Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], АТ «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій зазначив, що 03 грудня 2013 року о 08 год. 20 хв. за адресою: м. Харків, пр.. Московський, буд.181, з вини водія автомобіля ВАЗ 21070 державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], цивільна відповідальність якого застрахована згідно полісу №АС/6711894 від 10.09.2013 в АТ «УОСК», сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль позивача HYUNDAI ELANTRA державний номер [NUMBER]. Причиною ДТП стало порушення водієм автомобіля ВАЗ 21070 держномер [NUMBER] [PERSON] п. 12.1 ПДР, що підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2013 р. Рішення суду не було оскаржено. Пошкодження спричинені автомобілю позивача були зафіксовані протоколом огляду транспортного засобу від 03.12.2013 р., складеного на місті пригоди. Оскільки винуватець ДТП відмовився відшкодувати завдану ним шкоду, позивачем до АТ «УОСК» було подано заяву про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, згідно бланку розміщеному на офіційному сайті АТ «УОСК». 8 лютого 2014 року призначений АТ «УОСК» експерт з Товарної біржі «Радар» в м. Харкові оглянув автомобіль HYUNDAI ELANTRA державний номер [NUMBER] та повідомив, що розмір майнової шкоди буде визначений через тиждень, про що власник майна може дізнатись лише у представників АТ «УОСК». Однак, позивач протягом значного часу не міг дізнатись про офіційний розмір спричиненої майнової шкоди. Представник АТ «УОСК» Москаленко Ю.В. постійно повідомляв про відсутність оцінки експерта та інформації для формування змісту майнової вимоги позивачем. У зв'язку з необхідністю використовувати автомобіль, у березні 2014 року позивач відремонтував його власними зусиллями. Фактична вартість відновлювального ремонту та запчастин склала 25 000 грн. 21 березня 2014 року до АТ «УОСК» було направлено заяву на виплату страхового відшкодування у розмірі 25 000 грн. 05.05.2014 р. для отримання достовірної інформації експерта про розмір завданої позивачу шкоди, ним було надіслано запит до АТ «УОСК» з проханням надати копію звіту експерта. 23.05.2014 АТ «УОСК» листом №4255 від 16.05.2014 р. відмовило надати копію звіту експерта та повідомило про прийняте рішення на виплату страхового відшкодування у розмірі 10 197 грн., без будь-якого обґрунтування. Також, зазначені кошти не були виплачені протягом 90 днів з моменту отримання Заяви на виплату страхового відшкодування. Також, в результаті протиправних дій відповідачів суттєво змінився спосіб життя позивача, оскільки він був позбавлений можливості використовувати свій автомобіль, що завдало йому багато незручностей. Відсутність коштів на проведення ремонту змусило позичати кошти в борг, брати на себе непередбачені фінансові обов'язки. Також, змушений був неодноразово відвідувати ДАІ, звертатись за юридичною допомогою для захисту своїх прав, неодноразово дзвонити та писати заяви і скарги відповідачам. З боку відповідача йому повідомлялись неправдиві відомості, про відсутність оцінки експерту, про виплату страхового відшкодування наступного дня та те, що належна йому сума вже перерахована. Зазначені дії спричинили відповідачу моральну шкоду, яку він оцінює в 6 500 грн. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та зазначив, що відповідно до наданих АТ «УОСК» платіжних доручень, страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 10 197,92 грн. Однак сума оцінки складає 12 573 грн. 50 коп. З вказаної суми АТ «УОСК» в порушення підпункту 196.1.3 п. 196.1 ст. 196 Податкового кодексу України вирахувала ПДВ в розмірі 1 375,58 грн. Також, франшиза в розмірі 1000 грн. і моральна шкода сплачена винуватцем ДТП не була. Враховуючи викладене просить стягнути з [PERSON] розмір невиплаченого ПДВ в сумі 1 375,58 грн., франшизу в сумі 1000 грн. та моральну шкоду. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності та задовольнити уточнені позовні вимоги. Відповідач [PERSON].в судове засідання не з*явився, про дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини не явки суду не повідомив. Представник АТ «УОСК» Васильченко І.В. у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника відповідача та підтримав надані заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог до АТ «УОСК». Приймаючи до уваги, що позивач в уточненій позовній заяві внаслідок виконання АТ «УОСК» своїх зобов'язань, заявляє вимоги лише до відповідача [PERSON] суд не надає правової оцінки запереченням поданим представником відповідача АТ «УОСК» Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що 03 грудня 2013 року о 08 год. 20 хв. за адресою: м. Харків, пр.. Московський, буд.181, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля ВАЗ 21070 державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля HYUNDAI ELANTRA державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] Постановою Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2013 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУоАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначена постанова набула законної сили. Згідно полісу №АС/6711894 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальність за спричинену шкоду життю, здоров'ю та майну третіх осіб, заподіяну під час керування транспортним засобом ВАЗ 21070 з реєстраційним номером [NUMBER] будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах застрахована у АТ «УОСК». 26.03.2014 р. [PERSON] звернувся до АТ «УОСК» із заявою на виплату страхового відшкодування. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у п.22.1 статті 22 встановлено, що в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно звіту №27/2014 дослідження спеціаліста - автотоварознавця матеріальний збиток, завданий власнику HYUNDAI ELANTRA, держномер [NUMBER] в результаті його пошкодження складає 12 573,50 грн., в т.ч. ПДВ на Сс та См - 1375,58 грн. Відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 вищевказаного Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Абзацем 2 п. 12.1 ст. 12 зазначеного закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Франшиза згідно п.5 Полісу №АС/6711894 встановлена в розмірі 1 000 грн. АТ «УОСК» на підставі страхового акту №13414 здійснило виплату суми страхового відшкодування з розрахунку 12 573,50 грн.(вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту зносу згідно звіту №27/2014) - 1 000 грн. (сума франшизи згідно договору) - 1 375,58 грн. (загальна сума ПДВ)=10 197,92 грн. Зазначена сума була перерахована на власний картковий рахунок [NUMBER], який був зазначений [PERSON] у заяві про виплату страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №4318 від 19.06.2014 р., №4364 від 20.06.2014 р., №4964 від 18.07.2014 р. Документальне підтвердження факту оплати позивачем проведеного ремонту автомобілю HYUNDAI ELANTRA, держномер [NUMBER] в результаті його пошкодження, АТ «УОСК» не було надано. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особі , а також шкода завдана майну фізичній або юридичний особи, відшкодовується в повному обсязі особою , яка її завдала. Згідно з положеннями ч.2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо)володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням). Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 12 573,50 грн.(вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту зносу згідно звіту №27/2014)- 10 197,92 грн. (сума страхового відшкодування сплачена АТ «УОСК») = 2 375, 58 грн. Як зазначено в ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди», моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає твердження позивача про спричинення йому моральної шкоди діями відповідача обґрунтованими, проте розмір спричиненої моральної шкоди зазначений позивачем є завищеним, а тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача понесені та підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 315 грн. Разом із тим, суд не знаходить підстав для відшкодування витрат позивача на правову допомогу, оскільки, з наданого Договору про надання правової допомоги у п.п.1.2 п.1 вбачається, що розмір гонорару адвоката визначається додатковою угодою. При цьому, зазначена Додаткова угода, а також й квитанція по сплаті вказаних послуг не міститься в матеріалах справи й тому суд позбавлений можливості встановити факт оплати позивачем витрат на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: partial