Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, третьої особи про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, доповнивши її письмовою заявою, в яких зазначив, що з 20.03.2010 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. [INFO] року від даного шлюбу у них народився син [PERSON]. 25.09.2013 року рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області було розірвано шлюб між ним та відповідачем. Після розірвання шлюбу його син [PERSON] став проживати разом із відповідачкою, та його колишніми тещею та її співмешканцем, які також керують їх родиною, чинять тиск та мають негативний вплив не тільки на його колишню дружину, а й на його сина. Фактично з самого моменту розлучення, у нього з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідачки та осіб, які проживають разом із сином, стосовно неможливості нормального спілкування з сином. Всі його намагання, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідачка перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він не може нормально зустрічатися з сином. 24 вересня 2013 року позивач звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою про визначення місця проживання дитини, так як хотів, щоб його син мешкав з ним. За рішенням суду від 06.12.2013 року йому було відмовлено. Після розлучення і до рішення суду про визначення місця проживання дитини відповідачка не давала йому бачитись та спілкуватися з сином, в чому грубо порушувала діючі норми законодавства України. Про недопустимість такої поведінки їй неодноразового говорили робітники служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області та суддя, але вона так і не надала йому можливості спілкуватися з сином та брати участь в його вихованні. 18.12.2013 року позивач вперше після розлучення, яке відбулося 25.09.2013 року, поспілкувався з сином. Весь цей час він намагається налагодити нормальний зв'язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Його права, як батька є порушеними. Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом рішенням комісії з питань захисту дітей Лозівської міської ради №800 від 24.12.2013 року визначений порядок спілкування і участь його в вихованні сина: щосереди з 16:00 год. до 18:00 год. та щонеділі з 09:00 год. до 18:00 год.. 12.03.2014 року позивач звернувся з заявою в службу в справах дітей Лозівської міської ради про те, що порушується порядок його спілкування з сином, затверджений рішенням Лозівської міської ради №800 від 24.12.2013 року. На його заяву він отримав відповідь до якої долучені копії довідок та виписок з медичної картки про хворобу його сина. Згідно довідок його син начебто хворів з 22 листопада по 16 грудня 2013 року, з 23 грудня 2013 року по 10 січня 2014 року. Довідки видані лікарем [PERSON], яка не є сімейним лікарем. З 28 лютого по 04 березня 2014 року, з 07 по 14 березня 2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні в лікарні, згідно з копіями виписок з медичних карток. Відповідно копіям маючих документів 15, 19, 22 січня, 16, 19, 23, 26, 30 березня, 02 квітня 2014 року його син не хворів і відповідачка зобов'язана була дати йому сина для спілкування, але вона цього не зробила, чим порушила рішення комісії Лозівської міської ради про способи участі у вихованні та порядок спілкування. Ознайомитися з медичною карткою сина позивач не зміг, так як її не має в лікарні. Фактично, з моменту прийняття даного рішення, відповідачка ігнорувала таке рішення третьої особи, продовжувала чинити перешкоди його спілкуванню з сином та взяття участі у його вихованні. У зв'язку з чим, позивач просить суд зобов'язати відповідачку не порушувати призначений порядок його участі у вихованні і спілкуванні з сином [PERSON] згідно з рішенням комісії з питань захисту прав дітей Лозівської міської ради Харківської області від 24.12.2013 року № 800. За навмисне та систематичне порушення порядку його участі у вихованні і спілкуванні з сином, відповідачка спричинила йому та його сину моральну шкоду у розмірі 5000 грн., яку просить стягнути з відповідачки на його користь. Стягнути з відповідачки на його користь суму сплачених судових витрат. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та доповнення до позову, просив суд їх задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що він перебував у шлюбі з [PERSON] з 20.03.2010 року по 25.09.2013 року. [INFO] року від даного шлюбу у них народився син [PERSON], який після розірвання шлюбу залишився мешкати із відповідачкою. З моменту розлучення у нього із відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття його участі у вихованні сина, його відвідуванні, мирним шляхом врегулювати даний спір призвів лише до конфліктів, а тому він звернуся до служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області для визначення порядку спілкування і участі його у вихованні сина. Рішенням комісії з питань захисту прав дітей Лозівської міської ради Харківської області від 24.12.2013 року № 800 був визначений порядок спілкування і участі його в вихованні сина: щосереди з 16:00 год. до 18:00 год. та щонеділі з 09:00 год. до 18:00 год., однак відповідачка систематично порушує цей порядок та чинить перешкоди йому у спілкуванні з сином та взяття участі у його вихованні, про що свідчить графік днів побачень. З серпня 2014 року, після того як справа вже розглядалася судом, відповідачка почала притримуватися графіку побачень з сином, але не завжди. За навмисне та систематичне порушення порядку його участі у вихованні і спілкуванні з сином, відповідачка спричинила йому та його сину моральну шкоду у розмірі 5000 грн.. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно вона перебувала у шлюбі з позивачем в зазначений ним період, він цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу з [PERSON] їх син залишився проживати із нею, вона не працює, але утримає дитину, забезпечує її всім необхідним, в чому їй допомагають її батьки та бабуся, позивач сплачує аліменти на його утримання у розмірі 310 грн. щомісячно, але участі у додаткових витратах на його утримання не приймає. Рішення комісії з питань захисту прав дітей Лозівської міської ради Харківської області від 24.12.2013 року № 800, яким був визначений порядок спілкування позивача і участі його в вихованні сина, вона виконує сумлінно, більш того вона завжди йде назустріч проханням позивача та його батьків щодо надання їм дитини на більш довгий час або у не встановлені дні. Вона дійсно іноді не дає батькові спілкуватися з дитиною, але в той період коли дитина хворіє, однак ніколи йому не перешкоджала прийти до них додому і спілкуватися там з дитиною. Позивач не цікавиться станом здоров'я дитини, жодного разу не провідав його в лікарні, не допоміг їй із придбанням ліків. Вона змушена виконувати рішення комісії з питань захисту прав дітей Лозівської міської ради Харківської області від 24.12.2013 року № 800 і надавати дитину позивачу та його сім'ї, але вони дуже скандальні, конфлікті люди. Одного разу влаштували сварку із сімейним лікарем, постійно намагаються налаштувати сина проти неї, її батьків. Крім того, дитина повертається від них занадто збуджена, знервована, позивач регулярно забирає у дитини іграшки, які йому сам і дарує, чим дуже засмучує та травмує дитину. Вона ніяк не порушує права позивача і не завдала йому ніякої шкоди, а тим паче їх сину. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області у судовому засіданні не підтримала позовні вимоги позивача, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відхилення у порядку спілкування і участі [PERSON] в вихованні сина, визначені рішенням комісії з питань захисту прав дітей Лозівської міської ради Харківської області від 24.12.2013 року № 800, були вимушеними та тимчасовими. Згідно висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області за № 02-13-7/792 від 28.07.2014 року, членами комісії одноголосно було вирішено рекомендувати Лозівському міськрайонному суду Харківської області в інтересах дитини залишити способи участі [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] за рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 24.12.2013 року. Що стосується стягнення моральної шкоди з матері дитини, представник третьої особи вважає неприйнятним, так як дитина проживає із матір'ю, знаходиться на її утриманні, стягнення моральної шкоди з відповідача зашкодить інтересам дитини. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якого є позивач по справі (а.с. 6). Шлюб між сторонами розірвано відповідно до рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 вересня 2013 року (а.с. 7). Після розірвання шлюбу [PERSON] мешкає із матір'ю. З моменту розлучення у позивача із відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі батька у вихованні сина, його відвідуванні, мирним шляхом врегулювати даний спір сторони не змогли, договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків [PERSON] стосовно сина сторони не укладали. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст. 158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. В зв'язку з наявним спором, позивач звернуся до служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області для визначення порядку спілкування і участі його у вихованні сина. За рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 800 від 24 грудня 2013 року встановлено способи участі у вихованні та порядок спілкування [PERSON] з сином - [PERSON], на території міста Лозова або за згодою сторін за межами міста, щосереди з 16.00 до 18.00 години та щонеділі з 09.00 до 18.00, за попередньою домовленістю з матір'ю хлопчика (а.с. 8). Відповідно до положень ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. За ч.ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ч. 1-3 ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно до ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено, що відповідно до рішення виконкому Лозівської міської ради Харківської області визначені способи участі у вихованні та порядок спілкування [PERSON] з сином - [PERSON], однак відповідач відхилялася від встановленого порядку в спілкуванні батька з дитиною і не завжди це було виправдано. При вирішенні даного спору між сторонами, суд враховує вимоги закону та обставини справи, зокрема встановлений законом пріоритет проживання дітей саме з батьками або з одним з них, можливість та бажання батька виховувати та утримувати сина, а тому побачення батька мають бути систематичними та тривалими. Таким чином, суд вважає, що позивач як батько малолітнього сина має право на спілкування з ним для виконання своїх батьківських обов'язків по його вихованню. При цьому відповідачка не має право перешкоджати цьому в інтересах дитини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність визначити способи участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON], [INFO], на території міста Лозова Харківської області або за згодою сторін за межами міста, щосереди з 16.00 до 18.00 години та щонеділі з 09.00 до 18.00, за попередньої домовленістю з матір'ю хлопчика - [PERSON], зобов'язавши [PERSON] не порушувати призначений порядок участі [PERSON] у вихованні і спілкуванні з сином [PERSON] згідно з рішенням комісії з питань захисту прав дітей Лозівської міської ради №800 від 24.12.2013 року. Позивач просить стягнути з відповідача спричинену моральну шкоду у розмірі 5000 грн., однак суд, вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як у відповідності до правових позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 (зі змінами від 25.05.2001 року) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під спричиненням моральної шкоди слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях, у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні прав власності, нормальних життєвих зв'язків, порушенні стосунків з оточуючими людьми. При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають з'ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В судовому засіданні позивач не довів в чому виявилася заподіяна йому моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно. На підставі ст. 82 ЦПК України суд звільняє відповідача від оплати судового збору на користь позивача, оскільки позивач не працює, має на утриманні малолітню дитину.

Outcome: partial