договору недійсним, в якому просить визнати недійсним Кредитний договір №1137680000 від 28.07.2008 року між Позичальником та Банком, стягнути з Відповідача на користь Позивача сплачені відсотки у сумі, які підтверджуються документально і фактично отримані Відповідачем, застосувати наслідки, що передбачені ч.1 ст. 216 ЦК України в частині, що відповідає розміру фактично наданого кредиту. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] є поручителем боржника [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №11376880000 від 28.07.2008 р. Зазначає, що зі змісту кредитного договору позичальник отримав кредитні кошти у іноземній валюті, а саме у доларах США, що суперечить вимогам законодавства. Та зазначає, що зі змісту кредитного договору вбачається, що кредитні кошти були переведені не на особистий рахунок позичальника, що суперечить вимогам законодавства. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.08.2018 року зазначену позовну заяву було залишено без руху, після усунення недоліків ухвалою суду від 16.10.2018 року зазначену позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі. Представником відповідача 11.04.2019 року до канцелярії суду було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позову. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 28.07.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого с Акціонерне Товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №11376880000, за умовами якого, [PERSON] було надано кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 78 500,00 Доларів США з відсотковою ставкою 14,35% річних, в забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним Кредитним договором між Банком та [PERSON] був укладений Договір Поруки .№220022 від 28.07.2008р., а також між Банком та [PERSON] був укладений Договір Іпотеки від 28.07.2008 р.., посвідчений Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грішаковою О.В. за ресстровим номером 6212. 13.02.2012 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» були укладені Договір факторингу №2 та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений Саєнко Е.В., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, 13.02.2012 року за реєстровим №649-650. згідно яких право вимоги за вищевказаним Кредитним договором та Договором іпотеки перейшло до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Відповідно до положень ст. 555 ЦК України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора. Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг. Зі змісту зазначеної статті , яка обумовлює права та обов`язки поручителя у разі пред`явлення до нього вимоги, не визначено право поручителя оспорювати Кредитний договір. Відповідно до статгі 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Проте позивачем не надано доказів на підтвердження наявності в діях чи рішеннях ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та/або [PERSON] ппи укладенні оспорюваного правочину порушень його прав, [PERSON] не с стороною оспорюваного договору та не надав жодних доказів про те. які саме його цивільні права або інтереси порушені відповілачем Товаристом з обмеженою відповідальністю «Кей - Коллект» Посилання представника позивача щодо надання кредиту у іноземній валюті, суд не приймає виходячи з наступного. Право банку здійснювати видачу кредитів в іноземній валюті визначено на законодавчому рівні і регулюється Законом України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про Національний банк України», Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», якими дозволяється зазначена діяльність за наявності виданої Національним банком України ліцензії. Положенням ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», оскільки індивідуальні ліцензії видаються на здійснення разової валютної операції і лише на період, необхідний для здійснення такої операції; індивідуальні ліцензії видаються на операції з наданням і одержанням резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо термін і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Але, на даний час не встановлено обмежень щодо суми і строків кредитів у іноземній валюті. Відповідно до п.5.3 Положення про порядок видачі банками банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого постановою Правління НБУ від 17.07.2001 р. № 275, письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій. Згідно з п.2.3 цього Положення за умови отримання письмового дозволу НБУ банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями по залученню та розміщенню іноземної валюти на валютному ринку України. Відповідно до п.1.1 кредитного договору №11376880000 Банк зобов`язується надати Позичальнику, кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, Доллар США в сумі 78500,00 (Сімдесят вісім тисяч пятсот доларів США 00 цнт.), що дорівнює. еквіваленту 380159,80 грн; 80 коп.) гривень за курсом НБУ на день укладання Договору, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку, кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах зазначених у даному Договорі, Позичальник має право отримати кредитні кошти у вигляді одного траншу або декількох траншів, загальна сума яких не може перевищувати розміру суми кредиту, зазначеного в цьому пункті Договору, для чого надає до Банку письмову заяву за формою згідно вимог Банку) в якій зазначає бажану суму траншу (в межах загальної суми кредиту) та бажану дату його отримання Така заява Позичальника, укладена та надана згідно умов цього Договору, є підставою для видачі Банком траншу позичальнику. В судовому засіданні представник позивача не зміг пояснити в якому еквіваленті та розмірі позичальник [PERSON] отримала кредитні кошти за зазначеним кредитним договором. Також , суд зазначає, що відповідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 203 ЦК України передбачено вимоги до правочинів, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином судом не встановлено, яким чином відповідачем Товаристом з обмеженою відповідальністю «Кей-коект» були порушені права, споживача, [PERSON] , у зв`язку з чим вимога позивача щодо визнання кредитного договору №1137680000 недійсним задоволенню не підлягає. Вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача сплачених відсотків у сумі, які підтверджуються документально і фактично отримані відповідачем задоволенню не підлягає виходячи з наступним. В судовому засіданні представником позивача не надано належних та допустимих доказів того, що позивачем на користь відповідача були сплачені будь-які відсотки за кредитним договором, , не зазначено суму цих відсотків. Вимога позивача про застосування наслідків , що передбачені ч.1 ст. 216 ЦК України в частині що відповідає розміру фактично наданого кредиту є похідною від вимоги про визнання кредитного договору недійсним, а тому вона також не може бути задоволена. Оскільки у позові відмовлено, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed