Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати освітніх послуг, мотивуючи тим, що [PERSON] з 01.09.2018 року до 02.09.2019 року навчалась у Вінницькому національному технічному університеті за спеціальністю менеджмент. Навчання здійснювалось на умовах надання платних послуг згідно з договором №218/48 від 10.07.2018 року. Станом на 27.07.2021 року [PERSON] не сплатила за вже надані їй освітні послуги, чим спричинила заборгованість перед ВНТУ у розмірі 1003 доларів США, що еквівалентно 27 061, 44 грн. Такі дії [PERSON] змушують ВНТУ звернутись до суду. Просили суд, стягнути з [PERSON] на користь ВНТУ заборгованість за договором №218/48 від 10.07.2018 року у розмірі 27 061, 44 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача, не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував, щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась повісткою, надісланою рекомендованим листом з повідомленням. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності відповідач не надала. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що наказом ректора ВНТУ від 10.07.2018 року № 33-сі [PERSON] була зарахована до складу студентів першого курсу денної контрактної форми навчання, факультет менеджменту та інформаційної безпеки (а.с. 3). На підставі договору №218/48 від 10.07.2018 року [PERSON] навчалась на денній формі за напрямом менеджмент. Відповідно до умов цього договору університет зобов`язується організувати навчання студента на умовах компенсації ним витрат на навчання. В разі виконання навчального плану та захисту магістерської роботи студенту буде виданий диплом про присвоєння кваліфікації магістра з вибраної спеціальності (п.2.1) Не пізніше 30 вересня 2018 року провести для покриття витрат Університету з організації навчання в університеті грошовий внесок на розрахунковий рахунок університету в розмірі еквіваленту 1000 доларів США по курсу Національного банку України на день оплати і не пізніше 28 лютого відповідного року перевести для покриття витрат Університету з організації навчання в університеті грошовий внесок на розрахунковий рахунок університету в розмірі еквіваленту 1000 доларів США за курсом Національного банку України на день сплати (п.2.7). Університет залишає за собою право відрахувати студента зі складу студентів за академічну неуспішність, за станом здоров`я, у випадку грубого порушення ним Правил проживання та пересування іноземних громадян в Україні, Статуту Університету, а також у випадку несвоєчасної плати за навчання у розмірі, встановленому статтею 2.8 (п.3.1). Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання з приводу надання освітніх послуг, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми Закону України «Про вищу освіту», Цивільного кодексу України. Статтею 5 Закону України «Про вищу освіту», зокрема, передбачено, що підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми чи науковими програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень; науковий рівень. Перший (бакалаврський) рівень вищої освіти відповідає сьомому рівню Національної рамки кваліфікацій і передбачає здобуття особою теоретичних знань та практичних умінь і навичок, достатніх для успішного виконання професійних обов`язків за обраною спеціальністю. Частиною 1 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. Позивач виконав своє зобов`язання, проте відповідач, в порушення умов договору, оплату за надання освітніх послуг не вніс. За порушення умов контракту на підставі наказу ректора ВНТУ від 02.09.2019 року № 27-сі з 02.09.2019 року відраховано [PERSON] студентку 1-го курсу, яка здобуває ступінь магістра денної контрактної форми навчання факультету МІБ, за спеціальністю 073 - менеджмент, групи МЗД 18м (а.с. 4). Згідно довідки бухгалтера ВНТУ станом на 27.07.2021 року за [PERSON] рахується заборгованість по оплаті за надані освітні послуги в сумі 27 061,44 грн. (а.с. 6). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту визначені в ст. 16 ЦК України. Одним із способів захисту є примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Права позивача порушені і підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача суми боргу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270,00 грн., сплата якого позивачем підтверджена платіжним дорученням від 19.08.2021 року № 2111 (а.с. 7).

Outcome: approved