Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про виселення [PERSON] із самовільно зайнятого жилого приміщення посилаючись на те, що Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.02.2015 року № 61, пов`язані з виконанням рішення Київради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», будинок [ADDRESS] . Києві з 16.02.2015 року був переданий на праві господарського відання, та знаходиться на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва». Двохкімнатна квартира [ADDRESS], житловою площею 29,90 м2, загальною - 41,20 м2, належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва. В квартирі проживали та були зареєстровані [PERSON] та її син [PERSON] . Наймачем квартири та власником особового рахунку на підставі наказу КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» від 08.10.2014 року був [PERSON] . Відповідач по справі одружилась, та взяла прізвище « [PERSON] », після смерті чоловіка, вдруге уклала шлюб з [PERSON] , і переїхала до його місця проживання, у зв`язку з чим у 2014 році добровільно знялась з реєстрації у спірній квартирі. [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] був знятий з реєстраційного обліку 24.09.2015 року у зв`язку зі смертю. Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Києва від 10.08.2018 року у спірній квартирі ніхто не зареєстрований. Після смерті [PERSON] спірну квартиру самовільно зайняла [PERSON] , яка звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про визнання права на проживання і користування квартирою, та зобов`язання укласти з нею договір найму жилого приміщення. У межах даної справи був поданий зустрічний позов про виселення. Рішенням суд від 08.07.2016 року позов [PERSON] був задоволений. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.10.2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, та ухвалено нове рішення, яким основний позов відхилений, зустрічний позов задоволений, та виселено [PERSON] зі спірної квартири. Свідком у даній справі була [PERSON] . В подальшому [PERSON] в добровільному порядку звільнила квартиру. Однак, до квартири самовільно заселилась сестра [PERSON] - [PERSON] - відповідач по справі. Їй були направлені приписи про добровільне звільнення квартири. Однак, їх вимоги не були виконані. У зв`язку з чим, звернувся до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Вважав, що відповідач мала право на заселення до квартири, оскільки вони з Білкою родичі. Доказів на наявність права користування відповідачем спірної квартири надати не може. На сьогодні відповідач іноді користується квартирою. В судовому засіданні представник третьої особи з позовом погодився, не заперечував щодо його задоволення. Зазначив, що спірна квартира належить до комунальної власності. Підстав вселення [PERSON] до спірної квартири не було. Як не було підстав для вселення [PERSON] , про що свідчать судові рішення. Крім того, [PERSON] подавала позов про право на квартиру за набувальною давністю, проте рішенням суду апеляційної інстанції від 13.03.2019 року їй було відмовлено у позові. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в суді 11.09.2018 року. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 14.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Згідно ухвали від 21.02.2019 року у залученні в якості третьої особи [PERSON] відмовлено. Ухвалою від 21.02.2019 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті спору. В судовому засіданні оглянуто копію постанови Київського апеляційного суду від 13.03.2019 року, що постановлена у справі № 753/4397/17, яка перебувала в провадженні Дарницького районного суду м. Києва. В суді встановлено, що відповідно до Розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.02.2015 року № 61 «Про організаційно-правові заходи пов`язані з виконанням рішення Київради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» з 16.02.2015 року закріплено на праві господарського відання об`єкти житлового і нежитлового фонду територіальної громади м. Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації та елементи зовнішнього благоустрою. Одним з об`єктів є будинок [ADDRESS] . З Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва № 32465236 від 10.08.2018 року виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб слідує, що в квартирі [ADDRESS] , ніхто не зареєстрований. 08.07.