Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії посилаючись на те, що 19.12.2018 року він звернувся до директора КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» із заявою, направленою рекомендованим листом. Однак, до даного часу відповідачем не було надано відповіді. Такі дії відповідача вважає незаконними, у зв`язку з чим просив визнати дії відповідача щодо ненадання відповіді протиправними та зобов`язати у п`ятнадцятиденний строк з дня набрання рішення законної сили надати письмову відповідь на його заяву від 19.12.2018 року по суті поставлених в ній питань в порядку визначеному Законом України «Про звернення громадян», та притягнути до відповідальності відповідно до ст. 24 Закону. До суду позивач не з`явився, надіслав лист з проханням здійснити розгляд справи без його участі за наявними у справі доказами. Від позову не відмовився. До суду представник відповідача не з`явився, подав відзив на позов, де просив відмовити у його задоволенні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в суді 25.02.2019 року. 26.02.2019 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 04.03.2019 року перевірено місце знаходження відповідача. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання. 16.04.2019 року підготовче засідання відкладено у зв`язку з неявкою до суду позивача та представника відповідача. 27.03.2019 року надійшов відзив на позов. 27.05.2019 року позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Ухвалою від 03.06.2019 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. В суді встановлено, що 19.12.2018 року [PERSON] надіслав заяву засобами зв`язку до КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр», яка отримана 21.12.2018 року. Однак, на момент подачі позивачу відповіді не отримав. Вважає дії відповідача такими що не відповідають вимогам Закону України «Про звернення громадян». У відзиві на позов відповідач послався на те, що дійсно 21.12.2018 року була зареєстрована заява [PERSON] , яка датована 19.12.2018 року, та була передана відповідальним особам на опрацювання відповідно до вимог ЗУ «Про звернення громадян». Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Згідно статті 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути усним чи письмовим. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Згідно статті 14 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду. Стаття 15 Закону України «Про звернення громадян» визначає, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Згідно ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про звернення громадян» особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України. В процесі розгляду даної справи було встановлено, що позивач 19.12.2018 року звернувся до відповідача із відповідною заявою. Дана заява була отримана відповідачем 21.12.2018 року, та 17.01.2019 року надано відповідь від 16.01.2019 року, яка була направлена засобами поштового зв`язку. З огляду на встановлені обставини суду дійшов висновку, що відповідач діяв в рамках Закону, надавши у визначений термін відповідь на звернення позивача, що дає підстави для відмови у задоволенні позову. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. По даній справі позивач не надав доказів на спростування тверджень відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed