Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, мотивуючи її тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 30.05.1996р. належить на праві власності будинок № 2 по пров.Молодіжному в с. Василів Білоцерківського району. В цьому будинку проживає без реєстрації відповідач по справі. Проживання разом з відповідачем є нестерпним та загрозливим для інших мешканців будинку. Оскільки позивач позбавлений можливості безперешкодно користуватися і розпоряджатися належним йому майном, тому просить суд усунути перешкоди в користуванні належним йому будинком, шляхом виселення з нього відповідача. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, покази свідків [PERSON], та [PERSON], суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного між АТ «Василівське» та [PERSON] від 30.05.1996року, останньому на праві власності належить будинок в с. Василів, Білоцерківського району, по пров. Молодіжному,2 (а.с.8). Згідно довідки про склад сімї наданої Василівською сільською радою від 13.07.2017року № 02-17-80, в будинку під № 2 по вул.Молодіжна, с.Василів, Білоцерківського району проживають колишня дружина позивача [PERSON], її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.7). Встановленим є те, що у спірному житловому приміщенні, проживає без реєстрації відповідач у справі. Представник позивача, яка приходиться бувшою дружиною відповідача, в судовому засіданні пояснила, що вона та її троє дітей проживають в даному будинку. Відповідач після розірвання шлюбу не бажає звільняти помешкання, тероризує сімю. Відповідач має психічне захворювання, колись проходив лікування в ПНД. На даний час поведінка відповідача є загрозливою для всіх мешканців будинку. Відповідач неодноразово бив [PERSON], мали місце неодноразові виклики працівників поліції та працівників соціальних служб, які проводили бесіди з відповідачем, умовляли його переїхати проживати за місцем своєї реєстрації, де проживають його батьки. Відповідач не бажає добровільно звільнити житло, влаштовує сварки, бійки при дітях. На підтвердження пояснень представника позивача, суду надано ряд висновків по факту звернення [PERSON] до Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, щодо протиправних дій з боку [PERSON]. Свідок [PERSON], яка є представником Центру ССДМ , суду показала, що на неодноразові звернення до Центру [PERSON] з приводу насильства в сімї, були здійснені виїзди працівниками Центру до місця проживання сімї, тобто в с. Василів. Були підтверджені факти насильства з боку відповідача, застосування фізичної сили ним до дружини в присутності дітей. Мали місце неодноразові розмови з відповідачем, він обіцяв змінити свою поведінку. Свідок [PERSON], яка приходиться старшою донькою [PERSON] від першого шлюбу, суду показала, що відповідач неодноразово знущався над її мамою, бив. Свідок викликала поліцію, намагалася зупинити такі дії відповідача, але все марно. Задовольняючи позов суд виходить з наступного. Згідно ст.317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Отже, оцінюючи наявні докази по справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судових витрат в розмірі 640 грн. , що підтверджено відповідною квитанцією (а.с.1).

Outcome: approved