Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON]. [INFO] Дина має хронічні захворювання, потребує постійного профілактичного лікування, вона сама утримувати сина не має можливості, оскільки тимчасово не працює, син потребує матеріальної допомоги. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина, а тому вона звернулась до суду. В судовому засідання представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що від матеріального утримання сина не ухиляється, постійно надає грошові кошти на його утримання , крім того, вони з позивачкою проживають разом і мають спільний сімейний бюджет. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 26.06.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим м/в ЗАГС м. Вінниця. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.10.2001 р., виданого Відділом РАГСу Приморського РУЮ м. Одеси. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з обома батьками. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи обставини справи, та те, що сторони по справі та їх спільна дитина проживають разом, суд приходить до висновку про те, що стороною позивача не доведено перебування дитини лише на її утриманні та усунення від виконання обов'язку по утримання дитини батьком. Отже, [PERSON] всупереч вимог ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України не були доведені ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. У той же час у відповідності до ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання. Згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє здійсненню процесуальних прав сторін, встановлених цим Кодексом. Тобто процесуальними нормами передбачено як право на участь у дослідженні доказів, так і обов'язок із доказування обставин при невизнанні їх сторонами (ст. 60 ЦПК України). При цьому суд безпосередньо не повинен брати участь у зборі доказового матеріалу. Таким чином позивачкою не надано доказів того, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати сина. За викладених обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed