Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті шляхово-транспортної пригоди. Позовну заяву мотивував тим, що він є власником автомобіля марки «DAEWOO-SENS» д.н.з. [NUMBER] , яким він 11.09.2017 року близько 12 год. 15 хв. керував в смт Драбів по вул. Центральній Драбівського району Черкаської області, де неподалік магазину «Кошик», відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] , здаючи назад, не пересвідчився в безпеці руху, допустив зіткнення з його автомобілем, в результаті чого його автомобіль отримав механічні пошкодження. Винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача [PERSON] , якого було притягнуто до адміністративної відповідальності по даному факту за ст.124 КУпАП Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 20.11.2017 року та накладено штраф у розмірі 340 грн. 01.12.2017 року постанова набрала законної сили. 28.01.2018 року позивач звернувся з письмовою заявою до ТДВ «Експрес Страхування» про страхове відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в результаті ДТП. Страховою компанією була проведена оцінка заподіяних матеріальних збитків, де було зафіксовано фізичний знос запасних частин, використаних під час відновлювального ремонту, який склав 0,5100, та проведено страхове відшкодування в розмірі 8798 грн. 21 коп. Позивач вважає, що розмір страхового відшкодування в значній мірі є меншим від реальних збитків, які йому були заподіяні в результаті ДТП. Згідно висновку про проведення незалежної оцінки для визначення вартості матеріальних збитків після ДТП від 07.11.2019 року, наданого ПП «Консультант», вартість матеріальних збитків, заподіяних позивачу в результаті ДТП становить 14748 грн. Крім того, в результаті ДТП позивачу заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в тому, що автомобіль, який йому належить був суттєво пошкоджений і потребував значного ремонту, на який позивачу довелося самостійно вишукувати гроші для його ремонту. Позивач вимушений був брати кредит в банку під значні відсотки, які він сплачує й по даний час. Це призвело і призводить до душевних страждань. Позивач є людиною похилого віку. Після ДТП стан здоров?я позивача погіршився і він вимушений був лікуватися у стаціонарному відділенні. Через погіршення технічного стану автомобіля позивач не мав можливості користуватися ним та зазнав побутові незручності, що виникли внаслідок цього. Розмір заподіяної моральної шкоди позивач оцінює в сумі 10 тис. грн. [PERSON] відмовився відшкодовувати недоплачену суму збитків страховою компанією, що спонукало його звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні підтримав позов, просив суд його задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, заперечував проти його задоволення, у відзиві на позовну заяву вказав, що висновок із звіту від 07.11.2019 року про проведення незалежної оцінки не може бути доказом розміру шкоди, заподіяної автомобілю, оскільки таким доказом може бути виключно авто-товарознавча та транспортно-товарознавча експертиза, які проводяться державними спеціалізованими установами, а також судовими експертами, які не є працівниками зазначених установ, які функціонують відповідно до вимог Закону України «Про судову експертизу», що визначено в п. 2 розділу ІV «Товарознавча експертиза» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5. Такі експертизи позивачем не проводились. Також відсутній договір чи ухвала суду на підставі яких здійснювалася оцінка майна. Сам висновок не містить відомостей, визначених п.4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Мінюсту України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092. З висновку не можливо встановити, які саме пошкодження були на автомобілі позивача на момент проведення огляду, та відсутні докази такого огляду, що не дає можливості встановити чи були взяті до уваги пошкодження внаслідок ДТП за участю відповідача, чи оцінювались (виявлялись) також інші пошкодження. Також в матеріалах справи відсутня інформація про перелік та характер пошкоджень, заподіяних автомобілю позивача внаслідок ДТП, що унеможливлює співставлення пошкоджень, оцінених у висновку, та пошкоджень, заподіяних внаслідок ДТП. Сам висновок був зроблений більш ніж за два роки після проведення огляду автомобіля та сам огляд через два тижні після ДТП, протягом яких могли статися додаткові зміни. Огляд проводився без присутності відповідача. Висновок не містить ідентифікаційного номера VIN, що суперечить п. ІV Методики по ідентифікації автомобіля позивача. Заперечуючи позовну заяву в частині відшкодування моральної шкоди вказав, що відповідач, як порядна та законослухняна особа 07.10.2017 року передала позивачу в борг кошти в розмірі 500 доларів США та 3500 грн. з метою забезпечення позивачу можливості провести ремонт автомобіля, до того як буде одержано ним страхову виплату, тобто вжив самостійно за власною ініціативою всіх можливих та необхідних заходів щодо недопущення будь-яких витрат позивача на ремонт автомобіля за рахунок його власних коштів та забезпечив можливість оперативного ремонту його автомобіля. Позивач міг оперативно здійснити ремонт власного автомобіля за рахунок наданих відповідачем коштів. Дані обставини встановлені рішенням Драбівського районного суду від 01.03.2019 року по справі № 692/44/18, яке набрало законної сили та в силу вимог ч.4 ст.82 ЦПК України є обставинами, що не підлягають доказуванню по справі. Надана позивачем довідка з установи банку не підтверджує факт одержання кредиту, не містить даних про пов`язаність грошових зобов`язань позивача перед банком та ДТП та участю позивача та відповідача. Є сумніви в повноваженнях особи, яка підписала таку довідку. Надані суду копії документів не завірені позивачем в установленому порядку. