Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 17.09.2011 він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду від 21.12.2015. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з матір'ю. Маючи намір спілкуватися із сином поза житлом колишньої дружини між ними почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні та відвідуванні сина з боку відповідача. У серпні 2016 року він звернувся із заявою до служби у справах дітей виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області про надання часу для спілкування з дитиною. Рішенням служби у справах дітей №210 від 04.08.2016 йому було надано можливість спілкуватися із сином у вільний від роботи час з 9 до 14 години у вихідні дні за попередньою домовленістю з матір'ю. Всупереч вказаному рішенню, відповідач продовжує чинити перешкоди його спілкуванню із сином та прийняття участі у вихованні. У зв'язку з викладеним вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, у якому просить усунути перешкоди у вихованні та спілкуванні із сином, зобов'язавши відповідача надавати йому можливість приймати участь у спілкуванні з дитиною та у його вихованні з 1 по 15 число кожного місяця з вільний від роботи час. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також уточнив позовні вимоги та просить суд усунути перешкоди у вихованні та спілкуванні із сином, зобов'язавши відповідача надавати йому можливість приймати участь у спілкуванні з дитиною та у його вихованні кожної суботи з 09.00 год. до 12.00 год. в присутності матері. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої уточнені позовні вимоги визнала повністю. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 17.09.2011 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знам'янка Знам'янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №88. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER]. Згідно з рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.12.2015, шлюб між сторонами розірвано. За заявою позивача щодо вчинення перешкод матір'ю дитини у їх спілкуванні з дитиною, рішенням виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області від 04.08.2016 №210 позивачу надано можливість спілкуватися з малолітнім сином [PERSON], [INFO], у вільний від роботи час, у вихідні дні з 09.00 год. до 14.00 год. за попередньою домовленістю з матір'ю. У зв'язку з тим, що відповідач не виконувала вказане рішення та перешкоджала позивачу як батькові приймати участь у вихованні дитини та надавати дитину для спілкування, позивач 08.06.2017 звернувся до виконавчого комітету Знам'янської міської ради, на що йому було рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання, що підтверджується листом міського голови №01-18/643/1 від 23.06.2017. З акту квартального комітету №19 м.Знам'янка від 25.06.2017 вбачається, що позивач в присутності свідків намагався побачитися зі своїм сином за місцем проживання відповідача, але остання вчинила сварку, можливості поспілкуватися із сином не дала. Відповідно до висновку відділу освіти виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області від 30.06.2017 щодо діагностичного обстеження емоційного стану дитини, малолітній [PERSON] має стабільний емоційний стан, відкритий до спілкування, задоволений стосунками з рідними, сімейна ситуація сприймається дитиною як сприятлива та гармонійна, відчуває підтримку та захист. З усіма членами сім'ї сформовані позитивні стосунки, найбільшим авторитетом у дитини користуються дід [PERSON] та баба [PERSON]. Татом називає співмешканця матері, ставиться до нього добре. Про свого рідного батька не говорить, за навідними питаннями не згадує його імені, ефективний контакт з рідним батьком не встановлений. Для гармонійного розвитку дитини до виховання мають долучатися обидва батьки. Спілкуватися з рідним батьком може лише за умови встановлення ефективного емоційного контакту. Рекомендовано: зараз або пізніше (на розсуд матері) пояснити дитині про існування рідного батька; забезпечувати перебування дитини у сприятливому мікрокліматі для нормального розвитку та формування психічних процесів; створювати гармонійне середовище для виховання дитини; не залучати дитину до вирішення сімейних спорів та конфліктів; сприяти спілкуванню дитини з рідним батьком спочатку на території матері та в її присутності з метою встановлення ефективного контакту. Згідно з характеристиками з місця роботи та проживання позивача, останній характеризується виключно з позитивної сторони, працює слюсарем з ремонту рухомого складу вагоноскладального цеху ремонтного вагонного депо Знам'янка, кваліфікований та сумлінний робітник, отримує заробітну плату. Проживає разом зі своїми батьками, забезпечений житлом, має належні умови для спілкування з дитиною. Відповідно до положень ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з ч.ч.2, 3 ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.3 ст.11, ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно з ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка набула чинності для України 27.09.1991, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, те, що судом не встановлено обставин, які забороняли б участь позивача у вихованні та спілкуванні із сином, та що така участь перешкоджатиме нормальному розвитку дитини чи порушує її права та інтереси, а також те, що участь позивача у вихованні сина буде відповідати як інтересам батька так і інтересам дитини, тому суд приходить до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню і вважає за можливе визначити позивачу порядок зустрічей з малолітнім [PERSON] кожної суботи з 09.00 год. по 12.00 год. в присутності матері, що не заперечується сторонами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved