Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №13-000945-01 від 15.06.2012 року про видачу та обслуговування кредитної міжнародної картки VISA у розмірі 130\~984,77 грн. та понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.06.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ЕНЕРГОБАНК» та відповідачем укладено договір № 13-000945-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитний ліміт у розмірі 100 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35 % річних. У відповідності до даного договору відповідач зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, комісією та іншими витратами згідно умов. Однак, відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконала, отримані кошти не повертала та не сплачувала нараховані відсотки за користування кредитними коштами. Відповідачу у звязку з неналежним виконанням зобовязань по кредитному договору, повідомлялося про необхідність негайно виконати свої зобовязання шляхом сплати кредитної заборгованості, а саме - повідомлення-вимога № 985/5 від 14.04.2016р. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 15.06.2016 року становить 130 984 грн. 77 коп. Просить позов задоволити. Представник позивача, який приймав участь в режимі відеоконференції в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, просить позов задоволити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечили щодо заборгованості по тілу кредиту, однак, вимоги про стягнення штрафів, нарахованих процентів та пені не визнають. Зазначили, що невиконання умов договору було зумовлено тим, що були закриті відділення позивача, відомості про те яким чином і куди сплачувати кошти були відсутнію. Крім того, зазначили, що відповідачкою після подачі позову було сплачено заборгованістіь у розмірі 60\~000 грн. по тілу кредиту. Заслухавши пояснення відповідача, представників сторін, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до\~ст.1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 15.06.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір №13-000945-01, згідно якого відповідачу було надано кредит 100 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку Visa Platinum, з відсотковою ставкою 35 % річних. Відповідач зобовязалась здійснювати оплату послуг згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами кредитного договору. Пунктом 5.1. договору передбачено, що за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі, встановленому Тарифами. Проценти нараховуються в межах терміну користування Кредитом, що визначений п. 2.6. цього Договору. Банк списує нараховані проценти та комісії з Карткового рахунку. Банк має право нараховувати різні процентні ставки на різні форми використання Кредиту, такі як зняття готівки (в тому числі на комісії, що є результатом зняття готівки), розрахунок в торгівельно-сервісній мережі тощо. Процентні ставки для різних Форм транзакцій визначаються Тарифами. Згідно із п. 5.1.2. договору, у випадку, якщо протягом строку дії платіжного періоду держатель сплатить лише частину Боргових зобовязань або взагалі не сплатить жодної їх частини, Банк нараховує проценти за користування Кредитом на підставі стандартної відсоткової ставки за фактичний період користування Кредитом. Пільговий період у такому випадку не надається. Розмір стандартної відсоткової ставки визначається Тарифами. Згідно із п. 6.2. кредитного договору, у випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту держатель зобовязаний додатково сплатити на користь Банку штраф у розмірі, передбаченому Тарифами. У відповідності із ст.ст.\~526,\~530 Цивільного кодексу України\~зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За умовами\~ст.625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Як встановлено судом, відповідач умов кредитного договору не виконала, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 15.06.2016 року загальна сума боргу за кредитним договором становить 130 984 грн. 77 коп., з яких: 58\~985,50 грн.\~заборгованість за кредитом; 49\~978,45 заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості; 2\~250 грн. заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа); 19\~770,82 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Судом встановлено, що відповідачем 02.06.2017 року сплачено заборгованість по тілу кредиту у розмірі 60\~000 грн., що підтверджується копією квитанції №14 від 02.06.2017 року, відтак, розмір заборгованості зменшився на зазначену суму. Відповідно до ч.1 ст.258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Так, згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З огляду на викладене, суд вважає, що позов в частині стягнення штрафу за виникнення заборгованості підлягає до задоволення частково, лише в частині стягнення такого в межах однорічного строку позовної давності, тобто, з липня 2015р. Виходячи із розрахунку наданого позивачем штраф за межами позовної давності становить 2\~369 грн. 90 коп., а тому який стягненню із відповідачки підлягає штраф в розмірі 47\~608, 55 грн. В решті вимог позову про стягненя штрафу слід відмовити, у звязку з пропуском строку позовної давності. Поважних причин пропуску строку давності, які б давали підстави для захисту порушеного права, представником позивача не наведені. Крім того, суд також вважає, що позивачем неправомірно застосовано до відповідача як відповідальність за неналежне виконання умов договору у вигляді штрафних санкцій - 2\~250 грн. (константа) тим самим застосовуючи подвійну цивільно-правову відповідальність за одне й те саме порушення договірного зобовязання, що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 Цивільного кодексу України, згідно яких ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне те саме правопорушення, а зобовязання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. А тому в цій частині позову слід відмовити З огляду на те, що відповідач прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не повернула отриманий кредит, не виконавши взятих за договором зобовязань, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість , яка утворилась станом на липень 2016р. (в межах заявлених позовних вимог) за кредитним договором №13-000945-01 та становить 66\~364 грн. 87 коп., з розрахунку 130\~984,77 грн. (нарахована загальна сума заборгованості) 60\~000 грн., (сплачених позивачкою 02.06.2017р. після подачу позову) 2\~369,90 грн. (штраф за межами строку позовної давності) 2\~250 грн. (константа). Суд не приймає до уваги покликання позивача на те, що сплачені відповідачкою 60\~000 грн. спрямовані на погашення заборгованості, яка виникла після подання даного позову, а тому не можуть бути враховані щодо предмету даного позову, виходячи з наступного . Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Однак, всупереч зазначених вимог позивачем не надано жодних доказів в підтвердження обставин зарахування сплачених відповідачкою коштів у рахунок погашення іншої заборгованості, яка виникла після подачі позову до суду, як і доказів існування іншої заборгованості. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 984,35 грн. На підставі ст.ст.\~526,\~527,\~530,\~634,\~1050,\~1054 ЦК України\~та

Outcome: approved