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, представника відповідача, свідка, суд дійшов до наступного. Відповідно до постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.11.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП за наступних обставин. [PERSON] близько 12 год.15 хв. в смт Драбів по вул. Центральній, неподалік від магазину «Кошик», керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] , здаючи назад, не пересвідчився в безпеці руху, допустив зіткнення з автомобілем позивача, в результаті чого його автомобіль «DAEWOO-SENS», д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Даний факт не оспорюється відповідачем. З листа ТДВ «Експрес страхування» від 13.102.2018 № 741 вбачається, що [PERSON] отримав виплати з страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «DAEWOO-SENS», д.н.з. [NUMBER] в повному обсязі в сумі 8798,21 грн. Розмір матеріальних збитків було визначено на підставі протоколу огляду від 13.09.2017 року транспортного засобу, фото додатків та положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року (далі - Методика). Позивач вказує в позові, що розмір збитків є більшим ніж йому було відшкодовано страховою компанією. Як доказ розміру матеріальної шкоди позивач надав суду Звіт про проведення незалежної оцінки (далі - Звіт) з висновком до даного звіту від 07.11.2019 року. Згідно даного звіту розмір матеріальних збитків після ДТП внаслідок пошкодження автомобіля позивача складає 14748 грн., які обраховані на дату складання звіту. Дослідивши наданий позивачем звіт суд вважає, що він не відповідає критерію достатності та достовірності для встановлення обставин, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення недоотриманої матеріальної шкоди. Так, відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав, та оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658 оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. З розділу 1 Звіту вбачається, що договір між замовником - [PERSON] та ПП «Консультант» укладено 07.11.2019 року. Незалежну оцінку проведено сертифікованим оцінювачем [PERSON] з 07.11.2019 по 08.11.2019 року. При цьому, в розділі 3.1 Звіту вказані характеристики об?єкта оцінки та його стан. Як з`ясовано в судовому засіданні з пояснень позивача та свідка [PERSON] , так і самого Звіту огляд транспортного засобу було проведено [PERSON] 25 вересня 2017 року. На час проведення огляду будь-яких договорів про проведення оцінки майна між ними не укладалось. Винуватець ДТП до участі в огляді транспортного засобу не запрошувався. Як пояснила свідок [PERSON] , якою складався 07.11.2019 року Звіт, запрошення винуватця ДТП не передбачено законодавством. Суд вважає, що огляд транспортного засобу, на підставі якого було обраховано збитки, проведений з істотним порушенням, що в подальшому унеможливило зробити вірний висновок у Звіті. Так, огляд проводився не під час виконання оцінювання майна, [PERSON] 25 вересня 2019 року не була особою, яка здійснює оцінку майна, оскільки договір про це укладено не було. Результати проведеного огляду не могли бути покладені в основу звіту від 07.11.2019 року, як такі що не були отримані в процесі оцінювання. Згідно п.5.1, 5.2 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що питання про необхідність виклику заінтересованих осіб не вирішувалося взагалі. Крім того, самі результати огляду транспортного засобу проведеного 25.09.2017 року до звіту додані не були. Як пояснила свідок [PERSON] це було зроблено помилково, вони наявні і зберігаються у неї. Відтак, без збору первинних даних для проведення оцінки майна в передбачений законом спосіб провести вірні розрахунки нанесеної матеріальної шкоди не можливо. На підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягає. Щодо спричинення моральної шкоди позивачу внаслідок ДТП суд встановив наступне. З позовної заяви та пояснень позивача вбачається, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 10000 грн. Позивач вказав, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, після ДТП в нього погіршився стан здоров`я та він вимушений був лікуватися на стаціонарному відділенні, через погіршення технічного стану автомобіля він не мав можливості користуватися ним та зазнав побутові незручності. Також він вимушений був шукати гроші для ремонту автомобіля, брати кредит для цих цілей під значні відсотки, як сплачує понині. На доказ вказаному позивач надав суду лише лист АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» від 14.03.2019 року № К12-50.4/36 згідно якого між [PERSON] та банком уклав кредитний договір № 100904408301 від 06.11.2017 на суму 11000 грн. 00 коп., простроченої заборгованості по договору не має. Суд вважає недостатніми докази наданими позивачем для підтвердження нанесення моральної шкоди. Так, частина тверджень позивача спростована відповідачем. Зокрема, з рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 01.03.2019 року вбачається, що винуватець ДТП [PERSON] позичив кошти [PERSON] для ремонту автомобіля до виплат страхової компанії, про що була складена розписка від 07.10.2017 року. Розмір позичених коштів склав 500 доларів США та 3500 грн., що в загальній сумі становить більш ніж 16000 грн. Тобто відповідач сприяв усуненню негативних наслідків своїх дій, забезпечивши позивачу можливість швидко відремонтувати автомобіль. З самого листа банку не можна зробити висновки про цільове призначення отриманих кредитних коштів [PERSON] . Також відсутні докази на що саме ці кошти були витрачені позивачем. Відсутні докази перебування позивача у лікарні та що це було пов`язано з ДТП. Відповідно до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин в задоволенні позовних вимог по стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Outcome: dismissed