Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач до судового засідання не зявився, але надав заяву в який позовні вимоги підтримав та просив справу слухати у його відсутність. Відповідачка до судового засідання не зявилась, але від неї надійшла заява в якій вона не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу слухати у її відсутність. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований Граденицькою сільською радою Біляївського району Одеської області 01.11.2008 року, згідно свідоцтва про шлюб, актовий запис №18. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження 1-ЖД № 233772, виданого 26.07.2010 року виконавчим комітетом Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис №25 та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження 1-ЖД № 303680, виданого 26.03.2012 року виконавчим комітетом Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис №13. Причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що сторони переконалися, що в них різні характери та погляди на сімейне життя, у звязку з чим постійно виникали сварки. Окремо мешкають вже більше ніж півроку. Майнового спору у сторін немає. За згодою обох сторін діти залишаються на вихованні у матері. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 3\~ст. 109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Шлюб розпався остаточно, існує лише формально.

Outcome: approved