overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON], зареєстрованого 25.03.2017 року Шевченківським районним у м.Львові відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №105. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 25.03.2017 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським районним у м.Львові відділі державної реєстраціїактів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №105. У шлюбі дітей немає. Позивач стверджує, що сімейне життя у них не склалося. Подружжя має протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Стверджує, що близько року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. З данного моменту не бачилися та не спілкувалися. Крім того, позивач вважає, що можливості зберегти сім»ю немає, оскільки втрачено почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Враховуючи вищенаведене, позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив розірвати шлюб. Вподальшому у судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилася. До суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, крім того зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу. В судове засідання сторони не з'явилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення позивача по справі, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 25 березня 2017 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Шевченківським районним у м.Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №105. У шлюбі дітей немає. У подружжя спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. У сім»ї постійно виникали сварки та конфлікти, у зв»язку з чим примирення та збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши заяву відповідача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам, цей шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначає, що між ним та відповідачкою 17 серпня 2010 року було укладено шлюб який зареєстрований Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 17 серпня 2010 року, актовий запис № 366 та видано свідоцтво про шлюб. Покликається на те, що сімейне життя не склалося, оскільки кожен має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. У шлюбі дітей немає. Зазначає, що відповідачка нехтує сімейними цінностями та наявність постійних конфліктів, непорозумінь, розбіжностей в кінцевому результаті призвели до фактичного припинення сімейних відносин. Вказує, що подальше перебування в шлюбі є неможливим та суперечить його інтересам, на даний час є абсолютно чужими людьми. За глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення неможливе. У зв'язку з наведеним позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, його представником [PERSON] подано заяву в якій вона просить слухати справу у її відсутність, підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу, та просить позовну заяву задоволити. Відповідач в судове засідання не зявилися, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення та газета «Високий замок» від 08.09.2015 року. На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 серпня 2010 року року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено актовий запис за № 366 Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі припинили спільне проживання, шлюб між [PERSON]. та [PERSON]. існує лише формально, у шлюбі дітей немає, сторони проживають окремо, фактичні шлюбні відносини припинено, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не узгоджується з інтересами позивача та відповідачки, а тому суд приходить до переконання, що примирення між сторонами не вбачається можливим. Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. З наведених міркувань та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, якою просить суд ухвалити рішення, яким розірвати його шлюб із [PERSON], зареєстрований 25 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 08. Свої вимоги мотивує тим, що вони зареєстрували шлюб 25 січня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького управління юстиції Миколаївської області. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося через те, що у них різні погляди на життя, різні характери, в результаті чого в них часто виникали сварки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Вони разом не проживають, не підтримують жодних подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Таким чином їх шлюб перетворився у просту формальність. Позивач подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка подала до суду заяву про слухання справи без її участі. Позовні вимоги визнає. Проти задоволення позову не заперечує. Згідно положень ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав, постановляє рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено той факт, що позивач знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 099558 від 25 січня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 08. Ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України надано право кожному з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спільне життя між сторонами не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо одне від одного, їх шлюб перетворився у просту формальність та зберегти сімю є неможливо. Після розірвання шлюбу відповідачка виявила бажання залишити дошлюбне прізвище ''Кононенко''. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню, сплачений останнім судовий збір в сумі 640 гривень. - 2 -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про скасування арештів. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2016 р. звільнено з-під арешту квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER], виданого 16 червня 2005 р. Комунарської районної адміністрацією Запорізької міської ради, належить [PERSON], [PERSON], накладеного постановами державних виконавців. В судовому рішенні не вирішено вимогу, зазначену в позові, про скасування арешту з квартири, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 30 липня 2009 р. на ? частину квартири у зв'язку із чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис - №8932623. У відповідності зі ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оскільки вимога про скасування арешту з квартири, накладеногоухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 30 липня 2009 р. розглядалась в судовому засіданні, але рішення по ній не приймалось, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення, яким скасувати арешт квартири, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду від 30 липня 2009 р. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідачки, в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 2003 року по 2014 рік вони перебували в зареєстрованому шлюбі, в період якого 23.03.2004 року народився син [PERSON], який на сьогоднішній день проживає разом з ним та перебуває та його повному утриманні. Відповідачка ніякої матеріальної допомоги по утриманню дитини не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, просив стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання подала заяву про визнання позовних вимог. Заслухавши сторони, дослідивши докази, що є у справі, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 2003 року по 2014 рік перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них 23.03.2004 року народився син [PERSON]. У відповідності до довідки виданої Дар»ївською сільською радою Білозерського району Херсонської області, малолітній [PERSON], [INFO] проживає з батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України судом при визначенні розміру аліментів враховуються обставини: стан здоровя та матеріальне становище дитини; платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки №04-15/947 виданої 21.05.2015 року Білозерським РЦЗ Херсонської області [PERSON] перебуває на обліку як безробітна з 28.04.2015 року. Поскільки сторони не досягли домовленості між собою у добровільному порядку щодо утримання дитини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини. Розподіл судових витрат суд здійснює у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на його утримання. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є рідним батьком відповідача. Позивач є людиною похилого віку, пенсіонером, має тяжке матеріальне становище. Внаслідок хвороби він перебуває у КУ «Запорізький геріатричний пансіонат», сума оплати якого є високою, внаслідок чого позивач не в змозі самостійно його оплачувати. Відповідач у добровільному порядку не допомагає батьку, грошей на його утримання не надає, у звязку з чим він звернувся до суду. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилася, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними документами встановлено, що [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) У відповідності зі ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно довідки Комунальної установи «Запорізький геріатричний пансіонат» від 10 січня 2017 р. [PERSON] з 30 жовтня 2014 р. проживає у вказаній установі, на платному утриманні. Сума оплати за проживання з 1 січня 2016 р. становить 3\~228,50 грн. щомісячно. (а.с.2) Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя [PERSON] є пенсіонером, отримує пенсію за віком у розмірі 2\~284,45 грн. щомісячно. (а.с.3) Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], є непрацездатним, пенсіонером, отримує пенсію, однак не може самостійно себе утримувати у звязку з хворобою та похилим віком, суд вважає за необхідне стягнути з доньки аліменти на утримання батька. При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 205 СК України, згідно яким суд визначає розмір аліментів батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу). Вимога про стягнення з відповідача аліментів в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для працездатних осіб, не грунтується на законі, тому не може бути задоволена. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на період навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є його рідним батьком. На теперішній час він навчається у Дніпропетровському професійному залізничному ліцеї в групі № 16 на ТУ курсі денного відділення ІІ рівня акредитації. У звязку з навчанням він потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, яку останній в змозі надати. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача до закінчення навчання. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просить суд заслухати справу у його відсутність. В судове засідання відповідач не зявився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серія 1-НО № 070826 від 18 грудня 1998 р. [PERSON] народився 12 грудня 1998 року, його батьком є [PERSON]. Згідно довідки № 1131 від 07.12.2016 року, виданої «Дніпропетровським професійним залізничним ліцеєм» [PERSON] навчається у «Дніпропетровському професійному залізничному ліцеї» на денному відділенні. Термін навчання з 12.12.2016 року по 28.06.2017 року. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі закінчення навчання. Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів суд враховує матеріальну можливість відповідача надавати позивачеві матеріальну допомогу, а крім того згідно з вимогами ст.200 СК України суд бере до уваги можливість надання утримання позивачу з боку його матері. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у частковому співвідношенні до його доходу, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається, мотивуючи тим, що він навчається в Смілянському промислово-економічному коледжі, що підтверджується довідкою з навчального закладу. Для забезпечення навчання необхідні кошти щоб купувати одяг, канцтовари, проїзд до м.Сміла. Мотивуючи тим, що відповідач добровільно не надає йому допомоги, хоча є працездатним, має можливість надавати допомогу, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку і всіх видів доходу. В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позов на підставах викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів, але просив зменшити суму аліментів оскільки він має на утриманні ще двох дітей, отримує невеликий дохід за місцем роботи. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], який згідно довідки №221 від 17.11.2016 р. є студентом денного відділення Смілянського промислово-економічного коледжу ЧДТУ. Термін навчання з 01.09.2016 р. по 30.06.2019 р. (а.с.6). Суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається та йому необхідно купувати одяг, канцтовари, продукти харчування, тощо. Відповідно до ст.ст.199, 200 СК України якщо повнолітні діти продовжують навчання та в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей чи непрацездатних осіб, інших обставин. що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, який працює слюсарем у СТОВ «Дніпро» та отримав за період з червня по листопад 2016 року 22955,27 грн., має задовільний стан здоровя, на утриманні двоє малолітніх дітей, позивач [PERSON] отримує стипендію у сумі 622 грн. на місяць, тому суд вважає, що вимоги позивача, про стягнення аліментів з відповідача, є обґрунтованими та суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу своєму синові у звязку з навчанням в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), а тому позов підлягає до часткового задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, яка мотивована тим, що рішенням суду визначено місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з ним. Відповідач є матір'ю дитини. В теперішній час дитина проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Відповідач матеріальної допомоги по догляду за дитиною не надає. Просив стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого повторно 11.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 16 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 27.09.2013 року, визначено місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з батьком - [PERSON]. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням по цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частині від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дітей, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітню дитину і має змогу виплачувати аліменти на її утримання. Інших утриманців відповідач не має. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved