Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив та просить зобов'язати [PERSON] не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], усунути перешкоди у спілкуванні з дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], шляхом встановлення графіку зустрічей для нього наступним чином: кожну п'ятницю та суботу - з 13:00 години п'ятниці до 11:00 години неділі, без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів; кожні релігійні свята, відповідно іудейського календаря; кожен день народження дітей по еврейскому религиозному календарю: [PERSON] - 11 кіслева, [PERSON] - 16 кіслева; кожні шкільні канікули в літній та зимовий період не менше половини канікул; зобов'язати [PERSON], надавати інформацію, щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування, лікування дітей, а у разі настання таких змін, повідомляти про це негайно. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він перебував в шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 27.03.2009 року. В шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] З 27 листопада 2012 року позивач разом з дружиною та дітьми проживали в Ізраїлі по 18.03.2013р. Так як було загублено паспорт, позивач був змушений повернутися до України та повернувшись через два тижні до Ізраїлю з'ясувалося, що його дружина [PERSON] 11.03.2013 р. разом з дітьми, не повідомивши про свої наміри чоловіка, виїхала з Ізраїлю до України. Що стало причиною таких дій не відомо. 28.10.2013 року Київським районним судом м. Харкова шлюб було розірвано за заявою [PERSON] Після того, як відповідачка виїхала з дітьми до України, позивач більше дітей не бачив, так як вона забороняла та перешкоджала будь-якому спілкуванню та участі в вихованні дітей. Діти позивача мешкають з відповідачкою та її вітчимом, матір'ю та братом, які також перешкоджають спілкуванню з дітьми. Після від'їзду відповідачки з дітьми з Ізраїлю, з невідомих причин у позивача з його колишньою дружиною почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дітей, спілкуванні з ними. Почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідачки та осіб, які проживають разом з дітьми, стало неможливо спілкування з ними, брати участь у вихованні. Всі намагання позивача мирним шляхом врегулювати даний спір ні до чого не призводять. Відповідачка перешкоджає позивачу спілкуванню з дітьми та штучно створює такі обставини через які він не може з ними спілкуватися. Весь час, з моменту від'їзду дружини з дітьми до України, позивач намагається налагодити нормальний зв'язок з дітьми та їх матір'ю, приймати участь у вихованні, утриманні, розвитку їх здібностей та забезпечувати їх всім необхідним для нормального розвитку та становлення. На жаль ситуація не покращилась, позивач весь час тільки і намагається стабілізувати дану обстановку. Права позивача, як батька, сьогодні є порушеними. Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом, позивач через свого представника звернувся з відповідною заявою до Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, змушений постійно всім доводити, що жодних неправомірних намірів він не має. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дітей, батько вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою. Заздалегідь до моменту звернення з позовом, зв'язок був втрачений зовсім. Ситуація, що склалася вкрай важко та негативно впливає на розвиток дітей, їх характер, поведінку тощо. Такі обставини є неприпустимими в той час, коли батьку доводиться змінювати свій життєвий графік, по іншому організувати своє життя, лише з метою, щоб постійно та систематично мати можливість вільно, без участі будь-яких інших осіб, спілкуватися з дітьми, вирішувати абсолютно любі питання пов'язанні з їх розвитком як фізичним так і духовним, підвищувати їх свідомість щодо оточуючого їх світу, забезпечувати їх усім необхідним та виховувати своїх дітей у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, батька. Позивач має із відповідачкою рівні права і обов'язки щодо їх дітей, але відповідачка нехтує його правами, порушуючи їх. Позивач має право на безперешкодне спілкування зі своїми дітьми та приймати безпосередню участь за відсутності будь-яких інших осіб. Батьки мають першочергове право перед іншими особами (бабка, дід та інші) на виховання, утримання, догляд за дітьми. Позивач вважає, що діти мають право на спілкування із єврейськими дітьми та отримати виховання в спеціалізованих закладах (з урахуванням єврейських законів та обрядів) Харківської єврейської діаспори, так як сам являється ортодоксальним євреєм і живе по Законам Тори (священна книга євреїв). Відповідач також являється єврейкою та розуміє, що означає батькові не бачити дітей, її поведінка неприпустима для осіб іудейської релігії. Вона навмисно знущається з колишнього чоловіка та дітей. В судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачки позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Представник Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представників, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З 27.03.2009 р. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.10.2013р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Між сторонами виникли неприязні стосунки, які призводять до постійних конфліктів. Діти [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], мешкають разом з матір'ю [PERSON]. 29.01.2018 р. по справі № 640/1146/18 Київським районним судом м. Харкова виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку(доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.01.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст.3, ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 142 СК України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України встановлені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. У відповідності до ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Між сторонами не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з дітьми. Згідно з ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 27.06.2018р. №423 вбачається, що [PERSON] на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває. Згідно з довідкою Відділення Міжнародної благодійної організації «Міжнародний фонд сприяння і розвитку освіти, культури і благодійності «Міцва» - Притулок для неповнолітніх «Дитинство» [PERSON] приймається на роботу помічником вихователя дітей в притулок для неповнолітніх «Дитинство». Згідно з інформацією Харківської міської дитячої поліклініки № 23, де перебувають на обліку малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], [PERSON] звертався до поліклініки з метою отримання інформації щодо стану здоров'я дітей. В період з 2015 по 2017 батько неодноразово телефонував до регістратури, дізнавався про стан здоров'я дітей, просив надати форму 112 з метою з'ясування на що хворіють діти і які необхідні ліки. У висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 27.06.2018р. №423 зазначено про доцільність встановлення наступного порядку участі [PERSON] у вихованні малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], визначивши час: щосуботи з 9.00 до 13.00 за згодою дітей та у присутності матері дітей, [PERSON], вважає, що вимоги позивача щодо визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Виходячи із системного аналізу ст.ст.3,18 Конвенції про права дитини,ст.ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 7, 19, 141, 153, 157, 159 СК України суд вважає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дітьми того з батьків, хто проживає окремо від дітей, судом мають враховуватися передусім інтереси дітей. Законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Всі питання виховання дитини батьки зобов'язані вирішувати спільно. Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. У випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому із батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Враховуючи задоволення максимальних інтересів дітей, які переважають за інтереси батьків, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у вихованні дітей, враховуючи вік, стать, стан здоров'я, психоемоційний стан дітей, принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дітей, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має гарантоване законом, рівне з матір'ю дітей право на спілкування зі своїми дітьми та право на їх виховання. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 27.06.2018р. № 423 та виходячи з інтересів дітей суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, слід встановити порядок участі позивача [PERSON] у вихованні малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], визначивши час: щосуботи з 09.00 год. до 13.00 год. за згодою дітей та в присутності матері дітей, [PERSON] У разі зміни обставин, з врахуванням яких суд визначив способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, сторони, враховуючи передусім інтереси дітей, можуть змінити вказані способи, а у разі недосягнення згоди звернутися за вирішенням спору до суду. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: partial