Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та просив: визнати недійсним договір іпотеки від 03 жовтня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за реєстровим №2253 в частині передачі в іпотеку земельної ділянки загальною площею 0,0625 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON]; визнати недійсним договір від 07 вересня 2010 року про внесення змін до договору іпотеки від 03 жовтня 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Бак Аваль» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за реєстровим №2345 в частині передачі в іпотеку земельної ділянки загальною площею 0,0625 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON]; скасувати заборону відчуження нерухомого майна у вигляді земельної ділянки загальною площею 0,0625 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві приватної іості [PERSON], накладену приватним нотаріусом Одеського міського ііального округу [PERSON], реєстровий №2351; вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про юну відчуження земельної ділянки загальною площею 0,0625 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON], накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]; вилучити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку земельної ділянки загальною площею 0,0625 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON], накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний № 8019087, контрольна сума Б23916ЕББ6. Свої вимоги мотивує тим, що оскільки між [PERSON] та [PERSON] 25 червня 2008 року укладено угоду, відповідно до якої позивач позичив [PERSON] грошову суму у розмірі 40000 доларів США строком до 25 грудня 2011 року, а договір іпотеки, котрий укладений між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 03 жовтня 2008 року і предметом вказаного договору є ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON], пому просить скасувати вищевказані договори та заборони. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги викладені в позові підтримав та просив задовольнити. Представник [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив. (а.с. 45). Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З'ясував обставини справи, вислухав представників котрі з'явились, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. Суд встановлено, що відповідно розписки від 25 червня 2008 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 40000 доларів США строком до 25 грудня 2011 року, або передати в право власності [PERSON] ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 6). Вказана розписка не посвідчена у встановленому порядку та ділянка в заставу не передавалась. 03 жовтня 2008 року між [PERSON] та «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2253. (а.с. 7-13). Предметом цього договору іпотеки є земельна ділянка загальною площею 0,153 га., находиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON] На підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON] до єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна внесено запис про заборону відчуження вказаної земельної ділянки, реєстраційний №2256. (а.с. 14). У подальшому, 07 вересня 2010 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір про внесення змін до зазначеного іпотечного договору та змінено боржника у іпотечному договорі, яким замість [PERSON] стала [PERSON] Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2345. (а.с. 17-19). На підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме в та їх обтяжень» приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] до єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна внесено запис про заборону відчуження вказаної земельної ділянки, реєстраційний №2351. (а.с. 20). А також цим же нотаріусом до державного реєстру іпотек внесено запис про іпотеку земельної ділянки загальною площею 0,0625 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON], реєстраційний номер 8019087, контрольна сума Б23916ЕГБ6. (а.с. 20). Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 р. N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК (435-15 ) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України. Однак, оскаржувані правочини було укладено із дотриманням всіх положень чинного законодавства України. Крім того, навіть в позовній заяві не зазначено жодної норми чинного законодавства України, яку порушено під час укладання вказаних договорів. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у спорі про визнання договору недійсним від 26.12.2013 р., котрий був зроблений судом при розгляді справі № 6-94 цс 13, однією з обовязкових умов визнання договору недійсним є порушення у звязку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду немає правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Оскільки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у встановленому порядку, згідно до норм ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», зареєструвало обтяження земельної ділянки, котра знаходиться за адресою: [ADDRESS], та має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, а позивачем не надано доказів в підтвердження реєстрації обтяження земельної ділянки за договором розписки від 25.06.2008 року, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог, тому залишає без задоволення в повному обсязі.

Outcome: dismissed