Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, Відділу державної виконавчої служби Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області, Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк», Волинського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», Ківерцівської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування заявлених вимог вказують на те, що 05.12.2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 2489, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 20 000 дол. США, зі сплатою 14 % річних за користування кредитом, з датою остаточного погашення кредиту 03.12.2021 року. В забезпечення виконання зобовязання за вищевказаним кредитним договором цього ж дня між банком та відповідачем [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області за реєстровим № 1563, згідно якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Сокиричі, вул. Весняна, 12, Ківерцівського району Волинської області, який розміщений на земельній ділянці площею 0,25 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 0721886601:01:001:0004. У звязку з невиконання [PERSON] умов кредитного договору рішенням Луцького районного суду Волинської області від 21.07.2010 року та рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.04.2013 року стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно в користь філії Волинське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором № 2489 від 05.12.2006 року. На підставі вищевказаних рішень позивачем отримано виконавчі листи, які предявлено на виконання до [PERSON] ВДВС Луцького МУЮ та ВДВС Ківерцівського РУЮ. 05.02.2016 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача з письмовою заявою про надання дозволу на добровільну реалізацію вищезазначеного предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредиту. Посилаючись на те, що при вжитті заходів спрямованих на реалізацію предмета іпотеки встановлено, що заставлене майно перебуває під арештом ВДВС Ківерцівського РУЮ та [PERSON] ВДВС Луцького МУЮ, а позивач як іпотекодержатель, має право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, однак наявність накладеного арешту порушує його майнові інтереси та перешкоджає подальшій реалізації предмета іпотеки, з метою погашення кредитної заборгованості відповідача, просять суд звільнити вищевказане майно з-під арешту. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] ВДВС Луцького МУЮ [PERSON] щодо задоволення позову покладається на розсуд суду. 24.03.2016 року в судовому засіданні відповідач [PERSON] щодо задоволення позову не заперечив. Представник відповідача ВДВС Ківерцівського РУЮ [PERSON] в судове засідання не зявився. До суду подано заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги не визнають. Представники відповідачів ВАТ «ВТБ Банк», Волинського ГРУ «Приватбанк», Ківерцівської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися. Причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 05.12.2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 2489, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 20 000 дол. США зі сплатою 14 % річних за користування кредитом, з датою остаточного погашення кредиту 03.12.2021 року (а.с. 6-7). З метою забезпечення виконання зобовязання за вищевказаним кредитним договором цього ж дня між банком та відповідачем [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області за реєстровим № 1563, згідно якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Сокиричі, вул. Весняна, 12, Ківерцівського району Волинської області, який розміщений на земельній ділянці площею 0,25 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 0721886601:01:001:0004. (а.с. 8-10). 05.12.2006 року приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу [PERSON] на підставі вищевказаного договору іпотеки за реєстраційними №№ 4164523, 4164583 накладено забору на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Сокиричі, вул. Весняна, 12, Ківерцівського району Волинської області та зареєстровано іпотеку (а.с.13). Згідно п 3.1.3 договору іпотеки Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязання за кредитним договором та/або договором іпотеки. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.07.2010 року стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно в користь філії Волинське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк» заборгованість за кредитним договором № 2489 від 05.12.2006 року в сумі 21869,37 дол. США, що еквівалентно 173039, 20 грн. (а.с.27-28). 04.11.2010 року старшим державним виконавцем Першого ВДВС Луцького МУЮ відкрито виконавче провадження № 22391570 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5433 від 21.10.2010 року про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] в користь ВАТ «Державний ощадний банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 21869,37 дол. США, що еквівалентно 173039, 20 грн. та 910 грн. судових витрат. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.04.2013 року стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно в користь ПАТ «Державний ощадний банк» заборгованість за кредитним договором № 2489 від 05.12.2006 року в сумі 9636,39 дол. США (в тому числі : 6655,84 дол. США відсотків та 2980,55 дол. США пені)(а.с.29). 03.09.2013 року державним виконавцем Першого ВДВС Луцького МУЮ відкрито виконавче провадження № 39574943 з примусового виконання виконавчого листа № 158/659 від 03.09.2013 року про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] в користь ПАТ «Державний ощадний банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 9636,39 дол. США, та 769,95 грн. судових витрат. Як вбачається з висновку про вартість майна від 03.02.2016 року ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами та земельної ділянки площею 0,25 га, що знаходяться в с. Сокиричі, вул. Весняна, 12, Ківерцівського району Волинської області становить 118 000 грн. (а.с.30) 05.02.2016 року [PERSON] звернувся до позивача з письмовою заявою щодо надання дозволу на добровільну реалізацію предмета іпотеки, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами та земельної ділянки площею 0,25 га, що знаходяться в с. Сокиричі, вул. Весняна, 12, Ківерцівського району Волинської області, в рахунок погашення заборгованості по кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2489 від 05.12.2006 року, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 18.04.2016 року складає 56221,36 дол. США, що еквівалентно 1 432 241.50 грн. Крім того, судом встановлено, що постановою ВП № 39574943 від 28.04.2014 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції на підставі виконавчого листа № 158/659, виданого 07.08.2013 року Ківерцівським районним судом Волинської області про стягнення солідарно з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України 9636,39 доларів США та 769,95 судових витрат, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] (а.с.22). Постановою ВП № 18338841 від 26.03.2010 року головним державним виконавцем ВДВС Ківерцівського РУЮ на підставі виконавчого листа № 2-47, виданого 23.02.2010 року Ківерцівським районним судом Волинської області про стягнення з [PERSON] на користь «Приватбанк» 30957,34 грн., накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] (а.с.25). Постановою ВП № 19307909 від 19.05.2010 року головним державним виконавцем ВДВС Ківерцівського РУЮ на підставі судового наказу № 2н-392, виданого 19.03.2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з [PERSON] на користь «Приватбанк» 25918,81 грн., накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] (а.с.26). Постановою ВП № 21117898 від 09.08.2010 року старшим державним виконавцем ВДВС Ківерцівського РУЮ на підставі судового наказу № 2-н-1191, виданого 30.07.2009 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «ВТБ банк» кредитної заборгованості в розмірі 27602,71 грн. та понесені судові витрати в сумі 153,01 грн. накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] (а.с.18). Арешт на все майно боржника накладений також постановою ВП № 48075918 державного виконавця ВДВС Ківерцівського РУЮ від 16.07.2015 року на підставі вимоги про сплату боргу № Ф-2103-03, виданої 06.05.2015 року Ківерцівською ОДПІ про стягнення з [PERSON] на користь держави 2535,90 грн. (а.с.19); постановою державного виконавця ВДВС Ківерцівського РУЮ ВП № 49641192 від 04.03.2016 року на підставі виконавчого листа, виданого 21.10.2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно в користь філії Волинське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в сумі 21869,37 дол. США, що еквівалентно 173039,20 грн. та 970,60 грн. судових витрат накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] (а.с.20). Крім того, постановою старшого державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ ВП № 1/1250/09 від 26.11.2009 року накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно належне [PERSON], в межах суми боргу 16427,29 грн. Постановою старшого державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ ВП № 1/378/10-А від 26.11.2009 року накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно належне [PERSON], в межах суми боргу 28000,00 грн. Наявність вищевказаних арештів підтверджується також копією Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 54111894 від 26.02.2016 року (а.с. 15-17). З Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та копій постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження встановлено, що на майно, що перебуває в іпотеці ВАТ «Державний ощадний банк України» в користь стягувачів, які не є іпотеко держателями - ПАТ «Приватбанк», ВАТ «ВТБ банк», Ківерцівською ОДПІ було накладено арешт та оголошено заборону його відчуження. Підстави та порядок зняття арешту з майна обумовлені ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до ч. 5 якої у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт із майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. В силу статті 54 цього Закону звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Згідно ч. 4 цієї статті заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. При цьому ч. 3 ст. 54 Закону встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто лише у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів та якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Аналогічна норма міститься в статті 572 ЦК України. Згідно п. п. 6, 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права Іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно, виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Оскільки накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. За таких обставин, враховуючи, що обтяження нерухомого майна було зареєстроване позивачем 05.12.2006 року, тобто раніше виникнення прав третіх осіб щодо даного майна і порівняно з іншими обтяженнями має статус обтяження з вищим пріоритетом, суд дійшов висновку про задоволення позову. Разом з тим, частина 4 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» встановлює, що якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, якщо в іпотеку передається будівля (споруда), яка розташована на земельній ділянці, що належить іпотекодавцю, то іпотека поширюється й на належну іпотекодавцю земельну ділянку або її частину, на якій розташована відповідна будівля (споруда). (Правова позиція Верховного Суду України, висловлена в ухвалі від 08.12.2010 року справа № 6-50440св10). Як встановлено з договору іпотеки земельна ділянка за адресою с. Сокиричі вул. Весняна, 12 Ківерцівського району Волинської області, на якій розташований предмет іпотеки житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, належить іпотекодавцеві на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.11.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Ківерцівського нотаріального округу [PERSON] за [PERSON], 12 Ківерцівського району Волинської області зареєстрованому в державному реєстрі правочинів за Р№ 1755079. Враховуючи викладене, суд вважає, що накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки, в забезпечення грошових вимог третіх осіб, порушує майнові інтереси позивача, тобто позбавляє його можливості задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки у випадках, передбачених кредитним договором та договором іпотеки, в зв'язку з чим наявні підстави для звільнення вказаного вище майна з-під арешту. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. слід стягнути з відповідачів в рівних частинах на користь позивача.

Outcome: approved