Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, просить ухвалити рішення, яким стягнути з останніх на його користь заборгованість за кредитним договором від 10.02.2012р. в розмірі 191 941,07 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.02.2012р. між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 17/14, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 200 000 грн. на строк до 10.02.2032р. з виплатою 15,99 % річних. В якості забезпечення виконання грошового зобов`язання, між банком та [PERSON] 10.02.2012р. укладено договір поруки, згідно якого у випадку порушення боржником своїх зобов`язань перед кредитором за кредитним договором боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Банком виконано свої зобов`язання за кредитним договором та видано відповідачу обумовлену суму коштів, проте останній не виконує належним чином взятих на себе зобов`язань. Станом на 20.08.2019р. загальний розмір заборгованості становить 191 941,07 грн., з яких 184 231,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2548,60 грн. - заборгованість по відсотках, 5161,17 грн. - заборгованість за пенею. Дану суму просить стягнути в примусовому порядку солідарно з відповідачів. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.09.2019р. відкрито провадження у справі та призначено таку до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22.11.2019р. закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, скерував до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились повторно, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомили, правом на подання відзиву не скористались. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 10.02.2012р. між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 17/14, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 200 000 грн. на строк до 10.02.2032р. з виплатою 15,99 % річних (а.с.34-35). В якості забезпечення виконання грошового зобов`язання, між банком та [PERSON] 10.02.2012р. укладено договір поруки (а.с.39), згідно якого у випадку порушення боржником своїх зобов`язань перед кредитором за кредитним договором боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлено, що позивачем належно виконано умови кредитного договору та видано відповідачу [PERSON] грошові кошти обумовлені договором, що стверджується копією меморіального ордеру № 3229490 (а.с.9). У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Аналогічний обов`язок позичальника щодо повернення коштів та сплати відсотків закріплено ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] неналежним чином виконує зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку (а.с.10-33). Відповідно до п. 5.1 кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 3.2 цього договору, але не менше десяти грн. за кожний день прострочення. Згідно розрахунку заборгованості, який перевірений та прийнятий судом як такий, що зроблений фахово у відповідності до умов договору (а.с.5-7, 8), станом на 20.08.2019р. загальний розмір заборгованості становить 191 941,07 грн., з яких 184 231,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2548,60 грн. - заборгованість по відсотках, 5161,17 грн. - заборгованість за пенею. Відповідно до ст. 554 ч. 1 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно із п. п. 1.1, 2.5 договору поруки, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань в повному обсязі за кредитним договором № 17/14 від 10.02.2012р., укладеним між банком та кредитором. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Підстави для припинення поруки визначені у ст. 559 ЦК України. Після підписання договору поруки редакція цієї статті змінювалась. Зокрема, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» № 2478-VIII від 03.07.2018р., який набрав чинності 04.11.2018р. частина четверта ст. 559 викладена в новій редакції. При цьому, згідно п. 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2478-VIII, цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України у редакції Закону № 2478-VIII порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Пунктом 4.7 договору поруки визначено, що порука за цим договором припиняється за спливом п`ятирічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором. З огляду на те, що строк виконання основного зобов`язання за умовами кредитного договору закінчується 10.02.2032р., а відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України банк в односторонньому порядку не змінював строку виконання основного зобов`язання, у справі яка розглядається порука не є припиненою. Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором кредиту та враховуючи умови договору поруки, заборгованість за кредитним договором в розмірі 191 941,07 грн. слід стягнути з відповідачів в солідарному порядку. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2879,12 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.4).

Outcome: approved