Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення суми боргу за договором позики від 26.06.2019 року у розмірі 113 250,00 гривень, 3% річних від простроченої суми у розмірі 418,87 гривень та судовий збір у розмірі 1136,69 гривень. Позов обґрунтований тим, що 26.06.2019 року між сторонами було укладено договір позики, згідно з умовами якого 26 червня 2019 року відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 113250,00 гривень, які зобов`язався повернути до 01 липня 2019 року. Однак, у встановлений договором строк відповідач не виконав свої зобов`язання, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Крім того, оскільки відповідачем не були виконані умови договору у позивача також виникло право на стягнення 3 % річних від простроченої суми за період з 02.07.2019 року по 15.08.2019 року, яка складає 418,87 гривень, які він просить стягнути з відповідача. А також просить стягнути понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1136,69 гривень. У судове засідання позивач не з`явився, від його представника - адвоката Матієвої Я.С. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судова повістка про виклик до суду надсилалася йому за місцем проживання зазначеним у розписці від 26.06.2019 року, до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній». У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У відповідності до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 26 червня 2019 року написав розписку про те, що взяв у борг 113250 гривень 00 копійок, які зобов`язався повернути в строк до 01 липня 2019 року (а.с.26). Як вбачається з позовної заяви, отримані кошти відповідач до теперішнього часу не повернув, на телефонні дзвінки не відповідає. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач довів, що боржник порушив зобов`язання за договором позики, а тому у нього виникло право на стягнення 3% річних від простроченої суми. За таких обставин судом встановлено, що право позивача порушене, відповідач належним чином не виконав умови договору, а тому на користь позивача необхідно стягнути три проценти річних за період з 02.07.2019 року по 15.08.2019 року, що становить 418,87 гривень, згідно наданого позивачем розрахунку. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволені повністю, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1136,70 гривень (а.с.1) підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved