Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати укладений 28.02.2011 року договір про участь у вихованні дітей та сплату аліментів, встановити розмір аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] до досягнення ними повноліття в розмірі 50% всіх його доходів, встановити місце проживання та місце реєстрації неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] разом з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову покликається на те, що 06.09.2003 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них народились дві дочки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Його дружина - [PERSON] є громадянкою Російської Федерації. Вони з дружиною не підтримують подружніх відносин, не цікавляться життям одне одного. 28.02.2011 року між ним та відповідачем було укладено договір про участь у вихованні дітей та сплату аліментів. Однак, визначений у договорі розмір аліментів він сплачувати не може з врахуванням його заробітної плати, тобто в силу істотної зміни обставин даний договір не може бути виконаний. 11.06.2012 року шлюб між ними розірвано. 15.05.2013 року позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову та зменшення позовних вимог, згідно якої просить розірвати укладений 28.02.2011 року договір про участь у вихованні дітей та сплату аліментів, встановити розмір аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] до досягнення ними повноліття в розмірі 50% всіх його доходів. Заяву мотивує тим, що в порушення п.п.1-3 оспорюваного договору, відповідач забрала дітей без відома позивача у вересні 2012 року та виїхала в Російську Федерацію та перешкоджає його спілкуванню з дітьми, та тим самим не виконує умови укладеного договору. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутності, позов підтримують та просять задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином шляхом надання судового доручення іноземному суду, яке було виконано, про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 06.09.2003 року перебували у шлюбі та рішенням Галицького районного суду м.Львова від 11.06.2012 року розірвано шлюб між ними /а.с.14/. Від шлюбу у сторін народились дві дочки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.92, 96/. Також, судом встановлено, що 28.02.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про участь у вихованні дітей та сплату аліментів /а.с.10-13/. Пунктами 2,3 вказаного договору передбачено, що сторони дійшли згоди про те, що після розірвання шлюбу їх діти [PERSON] та [PERSON] будуть проживати разом з їх матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Також мати дітей - [PERSON] не буде перешкоджати батькові дітей спілкуватися з дітьми, брати участь у вихованні дітей та безперешкодно відвідувати дітей. Пунктом 7 згаданого договору встановлено, що [PERSON] бере на себе обов'язок виплачувати одержувачу аліменти на утримання їх дітей [PERSON] та [PERSON] до досягнення ними повноліття, розмір яких становитиме еквівалент 400 доларів США, але не менше ніж 50 % всіх доходів [PERSON] Статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною 2 ст.155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Статтею 629 ЦПК України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом також встановлено, що в порушення договірних зобов'язань, [PERSON] без відома [PERSON], у вересні 2012 року забравши дітей, виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації та оселилась у м.Ростов-на-Дону, що стверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію права /а.с.52, 53/, копією свідоцтва [NUMBER] про реєстрацію за місцем перебування /а.с.54/, відповіддю управління федеральної міграційної служби по Ростовській області РФ /а.с.61/, згідної якої неповнолітні [PERSON] та [PERSON] набули громадянства РФ, справкою №668 від 17.12.2012 року /а.с.66/, згідно якої неповнолітня [PERSON] навчається в 2-му класі середньої загальноосвітньої школи №112 міста Ростова-на-Дону, справкою по місцю вимоги /а.с.67/, згідно якої неповнолітня [PERSON] відвідує групу тимчасового перебування і курс раннього розвитку в центрі «Планета» у м.Ростов-на-Дону. Тим самим, відповідач істотно порушила умови укладеного договору від 28.02.2011р., зокрема п.п.2,3,10,12, так як виїхавши на постійне місце проживання до РФ позбавила [PERSON] можливості безперешкодно спілкуватися з їх дітьми та брати участь у їх вихованні, чим порушила права [PERSON] як батька щодо своїх дітей та тим самим позбавила його можливості вільно реалізувати свої права та обов'язки щодо дітей, тобто того на що він розраховував при укладенні договору про участь у вихованні дітей та сплату аліментів. На даний час позивач позбавлений можливості безпосереднього спілкування з дітьми та фактично не може брати участь у їх виховані. Згідно п.1 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок розірвання договору. Також, згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно ст.182 СК України, розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1,2 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 1 ст.189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Як видно з матеріалів справи, а саме довідки про доходи [PERSON] /а.с.7/, останній працює в Львівському обласному кардіоцентрі на посаді лікар-хірург серцево-судинний та загальна сума доходу останнього за період з 16.11.11 по 31.05.12 року за винятком аліментів, становить 16 208,75 грн. Згідно ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Виходячи із наданої позивачем довідки про доходи та умовою договору від 28.02.2011р. щодо сплати аліментів, суд дійшов висновку про неможливість виконання позивачем свого зобов'язання по сплаті аліментів в обумовленій сумі, оскільки сума доходу позивача та сума аліментів є неспіврозмірними. За таких обставин, суд вважає, що договір 28.02.2011 року про участь у вихованні дітей та сплату аліментів не виконується сторонами в повній мірі та за обставин, що склалися його виконання є неможливим, відповідач істотно порушила умови договору, чим позбавила позивача того, на що він розраховував при його укладенні, а останній не в змозі сплачувати обумовлену суму аліментів, тобто реалізація сторонами взаємних прав та обов'язків за цим договором є неможливою, а тому такий слід розірвати.

Outcome: approved