Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить усунути йому перешкоди в користування квартирою №36 будинку №150 по вул. 6 Грудня в м. Олександрія Кіровоградської області шляхом позбавлення [PERSON], [INFO] права користування квартирою. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі договору дарування серії НВО №880760, зареєстрованого в реєстрі за №138 від 06 березня 2017 року, йому належить квартира, [ADDRESS]. Крім нього у квартирі зареєстрований та деякий час проживав [PERSON], син попереднього власника, який вселився до квартири, як член сімї попереднього власника. З моменту відчуження квартири [PERSON], як член сімї попереднього власника відмовляється добровільно знятися з реєстрації місця проживання, що перешкоджає йому у здійсненні своїх майнових прав. Він як власник квартири вважає, що проживання та реєстрація відповідача порушують його права власника майна. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися. Про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача подав до суду заяву, у якій просив судове засідання провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву, заяв і клопотань від нього не надходило. За відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно договору дарування квартири від 06.03.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №138, [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки про склад сімї виданої ОСББ «Грудневий» в квартирі [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [INFO] власник, [PERSON], [INFO] наймач (не проживає з 2015 року). Згідно довідки ОСББ «Грудневий» від 03.03.2018 року, вих. №6, [PERSON], мешкала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. З 03.03.2017 року знята з місця реєстрації. Боргів по квартплаті не має. Реєстрація [PERSON], [INFO], в квартирі за адресою: [ADDRESS], також підтверджується адресною довідкою Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 30.01.2019 року №219/49/16. Реєстрація [PERSON] в належній [PERSON] квартирі створює поивачу перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження цим майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 319 ЦК України власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи: заява особи або її законного представника; судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтво про смерть; паспорт або паспортний документ, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інші документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців або осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав для користування житловим приміщенням. Враховуючи надані позивачем докази, виходячи зі змісту наведених норм права і з урахуванням вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, а також те, що відповідач не надав суду доказів наявності у нього права користування квартирою, суд вважає доведеним те, що відповідач втратив право користування квартирою. Тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 4, 8, 15, 16, 319, 383, 391 ЦК України, ст.150 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та

Outcome: approved