Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про встановлення фактупроживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування. Ухвалою суду від 14.11.2018 року відкрито провадження у зазначеній справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Копія ухвали про відкриття провадження отримана відповдіачем Харківською міською радою 14.12.2018 року. 20.02.2019 до суду надійшов лист відповдіача Приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторії Сергіївни, яким просила розглядати справу за її відсутності. Ухвалою від 26 лютого 2019 року закрито підготовче провадження у справі. 07 березня 2019 року відповідачем Харківською міською радою подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву. 01 липня 2019 року позивачем надано до суду відповідь на відзив. Зважаючи на пропуск процесуального строку на подання відзиву та відповіді на відзив, суд, при вирішенні справи, на підставі ст. 126 ЦПК України, не враховує названі документи та розглядає справу на підставі вчасно наданих доказів. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про причини неявки представника Харківської міської ради суд не повідомлено. Позивачем позовні вимоги підтримано. У судовому засіданні 05.07.2019 допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили про те, що позивач дійсно проживала із померлим [PERSON] однією сім`єю з березня 2005 року. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд при вирішенні справи керувався наступним. Судом встановлено, що з березня 2005 року і до липня 2018 року, позивач та [PERSON] мешкали однією сім`єю разом з його матір`ю [PERSON] у її квартирі за адресою : [ADDRESS] . Більше 13 років позивач та [PERSON] спільно проживали, вели спільне господарство, робили поточний ремонт в квартирі, сплачували комунальні платежі, мали взаємні права та обов`язки, а саме приймали на себе спільний обов`язок дбати про матеріальне становище сім`ї, здійснювати турботу за його матір`ю [PERSON] , піклуватися про побудову сімейних відносин між собою, розподіляли обов`язки та спільно вирішували питання нашої сім`ї, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями свідків. На початку 2007 року на тлі зриву вагітності позивача її відносини із чоловіком погіршились, у зв`язку з чим шлюб було розірвано 08.04.2008 року за актовим записом № 210 та видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 08.04.2008р. За сприяння свекрухи позивача, [PERSON] , подружжя зберегло фактичні сімейні стосунки, у зв`язку з чим розлучення наше виявилось лише формальним, а ми з чоловіком продовжували мешкати разом і прожили однією дружною сім`єю до [INFO] - до смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, про що було видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14.07.2018р. Син [PERSON] , [PERSON] дуже важко переніс цю трагічну подію, у зв`язку з чим весь клопіт, пов`язаний з похованням його матері, позивач перейняла на себе. [INFO] помер [PERSON] , про що було видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.07.2018р. Питанням захоронення померлого займалась також позивач. Спірна квартира [ADDRESS] , належала [PERSON] , якою було складено заповіт на користь [PERSON] . Відповідно до ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Спірна квартира [ADDRESS] , належала [PERSON] на підставі договору дарування від 22.02.2002. 30 серпня 2018 року позивач, як єдиний спадкоємець звернулась до ПН ХМНО Луценко В.С. про прийняття спадщини. Статтею 3 Сімейного Кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 74 Сімейного Кодексу України визначено, що якщо жінка і чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності жінки і чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1262 ЦК України - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст.1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Згідно ст. 1264 ЦК України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.2 ст.1258 ЦК кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Факт спільного проживання позивача та її колишнього чоловіка після розірвання шлюбу - з 08.04.2008 і до його смерті - по [INFO] , підтверджується матеріалами справи та показами свідків. Інших спадкоємців [PERSON] не мав, у зв`язку із чим позивач є єдиним спадкоємцем після [PERSON] . За таких обставин, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Outcome: approved