Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом 23.06.2016 року, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 24 квітня 2010 року Дзержинським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 116. В обґрунтування пред'явлених вимог вказує, що від шлюбу з відповідачем у них є спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю [PERSON], аліменти на утримання дитини він сплачує згідно рішення суду. У зв'язку з тим, що сімейне життя між сторонами не склалось з причин несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, з лютого 2016 року стосунки між ними остаточно припинились, а з травня 2016 року позивач почала проживати окремо. З того часу вони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Вважаючи, що примирення між подружжям неможливе, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки спроби щодо їх примирення до жодних позитивних результатів не призвели, позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, згідно поданої заяви просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]», яке вона змінила під час державної реєстрації шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, враховуючи позицію сторін та визнання відповідачем позову, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2010 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 116, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.04.2010 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Як вказував позивач, що також не оспорювала відповідач, дитина проживає разом з [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.104, ч.2 ст.112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.04.2010 року (а.с.7) слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», яке згідно поданої нею заяви після розірвання шлюбу просить залишити без змін. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що зберегти сім'ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме інтересам сторін, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: шлюб, зареєстрований між сторонами 24.04.2010 року Дзержинським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 116 - розірвати, та після розірвання шлюбу залишити відповідачеві прізвище «[PERSON]», яке вона змінила під час державної реєстрації шлюбу з урахуванням подання нею відповідної заяви.

Outcome: approved