Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 29.07.2012 року. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що вказана квартира належала на праві власності у рівних частках [PERSON], котра померла 21.07.2007 року, та [PERSON], котрий після смерті дружини фактично прийняв спадщину, проживаючи разом з нею до моменту відкриття спадщини. Також позивач зазначив, що після смерті дружини, [PERSON], з котрим позивач був давно знайомий, запропонував йому проживати у квартирі та надавати йому допомогу, матеріально підтримувати, утримувати житло, тощо, і з 2007 року вони проживали однією сімєю, і після смерті [PERSON] залишився проживати у квартирі, він звертався до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак було відмовлено та розяснено, що при проживанні зі спадкодавцем однією сімєю він є спадкоємцем четвертої черги за законом і лише у судовому порядку може вирішувати питання прийняття спадщини. У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої наполягав на задоволенні позову. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за відсутності їх представника не звертався, заперечень на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідач не висловив. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду\~ справи, що передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України, відсутні. \~ \~ \~ \~ Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідачів, що відповідає положенням ст.169 та ст.224 ЦП України. \~ \~ \~ \~ Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 29.07.2012 року помер [PERSON], котрому належало на праві власності ? частки квартири [ADDRESS]. Інша ? частки вказаної квартири належала на праві власності його дружині [PERSON], котра померла 21 липня 2007 року і після смерті якої спадщину фактично прийняв її чоловік [PERSON] Таким чином, після смерті [PERSON], померлого 29.07.2012 року, відкрилася спадщина на всю квартиру [ADDRESS]. Позивач був давно знайомий з [PERSON] та після смерті дружини [PERSON], на прохання останнього, погодився мешкати разом з ним в одній квартирі, надавав йому допомогу в побуті, оплачував комунальні послуги, підтримував морально після смерті його дружини, здійснював ремонти квартири. На момент відкриття спадщини 29.07.2012 року, у квартирі разом зі спадкодавцем проживав лише позивач та фактично прийняв спадщину, звертався до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак йому було відмовлено та розяснено, що при проживанні зі спадкодавцем однією сімєю він є спадкоємцем четвертої черги за законом і питання прийняття спадщини може вирішувати лише у судовому порядку. Факт проживання спільно однією сімєю зі спадкодавцем підтверджується наданими письмовими доказами, а саме актами про проживання, складеними КП ЖКС Північний, поштовими відправленнями із зазначенням анкетних даних позивача як одержувача за цією адресою, а також наявністю у позивача правовстановлюючих документів на квартиру, особистих документів спадкодавця, доказів оплати комунальних послуг за житло. Згідно відповіді Четвертої Одеської державної нотаріальної контори від 21.02.2017 року, спадкова справа після смерті [PERSON], котра померла 21 липня 2007 року, та [PERSON], померлого 29.07.2012 року, не заводилась. У відповідності до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Як розяснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Отже, після смерті [PERSON], померлого 29.07.2012 року, єдиним спадкоємцем за законом являється позивач у справі, котрий постійно проживав разом зі спадкодавцем у квартирі та залишився проживати у ній після його смерті. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача правомірні й обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved