Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення грошових коштів за невиконання договору купівлі-продажу. В обґрунтування позову зазначивши, що 01 вересня 2016 року між ним та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено попередній договір, відповідно до п.1 якого сторони зобовязались у строк до 01 березня 2017 року укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка належить відповідачам на праві власності. Строк виконання зобовязання по вказаному попередньому договору був встановлений до 01.03.2017 року. Позивач зазначає, що відповідачі умови попереднього договору купівлі продажу не виконали, від його виконання ухиляються, авансовий платіж не повернули. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачів на його користь 120\~000 грн. за невиконання попереднього договору купівлі-продажу: стягнути з відповідачів на його користь відшкодування збитків, відповідно до ст.22 ЦК України та судовий збір. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позову наполягав, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час слухання справи були повідомлені належним чином, про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомляли, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного, вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01 вересня 2016 року між [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі під №1627. Відповідно до п.1 вказаного договору сторони зобовязались у строк до 01 березня 2017 року укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка належить відповідачам на праві власності. Відповідно до п.2 позивач передав відповідачам забезпечувальний платіж у сумі 60\~000 грн. Пунктом 3 вищезазначеного договору передбачено, що у разі необґрунтованого без поважних причин ухилення від укладення договору купівлі-продажу квартири зі сторони продавців у вигляді відмови від укладення договору купівлі-продажу, укриття факту майнового спору, арешту або застави, недодержання терміну підготовки документів та терміну продажу, або зміни ціни продажу квартири, покупець має право звернутися до суду з вимогою спонукання продавців до укладення договору купівлі-продажу або повернення попередньо оплаченої суми у розмірі 60\~000 грн. та відшкодування збитків у сумі 60\~000 грн. Строк виконання зобовязання по вказаному попередньому договору був встановлений до 01.03.2017 року. Відповідачі умови попереднього договору не виконали, договір купівлі-продажу не уклали, суму авансового платежу не повернули. Статтею 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. В силу ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Стаття 546 ЦК України встановлює, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою, завдатком. Частина 2 вказаної статті передбачає, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами. Згідно із ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника за попереднім договором платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Оскільки договір купівлі-продажу квартири в установленому законом порядку між сторонами укладено не було, то передана [PERSON] відповідачам авансова сума в розмірі 60\~000 грн. підлягає стягненню з відповідачі на користь позивача. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідачів на користь позивача відшкодування збитків, відповідно до ст.22 ЦК України, то суду зазначає наступне. Відповідно до ст. 22 ЦК України , особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. 4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно до положень статей 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Обовязок доказування статтею 60 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів на його користь відшкодування збитків, відповідно до ст.22 ЦК України не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин, а саме, яким чином та в якому саме розмірі він просить відшкодувати завдані йому збитки, не зазначено якими саме діями відповідачів позивачу нанесені збитки, тоді як обовязок доказування статтею 60 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких підстав, на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у цій частині. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial