Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення з останнього заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а саме: послуги за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 27398,33 грн. за період з 01.05.2011 по 01.06.2021. В обґрунтування\~позовних вимог\~покликається на\~те,\~що на\~балансі ЛКП\~«Господар» перебуває\~будинок [ADDRESS] .\~Відповідач [PERSON] \~є співвласником\~квартири [ADDRESS] \~вказаного будинку\~та користується\~житлово-комунальними\~послугами,\~котрі надаються\~позивачем. Послуги надаються вчасно та належної якості, однак відповідач не в повному обсязі оплачує витрати на утримання та обслуговування житлового будинку, внаслідок чого за період з 01.05.2011 по 01.06.2021 утворилась заборгованість в сумі 27398,33 грн. Оскільки погасити вказаний розмір заборгованості в добровільному порядку відповідач відмовляється, а тому з метою захисту своїх порушених прав позивач звернувся до суду з позовом, який просить задоволити. Справа надійшла до суду 24.06.2021. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.07.2021 відмовлено у відкритті провадження в частині вимог Львівського комунального підприємства «Господар» до [PERSON] у зв`язку з її смертю. В частині вимог Львівського комунального підприємства «Господар» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначивши справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Визначено строк та черговість подання заяв по суті справи. Ухвалою судді\~Личаківського районного\~суду м.\~Львова від\~18.11.2021 провадження у справі в частині позовних вимог Львівського комунального\~підприємства «Господар»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~житлово-комунальні\~послуги закрито у зв`язку з смертю останньої. Продовжено розгляд справи за позовом Львівського комунального підприємства «Господар» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. 11.10.2021 відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому з розміром заборгованості не погоджується. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 28 травня 2001 року (а.с.7) відповідач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , площею 89,10 кв.м., інші співвласники даної квартири [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть (а.с.28-29). Житлово-комунальні послуги мешканцям вказаного будинку надаються позивачем. Матеріали справи не містять доказів про існування між сторонами договірних відносин. Згідно розрахунку заборгованості (а.с.6) за період з 01.05.2011 по 01.06.2021 заборгованість за надані послуги з утримання та обслуговування житлового будинку становить 27\~398,33 грн. З метою стягнення цих коштів з відповідача позивач звернувся до суду з цим позовом. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 набрав чинності 10.12.2017 та був введений в дію 01.05.2019 (далі Закон № 2189-VIII). До цього часу чинним був Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 (далі Закон № 1875-IV). Отже, при вирішенні питання про стягнення заборгованості, яка утворилась до 01.05.2019 суд керуватиметься загальними актами цивільного законодавства та положеннями Закону № 1875-IV, а після 01.05.2019 тими ж актами та положеннями Закону № 2189-VIII. Згідно зі статтею 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначеннями, які зазначені у статті 1 Закону № 1875-IV, житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Такі послуги надаються споживачу фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Частиною першою статті 19 Закону № 1875-IV встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У частині першій статті 19 Закону № 1875-IV передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц. Отже, відсутність між сторонами договірних відносин не є перешкодою для стягнення з відповідача заборгованості, яка утворилась до 01.05.2019. Аналогічно, на думку суду вказана обставина не є перешкодою для стягнення заборгованості, яка утворилась після 01.05.2019. Зокрема, поняттю житлово-комунальних послуг положення пункту 5 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII надано те ж саме смислове і юридичне значення, що й Законом № 1875-IV. Крім того, за змістом пункту 1 частини першої статті 7 Закону № 2189-VIII споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Так само як і в попередньому випадку, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII обов`язок індивідуального споживача надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Зрештою, так само як і виконавець індивідуальний споживач в силу вимог пункту 1 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Тому, відсутність договірних відносин з 01.05.2019 теж не звільняє споживача від обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги. У справі яка розглядається ніщо не свідчить про те, що проведений позивачем розрахунок заборгованості є невірним. Крім того, ніщо не свідчить про ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг. Про це не зазначає і сам відповідач та не надає жодних доказів на спростування розміру заборгованості. Як наслідок, суд визнає позов обґрунтованим та задовольняє в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2270 грн., сплата якого проведена з урахуванням вимог ч. 2 ст. 164 ЦПК України і що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.4, 5). На підставі наведеного та

Outcome: approved