Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати в сумі 80000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 01.03.2013 р. працював у відповідача, з яким було укладено контракт між професійним клубом і футболістом-професіоналом від 01.03.2013 р. та відповідно до якого був прийнятий на роботу футболіста професіональної футбольної команди клубу. До зазначеного контракту також укладено Додаток №1, де, зокрема, визначено, що заробітна плата виплачується футболісту щомісячно в розмірі 16000 грн. Під час дії контракту позивач добросовісно виконував покладені на нього обов'язки. Однак відповідач передбачені контрактом умови порушив та внаслідок чого станом на 01.03.2014 р. (день закінчення контракту) утворилася заборгованість клубу по виплаті йому заробітної плати в розмірі 80 000 грн. - заборгованість з жовтня 2013 р. по лютий 2014 р. Для врегулювання даного спору позивач неодноразово, як усно, так і письмово звертався до клубу з проханням погасити заборгованість по виплаті заробітної плати, про що свідчить й лист від 10.02.2014 р. Факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати праці також підтверджується рішенням Федерації футболу України Палати з вирішення спорів від 09.04.2014 р., яким було встановлено порушення відповідачем умов контракту з позивачем та невиплату останньому згаданої суми. Також наявність заборгованості по виплаті заробітної плати відповідач підтвердив листом від 18.03.2014 р., яке направлено Голові Палати з вирішення спорів Федерації футболу України. Позивач у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідач належним чином в порядку ст.ст.74-76 ЦПК України викликався до суду, а тому згідно із вимогами ст.ст.224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Згідно із ч.3 ст.21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, у якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Із матеріалів справи вбачається, що 01.03.2013 р. між відповідачем ТзОВ «Тернопільський футбольний клуб «Нива» та позивачем [PERSON] укладено контракт терміном дії до 01.03.2014 р., згідно з яким останній приймається на роботу футболістом професіональної футбольної команди клубу на термін дії цього контракту. Цей контракт є строковим трудовим договором, укладеним на виконання вимог чинного законодавства про працю, про фізичну культуру та спорт, Постанови КМУ «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору», Регламенту всеукраїнських змагань з футболу серед професіональних команд. Сторонами в контракті погоджено, що заробітна плата футболісту виплачується щомісячно в розмірі 16000 грн. Відповідно до вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, які повинні бути виплачені працівнику, проводиться в день звільнення. Однак, судом встановлено, що на час звільнення (закінчення контракту) заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі за період з жовтня 2013 р. по лютий 2014 р. становить 80 000 грн., що підтверджується рішенням Федерації футболу України Палати з вирішення спорів від 09.04.2014 р. та листом відповідача від 18.03.2014 р., направленого на адресу Голови Палати з вирішення спорів Федерації футболу України. За таких обставин та враховуючи, що відповідач наданим йому правом щодо подання суду письмових заперечень проти позову із зазначенням доказів в таке заперечення відповідно до ст.128 ЦПК України не скористався, суд приходить до висновку, що оскільки в день звільнення (закінчення строку дії контракту) усіх сум з заробітної плати позивачу не було сплачено, до теперішнього часу заборгованість по заробітній платі існує, тому слід стягнути із відповідача заборгованість із заробітної плати, що утворилась перед позивачем, у розмірі 80000 грн. Згідно з п.2 ст.367 ЦПК України допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд дійшов до наступного. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 800 грн. в дохід держави.

Outcome: approved