Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], з тих підстав, що відповідач разом зі своєю дитиною зареєстровані у спірній квартирі, але фактично в ній не проживають з 21.11.2014 р. і по теперішній час, згодом позивачу стало відомо, що відповідач заселила в квартиру без її відома квартирантів, які неохайно експлуатували квартиру і привели її в неналежний для проживання стан, особисті речі відповідача та її дитини в спірній квартирі відсутні, комунальні послуги позивач сплачує самостійно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечуала. Відповідач в судове засідання не зявилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, які вона надала в якості свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], у цьому приміщенні зареєстровані: [PERSON] та її дитина [PERSON], що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс», договором купівлі-продажу квартири від 26.09.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічним паспортом, інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова. З довідки КП «Жилкомсервіс» від 02.10.2017 р. вбачається, що [PERSON] зареєстрована за спірною адресою 21.11.2014 р.(а.с.3), з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова вбачається, що [PERSON] зареєстрована за спірною адресою 03.10.2017 р.(а.с.24) Відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі з кінця 2014 р., її дитина [PERSON] також не проживає за спірною адресою, що підтверджується актом про непроживання, довідками КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №7», Московського ВП ГУНП у Харківській області, КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №6» та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються даним майном для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 155 ЖК України, житлові будинки (квартири), що знаходяться в особистій власності громадян, не можуть бути в них вилучені, власник не може бути позбавлений права користування житловим будинком. Відповідно до вимог ст. 398 ЦК України право володіння чужим майном, в даному випадку квартирою, виникає на підставі договору з власником, а також на інших підставах встановлених законом Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Договору між сторонами про право користування спірним житлом не було, інші підстави, передбачені законом, судом не встановлені. Згідно\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріалами справи встановлено, що відповідач разом зі своєю дитиною в спірній квартирі не мешкають, що свідчить про те, що відповідач втратила інтерес до спірної квартири та відмовилася від проживання та користування нею.\~\~\~\~ На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладенного,

Outcome: approved