Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем були укладені кредитні договори № R53113434346B від 17.06.2013 року та № R53113476420B від 24.10.2013 року. 07.11.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» було укладено договір відступлення права вимоги № 071114нв у відповідності до умов якого, банк відступив позивачу право вимоги від [PERSON] коштів, право на одержання яких належить банку на підставі кредитних договорів. Вказує, що станом на 07.11.2014 року, тобто на день укладення договору про відступлення права вимоги, у відповідача була наявна заборгованість перед банком за кредитними договорами № R53113434346B від 17.06.2013 року у розмірі 24371,81 гривень та № R53113476420B від 24.10.2013 року відповідно 5734,47 гривень. У звязку із набуттям права вимоги первісного кредитора, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за вказаними кредитними договорами. У судове засідання представник позивача не зявився, але подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та прохання розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та годину розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду у газеті «Урядовий курєр». Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно укладеного та в установленому порядку підписаного кредитного договору № R53113434346B від 17.06.2013 року ПАТ «ВТБ Банк» надав відповідачу кредитні кошти в сумі 20000,00 гривень строком до 17.06.2016 року із щомісячною сплатою 15 відсотків річних. (а.с.4-5). Як вбачається із розрахунку, у відповідача перед банком станом на 17.06.2014 року виникла заборгованість за кредитним договором № R53113434346B від 17.06.2013 року, яка складається із: - заборгованість за тілом кредиту 17730,90 гривень; - заборгованість по відсоткам 2584,91 гривень; - заборгованість по комісійні винагороді 4056,00 гривень. Встановлено також, що згідно укладеного та в установленому порядку підписаного кредитного договору № R53113476420B від 24.10.2013 року ПАТ «ВТБ Банк» надав відповідачу кредитні кошти в сумі 5000,00 гривень строком до 24.10.2016 року із щомісячною сплатою 7,5 відсотків річних. (а.с.22-23). Як вбачається із розрахунку, у відповідача перед кредитором станом на 17.06.2014 року виникла заборгованість за кредитним договором № R53113476420B від 24.10.2013 року, яка складається із: - заборгованість за тілом кредиту 4615,82 гривень; - заборгованість по відсоткам 273,65 гривень; - заборгованість по комісійні винагороді 845,00 гривень. Із матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «БТБ Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» було укладено договір факторингу № 071114нв від 07.11.2014 року у відповідності до умов якого, банк відступив позивачу право вимоги до боржників, зокрема до [PERSON], коштів, право на одержання яких належить банку на підставі кредитних договорів та позивач набув право вимоги цих грошових коштів. (а.с.41-44) Із матеріалів справи вбачається, що відповідач був повідомлений про відступлення банком своїх прав вимоги за кредитними договорами на користь та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та повідомлено [PERSON] про наявну в нього заборгованість за кредитними договорами станом на 07.11.2014 року із вимогою про повернення такої заборгованості. Такі повідомлення, скеровані 14.11.2014 року до відповідача останнім були проігноровані. Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, зобовязання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. ч. 2 ст. 1050 ЦК України вказує, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Враховуючи викладене, оскільки відповідач не виконав умови кредитних договорів належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед кредитором, за умови, що кредитор передав своє право вимоги до боржників позивачу, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь, якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved