Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 08.08.2015 року між нею та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалось у зв'язку з постійними сварками. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Від шлюбу з відповідачем є неповнолітня донька [PERSON], [INFO] Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 6 000,00 грн. щомісячно. Також просить залишити малолітню дитину проживати разом з нею та змінити своє прізвище та прізвище малолітньої дитини на [PERSON]. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, відповідач погодився на розірвання шлюбу та сплату аліментів в розмірі 2 000,00 грн., заперечував проти зміни прізвища дитини. Спору щодо проживання дитини з матір`ю немає, оскільки на даний час дитина проживає разом з матір`ю та визначати місце проживання дитини немає потреби. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Згідно із ч.3 ст. 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 08.08.2015 року. Від шлюбу з відповідачем є малолітня донька [PERSON], [INFO] На період розгляду справи шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У зв`язку з цим позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі 2 000,00 (дві тисячі) грн. щомісячно, проти чого не заперечувала позивачка. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Як вбачається з пояснень сторін, донька [PERSON], [INFO], проживає з позивачкою, проти чого не заперечує відповідач. Оскільки у сторін відсутній спір з приводу місця проживання малолітньої дитини, суд відмовляє в задоволенні вимоги про визначення місця проживання разом з позивачкою. Відповідач в судовому засіданні категорично заперечував проти зміни прізвища дитини, тому суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги щодо зміни прізвища дитини, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 148 СК України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. На підставі викладеного та

Outcome: partial