Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх вимог вказував, що жителька с. В.Хутір Драбівського району Черкаської області [PERSON], має двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відомості про батьків дітей записані зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. За час проживання [PERSON] в с. В.Хутір Драбівського району не створила належних умов для утримання та виховання малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, вихованням дітей не займається. Малолітні діти з 05.02.2013 року ([PERSON]), та з 12.06.2014 року ([PERSON]) перебувають в будинку дитини за заявою матері. За час перебування дітей в будинку дитини мати їх не відвідувала, не цікавилася їхнім життям та здоров'ям, не приймала участі в їх утриманні та вихованні. Згідно довідки Драбівської ЦРЛ від 13.02.2015 року відповідач з 1998 року перебуває на обліку у лікаря психіатра. Питання про неналежне виконання батьківських обов'язків [PERSON] розглядалося на засіданні виконкому Великохутірської сільської ради та про доцільність позбавлення батьківських прав на засіданні комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини. Таким чином, [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків виховувати малолітніх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Згідно з висновком від 16.04.2015 року № 155/01-20 орган опіки та піклування Драбівської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітніх дітей. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, пояснила суду, що діти з народження з матір'ю не проживають, перебувають на державному утриманні в будинку дитини, мати участі в вихованні не приймає, не відвідує дітей, неодноразові бесіди позитивного результату не дали, по місцю проживання матері обстеженням встановлено, що відповідач не має належних умов для утримання дітей. Відповідач в судове засіданні не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала, тому суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи. Прокурор підтримала позовні вимоги та просила суд їх задоволити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] має двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. З копій розпоряджень Драбівської РДА від 05.02.2013 № 17, від 16.01.2015 №3, від 12.06.2014 № 182, від 15.12.2014 № 331, вбачається, що діти відповідачки знаходяться на повному державному утриманні в Комунальному закладі Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини Черкаської обласної ради. Згідно акту даного закладу від 15.03.2015 року мати за весь час перебування в ньому дітей лише 4 рази в 2013 році відвідала сина. Більше уваги нею не приділялося до дітей, намірів забрати їх не висловлювалося, долею дітей не цікавилася. Згідно актів обстеження умов проживання відповідача від 05.06.2014 року, 26.01.2015 року, 05.03.2015 року, у [PERSON] відсутні умови для проживання неповнолітніх дітей. Характеристика, видана виконавчим комітетом Великохутірської сільської ради 27.01.2015 року, щодо [PERSON] негативна. Рішенням виконавчого комітету Великохутірської сільської ради від 27.02.2015 року № 9 та рішенням комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини Драбівської РДА від 30.01.2015 року № 2 вирішено доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її двох неповнолітніх дітей. Згідно висновку органу опіки і піклування Драбівської РДА від 16.04.2015 року № 155/01-20 орган опіки і піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її двох малолітніх дітей. Підстави аналогічні підставам, що зазначені у позовній заяві. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідачка відсторонилася від покладеного на неї обов'язку по вихованню своїх дітей, не приймає участі в їх матеріальному забезпеченні, тому позов є обґрунтованим. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Абзацом 2 ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України передбачено, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти на утримання її дітей у заявленому позивачем розмірі. Враховуючи майновий стан відповідачки, яка згідно вищенаведеної характеристики не працює, а також її стан здоров'я, а саме перебування на обліку у психіатра, що підтверджується довідкою від 13.02.2015, суд вважає можливим звільнити її від сплати судових витрат, що передбачено ч.3 ст.82 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved