Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.08.2015 року у розмірі 18575,78 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 8630,95 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 3137,13 грн., пені 5446,95 грн., заборгованості по судовим штрафам 1360,75 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору відповідачем було отримано кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, відповідач належним чином не виконує та ухиляється від виконання зобовязання,не надав своєчасно банку кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, іншими витратами, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, \~судові повістки, направлені відповідачу повернулись на адресу суду не врученою адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.08.2015 року між сторонам укладено договір про надання банківських послуг, який являє собою заяву, Памятку клієнту, Умови і правила надання банківських послуг, [PERSON], що підтверджено підписаною відповідачем заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. За умовами вказаного договору, відповідачу надано кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,2 % на рік. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обовязків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 623 ЦК України \~боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. [PERSON] ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Зі змісту розрахунків заборгованості за договором №б/н від 20.05.2015 року, наданого позивачем, станом на 23.04.2017 року заборгованість [PERSON] становить 18575,78 грн., з яких: загальний залишок заборгованості 8630,95 грн., заборгованість за відсотками 3137,13 грн., заборгованість за пенею 5446,95 грн., заборгованість по судовим штрафам 1360,00 грн. Дослідивши розрахунок заборгованості, суд вважає, що підстави для стягнення одночасно з відповідача як пені, так і штрафу за невиконання умов договору відсутні, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).\~ Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. [PERSON] обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» пеня нараховується за кожен день прострочення по кредиту у розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується на кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; пеня становить 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується на кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежу по кожному з грошових зобовязань, передбачених\~ цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору. Відповідно до [PERSON] обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» штраф за порушення строків платежів за будь який із грошових зобовязань становить 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Оскільки умовами договору, який був укладений між сторонами, двічі передбачено цивільно-правову відповідальність у вигляді нарахування як пені, так і штрафу за одне те й саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, що свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.\~\~ Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі\~\~\~№ 6-2003цс15, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для всіх судів України. З огляду на те, що позивач неправомірно заявив вимогу про стягнення одночасно і пені, і штрафу за одне й те ж порушення умов договору, наведений розмір розрахунку пені не відповідає умовам кредитного договору, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за порушення строків виконання грошового зобовязання, який обчислений відповідно до умов договору \~ у розмірі 500 грн. (фіксована складова) + 588,40 грн. (процентна складова - 5% від суми заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по відсотках). За таких обставин, у звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе з зобовязань, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі\~ 12856,48 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 8630,95 грн., заборгованості за процентами\~\~3137,13 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 588,40 грн. Крім того, на підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~ з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі\~1107,36 грн.

Outcome: partial