Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право забудовника на житловий будинок, господарсько побутові будівлі та споруди за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, IV провулок Бадигіна, будинок 135 в м. Мелітополі Запорізької області, в тому числі з право предявити для прийняття в експлуатацію завершене будівництво вказаного житлового будинку, господарсько побутових будівель та споруд з правом реєстрації права власності на вказаний житловий будинок, господарсько побутові будівлі та споруди. Позовна заява обґрунтована тим, що 08 серпня 1970 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. В період проживання з відповідачем в зареєстрованому шлюбі рішенням Мелітопольської міської ради народних депутатів Запорізької області №84/1 від 15.04.1993 року відповідачу було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку по IV провулок Бадигіна, 135 в м. Мелітополі Запорізької області. В подальшому між відповідачем та виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради народних депутатів в особі головного архітектора міста [PERSON] було укладено договір на будівництво житлового будинку на правах приватної власності від 15.10.1997 року. 16 жовтня 1997 року було затверджено головним архітектором міста Мелітополя планувальне завдання. Згідно цього планувального завдання на виділеній відповідачці земельній ділянці повинно було побудовано житловий будинок з визначеними розмірами, сарай, дворова вбиральня, літній душ. На час укладення договору на будівництво житлового будинку на правах приватної власності від 15.10.1997 року шлюбу між позивачем та відповідачем було розірвано, але після припинення шлюбних відносин вони домовились про добровільний поділ майна. За вказаною домовленістю вищевказана земельна ділянка залишилась в користуванні позивача. Позивач мав намір розпочати будівництво житлового будинку. Позивач зазначив, що укласти договір на будівництво житлового будинку на правах приватної власності та отримати планувальне завдання на своє імя не мав можливості, оскільки земельна ділянка була виділена відповідачу, тому саме відповідач уклала договір та отримала планувальне завдання. Станом на 29.01.1999 року житловий будинок було побудовано за рахунок позивача та відповідач звернулась до КУ «МБТІ» з заявою про обстеження побудованого житлового будинку та виготовлення технічної документації. Після обстеження житлового будинку спеціалістами КУ «МБТІ» було зясовано, що житловий будинок був побудований з відхиленням від планувального завдання. Після будівництва житлового будинку позивач залишився проживати там, за його заявами було підключено водопостачання та електропостачання до будинку. Однак до теперішнього часу позивач не має можливості оформити право користування на земельну ділянку, здати в експлуатацію будинок на своє ім`я через те, що вказані вище договору та документи були видані відповідачу. Позивач в судове засідання не зявився, однак від його представника адвоката [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Просять задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Від представника відповідача - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини. 15.04.1993 року рішенням №84/1 виконавчого комітету міської ради народних депутатів про виділення земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків [PERSON] було виділено земельну ділянку за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, IV провулок Бадигіна, будинок 135 /а.с.10, 12-15/. 02.08.1997 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.01.2000 року серії І-ЖС №092503, виданого завідуючим відділу запису актів громадянського стану, актовий запис №451 /а.с.9/. 15.10.1997 року між відповідачем [PERSON] та головним архітектором міста [PERSON] було укладено договір на будівництво жилого будинку на правах приватної власності /а.с.16/. 16.10.1997 року головним архітектором міста [PERSON] було затверджено планувальне завдання на виділеній відповідачці земельній ділянці, а саме за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, IV провулок Бадигіна, будинок 135 /а.с.17/. Згідно акту від 21.01.1999 року виданої Мелітопольським міжміським бюро технічної інвентаризації будинок, який знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, IV провулок Бадигіна, 135 був побудований з відхиленням від планувального завдання, а саме порушена посадка будинку, збільшені розміри будинку, розпочато будівництво навісу Г-1 розміром 8,40х3,58 /а.с.18-22/. Крім того, заявою №2129 від 30.11.1994 року підтверджується факт звернення та підведення електропостачання Мелітопольським РЕМ до будинку № 135, IV провулок Бадигіна в м. Мелітополі Запорізької області /а.с.24/. Також довідкою Мелітопольського державного комунального підприємства «Водоканал» №488 від 15.07.1999 року виданої [PERSON] підтверджується факт підведення до будинку № 135, IV провулок Бадигіна в м. Мелітополі Запорізької області водопостачання, оскільки робилась повірка водоміра марки ВСЛМ-20 /а.с.23/. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. \~Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо обєкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону. Розяснень пункту 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» №10-1387/0/4-12 від 27 вересня 2012 року зазначено, що право власності на збудоване до набрання чинності ЗУ «про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набувається в порядку, який існував на час його спорудження. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини регулювалася незаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та чом о вол одінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР ЗІ січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Правилами державної реєстрації обєктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України - січня 1996 року за № 31/1056. Інструкцію про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, яка затверджена наказом Держбуду України від 9 червня 1998 року № 121, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26 червня 1986 року за № 399/2839, яка втратила чинність згідно з наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 15 лютого 2002 року № 36 у зв'язку з прийняттям Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, (реєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002. року за № 157/6445. Відповідно до п 1.6. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 \\ № 7/5. зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 7/6445, який діяв па момент спорудження житлового будинку, державній реєстрації підлягає право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийняте в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. Крім того, розясненнями Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ викладених в листі №24-753/04-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Таким чином, з огляду на вище викладене, дослідивши позицію сторін та наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задовольнити позовну заяву.

Outcome: approved