Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив: припинити стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON], [INFO], що встановлені рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 07.02.2007 року по справі 2-688/07 та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 08.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилався на те, що він та відповідачка перебували у шлюбі з 23.10.2004 року по 24.05.2011 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 07.02.2007 року по справі № 2-688/07, на виконання якого видано виконавчий лист, з нього на користь відповідачки на утримання їх сина стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 15.01.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованості по аліментах він не має, про що свідчить довідка з його місця роботи. Проте, з 08.05.2015 року їх спільний син проживає разом з ним, а не відповідачкою. Вони з сином будуть проживати разом і надалі, оскільки відповідачка не виявляє бажання проживати з дитиною. У зв'язку з тим, що право на аліменти має той з батьків, з ким проживає дитина, є підстави для припинення сплати ним аліментів на користь відповідачки та стягнення аліментів саме з неї на його користь. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити з заявлених у ньому підстав. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.11.2006 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 07.02.2007 року по справі № 2-688/07, на виконання якого видано виконавчий лист, що долучений до матеріалів справи, з позивача на користь відповідачки на утримання їх сина стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 15.01.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки Садівської сільської ради № 236 від 17.09.2015 року, неповнолітній [PERSON] з 08.05.2015 року проживає разом із батьком в [ADDRESS] Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.12.2015 року визначено місце проживання дитини - [PERSON] разом із батьком [PERSON] Оскільки право на аліменти має той з батьків, з ким проживає дитина, є підстави для припинення сплати позивачем аліментів на користь відповідачки на утримання їх спільного сина, що присуджені рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 07.02.2007 року по справі № 2-688/07 та стягнення аліментів саме на користь позивача. При визначенні розміру аліментів та строку, з якого вони мають стягуватися суд приймає до уваги стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника та отримувача аліментів, а також згоду відповідачки на сплату аліментів в розмірі 1/4 частини від її заробітку, та приходить до висновку, що з відповідачки необхідно стягнути аліменти у заявленому позивачем розмірі, починаючи з дати подачі позовної заяви, як це передбачено ч. 2 ст. 191 СК України. Вимога позивача про стягнення аліментів починаючи з моменту переїзду до нього дитини не може бути задоволена судом, як така, що суперечить вимогам закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial