Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 3,35 умовних кадастрових гектарів ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності КСП «Піщана» Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, на яку мав право його батько [PERSON], померлий 05 січня 1996 року в с. Піщана Балтського району Одеської області, стверджуючи, що його батько [PERSON] з 1954 року був членом колгоспу «ім. Леніна», який було реорганізовано в КСП «Піщана» Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області. Батько позивача [PERSON] був інвалідом Другої світової війни 2 групи і 25 січня 1956 року вийшов на пенсію по інвалідності, але продовжував працювати в колгоспі. 30 жовтня 1995 року проводилося розпаювання земель КСП «Піщана», під час проведення розпаювання земель по невідомим причинам батько позивача не був включений до списку осіб, які мали право на земельні частки (пай), йому не було виділено земельної частки (паю) і він не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). 05 січня 1996 року батько позивача [PERSON] помер. Після його смерті позивач, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до вимог ст. 549 ЦК Української РСР, фактично прийняв спадщину, так як проживав разом з своїм батьком на день його смерті, поховав його, користувався речами, предметами домашнього вжитку покійного, на даний час позивач вирішив належним чином оформити спадщину, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині відсутності у нього сертифікату на право на земельну частку (пай) і рекомендовано звернутися до суду. Після того, як у травні 2017 року позивач дізнався про те, що його батько мав право на земельну частку (пай) він звертався до Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області з питанням отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), але, в червні 2017 року йому остаточно було відмовлено в цьому, тому, на його думку, перебіг позовної давності повинен рахуватися з червня 2017 року. Вказані вище обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися належною йому згідно з вимогами законодавства спадщиною у вигляді земельної частки (паю), з приводу чого позивач змушений звернутися до суду з позовом і в судовому засіданні його представник адвокат [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу без його участі у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши вимоги представника позивача, думку представника відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що батько позивача [PERSON] працював в колгоспі «ім. Леніна», який згодом було реорганізоване у КСП «Піщана» Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, із членів колгоспу він не виходив, 25 січня 1956 року [PERSON], як інвалід Другої Світової війни 2 групи, вийшов на пенсію по інвалідності, але й після цього він працював в колгоспі, даний факт підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], архівною довідкою про стаж КП «Трудовий архів» [PERSON] районної ради Одеської області від 11.05.2017 року № Х-242/01-15, 30.10.1995 року, коли проводилося паювання земель КСП «Піщана» (дане КСП є правонаступником колгоспу «ім. Леніна»), помилково він був пропущений в списках громадян, які мали право на земельну частку (пай), і відповідно сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримав. Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 27 серпня 2014 року по справі № 6-12823св14 зазначено, що право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності, а відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно інформації відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Одеської області середній розмір земельної частки (паю) по Піщанській сільській раді Балтського району Одеської області складає 3,35 умовних кадастрових гектарів. Після смерті [PERSON], померлого 05 січня 1996 року, спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до вимог ст. 549 ЦК Української РСР, фактично прийняв його син позивач [PERSON], так як проживав разом з своїм батьком на день його смерті, поховав його, користувався речами, предметами домашнього вжитку покійного, інших спадкоємців першої черги за законом, які б претендували на спадщину, судом не встановлено, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині відсутності у нього сертифікату на право на земельну частку (пай) і рекомендовано звернутися до суду. Про те, що його батько мав право на вище вказану земельну частку (пай) позивач дізнався лише у травні 2017 року, тому, на думку суду, строк звернення до суду з позовом позивачем не пропущено. Таким чином, у судовому засіданні шляхом оцінки наданих письмових доказів встановлено, що позивач має законне право на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) площею 3,35 умовних кадастрових гектарів території Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області, на яку раніше, як член колективного сільськогосподарського підприємства, мав право його батько [PERSON], померлий 05.01.1996 року, що підтверджується зібраними в матеріалах справи доказами, в тому числі ксерокопіями паспорта, свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть, довідкою Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області від 14.07.2017 року № 958, довідкою Управління соціального захисту населення [PERSON] райдержадміністрації Одеської області від 14.07.2017 року № 1592, інформацією відділу у [PERSON] районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області, архівною довідкою про стаж [PERSON] від 11.05.2017 року № Х-242/01-15 КП «Трудовий архів», викопіюванням розміщення земельної ділянки на території Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області та ін. На підставі викладеного,

Outcome: approved