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва розглянуто справу № 755/19817/15-ц за позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права на проживання і користування квартирою та зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення та зустрічним позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до [PERSON] , третя особа Дніпровська районну у м. Києві державна адміністрація про виселення із самовільно зайнятого жилого приміщення, яким позов [PERSON] був задоволений частково, визнано за [PERSON] право користування квартирою [ADDRESS] . У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.10.2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено, зустрічний позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» задоволено, виселено [PERSON] з квартири [ADDRESS] . Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, 26.04.2017 року Верховним Судом України заява [PERSON] не була прийнята до провадження. Крім того, 07.11.2018 року Київським апеляційний судом була розглянута заява [PERSON] про перегляд рішення за ново виявленими обставинами, яка за результатами розгляду залишена без задоволення, рішення апеляційного суду м. Києва від 18.10.2016 року залишено без змін. При розгляді даної справи судами було встановлено, що спірне жиле приміщення було надано на підставі рішення виконавчого комітету Дарницької районної ради від 14.08.1961 року № 585 [PERSON] (дідусь померлого [PERSON] ) згідно ордеру № 39222 на заселення сім`ї з 4 чоловік: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] (мати [PERSON] ) з правом зайняття 2 кімнат, площею 30,96 м2 в квартирі [ADDRESS] . Згодом в квартирі стали проживати, ще [PERSON] , (батько [PERSON] ), [PERSON] (сестра [PERSON] ) та [PERSON] [PERSON] (сестра [PERSON] ), яка після реєстрації шлюбу на даний час змінила прізвище на [PERSON] , переїхала на інше місце проживання, та у зв`язку з цим у 2014 році добровільно знялася з реєстрації зі спірної квартири. Наказом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» від 08.10.2014 № 418 «Про зміну договору найму житлових приміщень» зобов`язано начальника ЖРЕО-402 перевести особовий рахунок та укласти договір найму двокімнатної квартири [ADDRESS], житловою площею 29,90 м2 з громадянином [PERSON] , сім`я з двох осіб він, мати - [PERSON] , у зв`язку зі смертю квартиронаймача [PERSON] [PERSON] знятий з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю [INFO] . [PERSON] померла [INFO] . 12.06.2018 року Дарницьким районним судом м. Києва постановлено рішення у справі № 753/4397/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Головне управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту сумісного проживання та визнання спадкоємцем, який позов був задоволений, визнано [PERSON] спадкоємцем четвертої черги, яка особа, яка фактично проживала однією сім`єю без шлюбу з [PERSON] , померлим [INFO] , з 2009 року без реєстрації шлюбу в квартирі [ADDRESS] з 2010 року. Дане рішення скасовано судом апеляційної інстанції від 13.03.2019 року, та у задоволенні позову відмовлено. Встановлено, що [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Дана обставина відповідачем не спростована. Згідно перевірки Національної поліції в м. Києві, ними було виявлено, що в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] , яка пояснила, що визнання її права на спадщину щодо даної квартири вирішується в судовому порядку. 20.03.2018 року працівниками ЖЕД-402 складено Акт про те, що двері квартири [ADDRESS] , їм відкрила [PERSON] , яка пояснила, що вона є рідною сестрою померлого наймача - [PERSON] , і займається вирішенням питання про визнання її права на спадщину стосовно даної квартири в судовому порядку. 13.06.2018 року та 27.06.2018 року на [PERSON] . С . складено приписи про звільнення самовільно зайнятої квартири [ADDRESS] . В суді було встановлено, що відповідач у 2014 році знялася з реєстраційного обліку по спірній адресі, та зареєструвалася за іншою адресою. Це свідчить про те, що відповідач на законних підставах втратила право користування спірним помешканням. З пояснень представника відповідача встановлено, що [PERSON] періодично проживає за спірною адресою. Однак, жодних доказів на підтвердження законних підстав для заселення до спірної квартири, яка належить до комунальної власності, до суду сторона відповідача не надала. Відповідно до 58 ЖК України єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер встановленого зразка. Згідно ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Частиною першою ст. 109 ЖК України визначено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Встановлено, що [PERSON] в спірній квартирі не зареєстрована, ордер у встановленому порядку не отримувала, як і відсутні дані щодо заселилася на інших законних підставах. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 762,00 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved