Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним укладений між ним та відповідачем договору купівлі-продажу житлового будинку № 1 та земельної ділянки по вулиці Щорса в смт. Бугаївка Перевальського району Луганської області та визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок та земельну ділянку. Позивач та його представник у судове засідання не зявились, просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав, про що надав відповідну письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 14 січня 2016 р. сторони домовились про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку № 1 та земельної ділянки, що знаходиться по вулиці Щорса в смт. Бугаївка Перевальського району Луганської області та відповідачем було сплачено 30000 грн., на підтвердження продажу відповідач надали позивачеві розписку та комплект ключів від зазначеної квартири, а позивач у свою чергу прийняв майно у своє володіння. Нотаріально посвідчити укладений договір купівлі-продажу у Перевальському районі Луганської обл. неможливо, оскільки у нотаріусів відсутній доступ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно до ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. На підставі ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно ч.3 до ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір , що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно наказу МЮУ від 17.06.2014 р. № 953/5, зареєстрованого в МЮУ 17.06.2014 р. за № 640/25417 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян та території проведення антитерористичної операції» тимчасово припинений доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи МЮУ, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, до закінчення антитерористичної операції на сході України на території: Луганська область м. Перевальськ. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод кожна фізична особа має право вільно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше ніж в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Ст.41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Право приватної власності є непорушним. Суд вважає, що неможливість позивача провести нотаріальне посвідчення договору є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими субєктами цивільних та інших правовідносин. Тому, виходячи із закладеного у ст.6 ч.1 Конвенції права людини на справедливий і безсторонній суд під час визначення її громадянських прав і обовязків, суд вважає за необхідне задовольнити позов за відсутності іншого дієвого способу захисту прав позивача. Окрім того, суд зазначає, що зі ст.ст.334 та 640 ЦК України виключені положення про визнання договорів, зокрема купівлі-продажу нерухомості, укладеними тільки з моменту їх державної реєстрації. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не порушує нічиїх охоронюваних законом прав та інтересів. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 551,2 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved