Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по платі за утримання житла та платі за користування комунальними послугами в сумі 3 211,52 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] належала відповідачу на праві приватної власності, відповідно до договору дарування від 11.02.2006 року, є двокімнатною, загальною площею 44,23 кв.м., в тому числі житловою площею 27,8 кв.м. У зазначеній квартирі проживала та була зареєстрована [PERSON], яка мала пільгу на житлово-комунальні послуги, відповідно до чого рахунки виставлялись з урахуванням даної пільги. [INFO] [PERSON] померла, але власник квартири, відповідач, про смерть не повідомив, копію свідоцтва про смерть до ЖЕД надано не було. Таким чином, як зазначає позивач, відповідач незаконно та безпідставно користувався пільгою померлої [PERSON] В липні 2015 року, маючи намір продати вищезазначену квартиру, [PERSON] звернувся до ЖЕД № 905 за довідкою про відсутність заборгованості та надав копію свідоцтва про смерть [PERSON] З'ясувавши, що [PERSON], яка мала пільгу на оплату житлово-комунальних послуг, померла ще в 2006 році, а весь цей час відповідач користувався її пільгою, відповідачу був здійснений перерахунок та запропоновано погасити заборгованість, але останній відмовився. 09 липня 2015 року відповідач продав вищезазначену квартиру [PERSON], але станом на день звернення до суду заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги так і не сплачена відповідачем. Позивач вказує, що незважаючи на неодноразові попередження про необхідність сплатити кошти за незаконне користування пільгою, відповідач борг не сплатив, що змусило позивача звернутися до суду. Станом на 01.01.2016 року загальна сума заборгованості складає 3 211,52 грн., з яких 3 172,17 грн. - перерахунок за незаконно використану пільгу, 39,35 грн. - поточний борг, які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, проти розгляду справи за її відсутності та винесення заочного рішення не заперечувала, про що надала відповідне клопотання, яке міститься в матеріалах справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на праві приватної власності, відповідно до договору дарування квартири від 11.02.2006 року, є двокімнатною, загальною площею 44,23 кв.м., в тому числі житловою площею 27,8 кв.м. (а.с. 10). Згідно матеріалів справи, у зазначеній квартирі проживала та була зареєстрована [PERSON], яка мала пільгу на житлово-комунальні послуги - учасник війни, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER], дата видачі 08.07.1998 р., відповідно до чого рахунки виставлялись з урахуванням даної пільги. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області (а.с. 13). Відповідачем [PERSON] було продано квартиру [ADDRESS] [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 09 липня 2015 року (а.с.а.с. 11-12). Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем існували відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, які регулюються чинним законодавством України, зокрема Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про захист прав споживачів», відповідно до яких позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач, як споживач, зобов'язаний внести плату за надані послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ст. 20). Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (Правила), плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Згідно п. 2.5 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529 (зі змінами і доповненнями, внесеними Постановою КМУ від 01.06.2011 року № 869) послуги надаються відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Нарахування за послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, нарахування за надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої і холодної води та водовідведення здійснюється на підставі тарифів, затверджених розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно вказаної статті, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно даних розрахунку суми заборгованості, наданого позивачем, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 01.01.2016 року становить 3 211,52 грн., з яких 3 172,17 грн. - перерахунок за незаконно використану пільгу, 39,35 грн. - поточний борг за житлово-комунальні послуги (а.с. 9). Як вбачається з даного розрахунку, позивачем було проведено перерахунок оплати житлово-комунальних послуг з 01.11.2009 року, оскільки [PERSON] померла [INFO], тому підстави для надання пільги на сплату послуги з утримання будинку та прибудинкової території з дати смерті відсутні. Відповідач, син померлої [PERSON], не повідомив належним чином обслуговуючу організацію про смерть матері та продовжував користуватися пільгою - учасник війни. Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 389 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї» встановлено, що сума пільги, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання пільговиком документів з недостовірними відомостями, повертається ним на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення. У разі коли пільговик добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму пільги, питання про її стягнення вирішується у судовому порядку. Матеріалами справи підтверджено, що на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Таким чином, відповідач зобов'язаний оплатити спожиті житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов'язку щодо оплати наданих послуг. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 378,00 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved