Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де просить визнати право власності на майно, а саме: меблі, побутову та оргтехніку, що знаходиться у позивача по [ADDRESS] на загальну суму 93600 гривень, мотивуючи тим, що відповідач безоплатно передав йому це майно на підставі усної угоди. Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом, яким просить у задоволенні первісного позову відмовити та зобов'язати позивача усунути перешкоди у здійсненні відповідачем права користування та розпорядження майном, що належить йому на підставі права власності, яке знаходиться по [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] первісний позов підтримав у повному обсязі, зустрічний позов не визнав. Просив задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала, просила задовольнити зустрічний позов з підстав, викладених у позовній заяві. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідач були партнерами та учасниками приватного підприємства «Харистрон» в селі Надеждівка Чаплинського району Херсонської області. Працюючи на території України, виникла необхідність у придбанні житлового будинку, в якому вони могли б мешкати під час їх перебування в Україні. На кошти ПП «Харистрон» було придбано такий будинок по [ADDRESS]. Згідно з договором купівлі - продажу будинку від 14 вересня 2005 року [PERSON] продала, а [PERSON] купив належний продавцю житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель та споруд за 5000 гривень. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 квітня 2015 року власником будинку по [ADDRESS] є [PERSON]. Після виходу зі складу засновників ПП «Харистрон» у 2008 році позивач виїхав до Туреччини, а будинок залишив відповідачеві. По 2015 рік відповідач проживав у цьому будинку, сплачував комунальні послуги, виконував ремонтні роботи, купив за свій рахунок відповідні меблі , побутову та оргтехніку, що не заперечується й позивачем, а саме: спальня № 1- чотири штори , дві гардини, шафа, комод, дві тумбочки, комплект постільної білизни, дві подушки, ковдра, покривало на ліжко, килимок на підлогу, світильник бра, люстра, ліжко двоспальне, дзеркало, масляний камін. Спальня № 2 - дві штори, гардини, комод, дві тумбочки, комплект постільної білизни, дві подушки, ковдра, покривало на ліжко, килимок на підлогу, ліжко двоспальне металеве, люстра, дзеркало. Спальня № 3 - дві штори, гардини, комод, дві тумбочки, комплект постільної білизни, дві подушки, ковдра, покривало на ліжко, килимок на підлогу, ліжко двоспальне металеве, люстра, дзеркало. Прасувальна кімната - дві штори, гардини, прасувальна дошка, праска, вішалка-сушарка, пилосос, килимок підлоговий, килим 3х4, 12 подушок на тапчан, 20 штук коробок із запчастинами, люстра. Коридор № 1 - килимок на підлогу, люстра; коридор № 2 - три гардини, тюль - 3 шт., килимок підлоговий, люстра, вішалка для одягу, тумбочка для взуття, газовий котел. Ванна кімната - пральна машинка автомат LG, джакузі, світильник бра, сушарка для рушників, шафа для рушників, раковина з тумбочкою, тумбочка з дзеркалом. Коридор кухні - килимок, люстра. Кухня: холодильник, обідній стіл, три стільчика, три подушки на стільці, кухонний гарнітур - вісім тумбочок в комплекті, вбудована газова плита, стіл, гардина, тюль - 1 шт., килимок підлоговий, два світильника, витяжка, раковина, чайник, гриль, столові прибори (виделки, ложки, тарілки, склянки, ножі), посуд (каструля, сковорідка). Вітальня: три гардини, шість штор, дві люстри, стіл, три стільчика, три подушечки на стільці, диван, крісло, телевізор, тумбочка під телевізор, журнальний столик, килимок підлоговий, дві картини, кондиціонер. Опис майна, розташованого на подвір'ї будинку: дерев'яна гойдалка, кріплення для винограду (металеве), сітка-огорожа, металеві ворота, металева хвіртка, залізний тапчан, дві супутникові антени з кріпленням, газовий та електричний лічильники, газонокосарка, садовий обприскувач, садовий шланг, граблі. Відповідно до пояснень відповідача та показань свідків, позивач з 2008 року по 2015 рік в село Надеждівку Чаплинського району не приїжджав і не цікавився будинком чи наявними у ньому меблями та побутовою технікою. 19 травня 2015 року позивач приїхав до належного йому будинку і в присутності свідків почав вимагати, щоб відповідач залишив будинок. На його вимогу відповідач залишив будинок впродовж однієї години, але усі свої речі, в тому числі меблі, побутову та оргтехніку забрати не встиг. Як вбачається з первісного позову та письмових заперечень проти зустрічного позову, позивач визнає, що право власності на майно, що знаходиться в будинку та на подвір'ї по [ADDRESS] належить відповідачеві, але відмовляється повернути належне йому майно. Свою відмову мотивує тим, що відповідач уклав з ним усну угоду, відповідно до якої передав позивачу право власності на все майно, що знаходиться в будинку та його подвір'ї. Відповідач заперечував проти укладення такої усної угоди, адже ніколи не мав такого наміру та наголошував на тому, що декілька разів звертався до позивача з вимогою повернути належне йому майно, але позивач безпідставно відмовляє у цьому, чим перешкоджає відповідачу у здійсненні права користування та розпорядження його майном. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво - чи багатостороннім правочином є саме погоджена дія двох або більше сторін. Стаття 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно зі ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до фактів, наявних у справі, поведінка відповідача не засвідчує його волю до настання правових наслідків щодо безоплатної передачі спірного майна у власність позивача. Як визначено у ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою ст. 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі. Таким чином, з метою підвищення рівня захищеності фізичних осіб законодавець передбачає обов'язкову письмову форму для фізичних осіб між собою на суму, що у двадцять разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Такий неоподатковуваний мінімум доходів громадян відповідно до Указу Президента України від 25 серпня 1996 року № 762/96 становить 17 гривень. Відповідно до позовної заяви вартість спірного майна становить 93600 гривень, що перевищує допустиму суму, на яку можливо вчиняти правочини між фізичними особами на підставі усного договору. Позивач не надав суду належних і допустимих доказів про вчинення між сторонами правочину про передачу відповідачем майна у власність позивача, а тому суд приходить до висновку, що вимоги первісного позову необґрунтовані і задоволенню не підлягають. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд вважає, що зустрічний позов слід задовольнити.

Outcome: approved