Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . До спадкового майна, що залишилось після його смерті, входить вказаний житловий будинок. Також вказує, що він фактично отримав спадщину після смерті батька. За життя батько не зареєстрував право власності на даний будинок, а тому, дана обставина перешкоджає йому оформити право власності на спадкове майно і він вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із заявою відповідача про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення у справі у підготовчому провадженні, з огляду на таке. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] доводиться сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки № 175 від 27.04.2021, виданої Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області, на день смерті [PERSON] [INFO] в житловому будинку в [ADDRESS] , однією сім`єю із батьком був зареєстрований син [PERSON] , де зареєстрований і проживає по даний час. Із довідки № 297 від 21.04.2021, виданої КП ЛОР «Золочівське МБТІ», вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами на [ADDRESS] на правах приватної власності незареєстрований. На підставі матеріалів спадкової справи №48, судом встановлено, що 29.09.1998 [PERSON] склав заповіт, згідно з яким належний йому житловий будинок у селі Залісся заповів своєму синові [PERSON] 22.01.2007 позивач звернувся до Золочівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтва про право на спадщину не отримав. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч .3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З врахуванням того, що відповідач позов визнав, заявивши про це у своїй заяві, поданій на адресу суду до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також враховуючи, що позивач має право на спадкування майна померлого батька, спадщину фактично прийняв, але не може оформити своїх спадкових прав у встановленому законом порядку, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved