Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування вимог в заяві та в судовому засіданні зазначив, що 31.03.2015р. в с.Новоолександрівка померла [PERSON] дітей чи інших родичів у неї не було. Позивач проживав неподалік від померлої та на її прохання надавав їй допомогу та догляд, після смерті поховав її. З травня 2015 р. почав працювати в м.Миколаїв і до села приїздив лише на вихідні. В кінці квітня 2016 р. його зустріла жителька села та поцікавилась чи оформив він спадщину на земельну ділянку після смерті [PERSON] Від пояснив,що в ніяких родинних стосунках із померлою не перебував, отже на спадщину прав не має. Але [PERSON]К повідомила йому, що [PERSON] склала заповіт на його імя, оскільки була вдячна йому за допомогу та догляд. Він звернувся до сільської ради і йому було надано копію заповіту від 04.07.2014р. Після звернення до нотаріуса, йому було відмовлено оскільки пропущено строк для прийняття спадщини. До квітня 2016 року йому не було відомо про снування заповіту, що є поважною причиною пропуску строку. В судове засідання позивач не зявився, до суду надійшла заява від представника позивича про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити його вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, \~до суду надійшла заява про слухання справи у відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи (копію заповіту від 04.07.2014р, свідоцтва про смерть серії І-ФП №215876, довідку сільської ради від 18.05.2016р., відповідь нотаріуса від 19.05.2016р.), суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. За змістом норм статей 1268- 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абзацами 1, 2, 3, 4 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, тому, враховуючи що позивач лише у квітні 2016 року дізнався про існування заповіту, на підставі представлених доказів, суд відносить до поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину.

Outcome: approved