Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 779`262,99 грн., посилаючись на наступне. 08 січня 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики на виконання якого позивачем було передано відповідачу грошові кошти у сумі 68`559,80 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ складає 548`478,40 грн., а відповідач зобов'язався повернути кошти у строк, а саме до 31 грудня 2010 року. З метою забезпечення виконання умов договору позики, 08 січня 2009 відповідачем було написано розписку, якою засвідчено факт отримання від позивача грошових коштів у сумі 68`559,80 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ складає 548`478,40 грн., та підтверджено обов'язок повернути позивачу зазначенні кошти у строк до 31 грудня 2010 року. Позивач умови договору позики виконав у повному обсязі, однак відповідач кошти у строк не повернув в зв'язку з чим станом на день подання позоаної заяви до суду утворився борг у сумі 779`262,99 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання 24.02.2014 року повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. 24.02.2014 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Разом з цим суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача враховуючи вимоги статті 169 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши позицію позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 січня 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики на виконання якого позивачем було передано відповідачу грошові кошти у сумі 68`559,80 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ складає 548`478,40 грн., а відповідач зобов'язався повернути кошти у строк до 31 грудня 2010 року. З метою забезпечення виконання умов договору позики, 08 січня 2009 відповідачем було написано розписку, якою засвідчено факт отримання від позивача грошових коштів у сумі 68`559,80 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ складає 548`478,40 грн., та підтверджено обов'язок повернути позивачу зазначенні кошти у строк до 31 грудня 2010 року. Позивач умови договору позики виконав у повному обсязі, однак відповідач кошти у строк не повернув в зв'язку з чим станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у сумі 548`478,40 грн. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1. ст. 1048 ЦК України, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що станом на 20.12.2013 року загальна сума несплачених за позикою процентів, розмір яких визначався на рівні облікової ставки НБУ, становить 230`784, 59 грн.. Таким чином загальна заборгованість за період з 08.01.2009 року по 20.12.2013 року складає 779`262,99 грн., а саме: 548`478,40 грн. - сума основного боргу; 230`784,59 грн. - проценти за позикою, на підставі ст. ч. 1. ст. 1048 ЦК України. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 779`262,99 грн. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати: це судовий збір 3`441,00 грн.

Outcome: approved