Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт прийняття спадщини, яка відкрилась після померлої [PERSON] та визнати за ним право власності на житловий будинок №44 по провулку Червоному, в місті Житомирі в порядку спадкування за заповітом. При цьому посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті своєї бабусі [PERSON], яка померла 07.08.1999 року. Зазначив, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку. За життя бабуся склала заповіт, відповідно до умов якого все своє майно заповіла [PERSON] Позивач спадщину фактично прийняв, оскільки вступив в управління спадковим майном, тому просить встановити факт прийняття спадщини після смерті бабусі. Вказав, що не зможе отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки він пропустив визначений законом строк. Таким чином, позивач позбавлений можливості оформити право власності на будинок в позасудовому порядку. В судове засідання представник позивача [PERSON] направив заява про розгляд справи без його участі, в якій він просить позов задовольнити, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, наведених в ньому (а.с. 37). Від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Заперечували проти задоволення позовних вимог (а.с. 32). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін відповідно до норм ст.ст. 158, 169 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність та допустимість доказів, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок, який розташований за адресою м. Житомир, провулок Червоний, 44, що підтверджується змістом свідоцтв про право на спадщину за законом від 14.02.1991 року (а.с. 8-9) та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 17735344 від 15.10.2003 року (а.с.10). 22.07.1999 року [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно заповідала онуку [PERSON] (а.с.7). 07.08.1999 року [PERSON] померла, що підтверджується змістом свідоцтва про смерть серії 1-ТП №120950 (а.с. 14). Відповідно до довідки №1622 від 23.06.2010 року Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №6 та довідки №2067 від 04.08.2017 року Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 6» Житомирської міської ради, довідки № 2325 від 20.09.2017 року Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 6» Житомирської міської ради [PERSON] проживає без реєстрації за адресою м. Житомир, провулок Червоний, 44 ( а.с.15,16). Згідно наданих квитанцій вбачається, що [PERSON] здійснює оплату житлово- комунальних послуг за вказаною адресою (а.с.19-21, 38,39). Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 459 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Статтею \~ 392 ЦК України\~власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути визнання права власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved