Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В позовній заяві зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.05.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг», кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку зменшувати або збільшувати кредитний ліміт. Підписання Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та «Тарифами банку», які викладені на бінківському сайті, складає між нею та банком Договір, який підтверджується підписом у заяві. Відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання виконав, надавши відповідачу кредит. Відповідач порушила умови кредитного договору, що й призвело до утворення заборгованості. Станом на 30.11.2015р. відповідач [PERSON] має заборгованість на суму 12 874 грн. 48 коп., яка складається з наступного: - 1 304,32 грн. заборгованість за кредитом; - 7 782,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2 698,40 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 500 грн. штраф (фіксована частина); - 589,26 грн. штраф (процентна складова). В судове засідання сторони не зявилися. В матеріалах справи наявне клопотання представника позивача [PERSON] про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення суду (а.с.39). Відповідач [PERSON] в судове засідання, повідомлена своєчасно належним чином, повторно не зявилась, причину та обставини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю або відкладення судового засідання не надіслала. За таких, обставин на підставі ст.224 ЦПК України суд розглядає справу у відсутність відповідача, оскільки наявних в справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В судовому засіданні встановлено, відповідно до укладеного договору від 04.05.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява (а.с.6) разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» (а.с.9-32) та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір, який підтверджується підписом у заяві (а.с.6 звор.). Відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобовязання за кредитним договором, що й призвело до утворення заборгованості. Станом на 30.11.2015р. відповідач [PERSON] має заборгованість на суму 12 874 грн. 48 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-5), яка складається з наступного: - 1 304,32 грн. заборгованість за кредитом; - 7 782,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2 698,40 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 500 грн. штраф (фіксована частина); - 589,26 грн. штраф (процентна складова). Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязань. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджуються наданими доказами. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати.

Outcome: approved