Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить: визнати проведення електронних торгів від 03 квітня 2016 року з реалізації арештованого майна, а саме: 1/2 частини квартири [ADDRESS] в системі «СЕТАМ» - недійсними; визнати протокол № 154476 проведення електронних торгів від 03 квітня 2016 року з реалізації арештованого майна, а саме: 1/2 частини квартири [ADDRESS] в системі «СЕТАМ» - недійсним; визнати Акт про проведені електронні торги від 09 серпня 2016 року складений старшим державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON] про реалізацію 1/2 частини квартири [ADDRESS] - недійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 серпня 2015 року позивача викликав державний виконавець [PERSON]. і повідомив про необхідність надання згоди на примусову реалізацію 1/2 частки квартири, незважаючи на мораторій передбачений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Під тиском державного виконавця позивач погодився, знаючи, що його згода на продаж квартири є нікчемною, оскільки він є лише співвласником квартири, і без згоди іншого співвласника квартира не може бути реалізована. 03 квітня 2016 року відбулись електронні торги по реалізації частини квартири, нерухомого майна, яке належить на праві спільної часткової власності гр. [PERSON], а саме - 1/2 частини квартири [ADDRESS]. За результатами торгів переможцем стало ТОВ «Сервісопторг», яким придбано вищезазначену частку квартири за 293513 гривень. Вказує, що проведені електронні торги є незаконними, оскільки станом на час проведення виконавчих дій державним виконавцем та проведення електронних торгів квартира перебувала в іпотеці по договору іпотеки № 91-03ПВ/2007-3, р-р № 725 від 10 серпня 2007 року. Іпотекодержателем квартири виступає ПАТ «Мегабанк», якому позивач винен кошти по кредитному договору, через прострочення розрахунку з банком по кредиту, отриманому від банку в іноземній валюті. Також, в порушення вимог законодавства, державний виконавець не отримав письмову згоду на продаж квартири від іншого співвласника - дружини позивача та поручителя за кредитною угодою. Крім того в заявці на публікацію в системі СЕТАМ - НЕРУХОМЕ МАЙНО від 11 березня 2016 року вих. № В13/3196 начальник ВДВС Новомосковського МРУЮ в характеристиці лоту - квартири зазначив, що квартира не є предметом іпотеки, що також, на думку позивача, свідчить про незаконність передання 1/2 частини квартири на електронні торги та приховування від організатора торгів та потенційних покупців дійсної інформації про майно. Більш того, продаж з електронних торгів ? частини квартири, не виділеної в натурі суперечить правовій позиції Верховного Суду України законодавству України. Також, діючим законодавством України, не передбачено право примусової реалізації нерухомого майна через електронні торги. Реалізація майна з електронних торгів конкретно суперечить положенням ст. 57, 62, 63 Закону України «Про виконавче провадження», в частині реалізації майна, на яке звернено стягнення шляхом його продажу на прилюдних торгах і аукціонах або на комісійних умовах, арешту і вилучення майна боржника, звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку фізичної особи, тобто реалізація арештованого майна на електронних торгах не передбачена, а Законом визначено способи його реалізації. Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, Затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5 - не є законом, а є підзаконним нормативно-правовим актом. В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити. Зазначив на неправомірність посилань державного виконавця на не застосування положень Законe України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки позивач, хоча і є громадянином Російської Федерації, однак знаходиться на території України на законних підставах, має посвідку на постійне проживання, внаслідок чого дія Закону розповсюджується і не застосування норм закону до позивача є дискримінацією. Представник відповідача-1 проти задоволення позову в судовому засіданні 12 січня 2017 року заперечив посилаючись на те, що даний позов є безпідставним і таким що не підлягає задоволенню. Так, позивачем була надана згода на примусову реалізацію 1/2 частини квартири, право власності на яке зареєстроване у встановленому законом порядку. Згода іншого співвласника на реалізацію нерухомого майна в примусовому порядку не необхідна, публікація про продаж майна була загальнодоступною і інший співвласник не був позбавлений змоги дізнатися про проведення торгів. Також, в позові не вказано, які саме порушення, допущені державним виконавцем. В судове засідання, призначене на 23 січня 2017 року представник відповідача-1 не з'явився, підстав неявки не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи надання представником пояснень, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника. Відповідач-2 у відповідності до письмових заперечень, отриманих судом за допомогою засобів поштового зв`язку, просив розглянути справу у відсутність представника. Заперечив проти позову в повному обсязі. Вказав, що відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 1/2 частини квартири належить [PERSON], на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а [PERSON] належить 1/2 частини даної квартири на підставі дублікату свідоцтва про право власності, [NUMBER] від 02 липня 2007 року, виданого Виконавчого комітету Новомосковської міської ради. Із Веб-сайту setam.net.ua вбачається, що на електронних торгах по лоту № 134072 реалізовано саме 1/2 частину житлової 4-х кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], тобто жодних прав та інтересів дружини позивача не порушено. Також, відповідно до підпункту 1 пункту 1 Закону про мораторій протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Тобто Законом про мораторій чітко передбачені умови за яких цей мораторій застосовується, зокрема, відсутність згоди власника нерухомого житлового майна, а також якщо нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника за умови, що у позичальника у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Також позивач - боржник у виконавчому провадженні № 45020644, в межах якого проведено реалізацію майна мав можливість оскаржувати акт опису і арешту нерухомого майна, оцінку нерухомого майна, постанови державного виконавця Відділу ДВС Новомосковського МРУЮ щодо передачі майна на реалізацію, тощо, внаслідок чого фактично погоджувався на реалізацію належного йому нерухомого житлового майна. Крім того, перевірка змісту заявки начальника відділу державної виконавчої служби на відповідність вимогам законодавства організатором торгів не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби. Зазначає, що дії ДП «СЕТАМ» щодо порядку проведення електронних торгів є правомірними та ґрунтуються на положеннях діючого законодавства України. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Представник третьої особи-1 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Вказав на добросовісність набуття третьою особою права власності, наявність зведеного виконавчого провадження з примусового виконання рішень суду, відкритого щодо позивача, з урахуванням яких належне позивачу нерухоме майно було виставлено на торги. Скарг на дії ДВС, зауважень щодо процедури публічних торгів від позивача протягом строку, встановленого для подання скарг не надходило. Зазначає на правомірність проведення процедури електронних торгів з огляду на подану позивачем заяву про згоду на примусову реалізацію належного йому майна. Зазначає, що права іншого співвласника майна не порушуються. Представник третьої особи-2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. В судовому засіданні допитано в якості свідка [PERSON], яка повідомила суду, що їй на праві власності належить 1/2 частка квартири [ADDRESS], інша 1/2 частина якої належить [PERSON] Позивач в серпні 2015 року повідомив її про намір реалізації 1/2 частини квартири, належної йому з метою погашення його заборгованості перед ПАТ «МЕГАБАНК». Вона була обізнана про наявність заборгованості позивача перед банком. Про проведення електронних торгів з реалізації квартири вона не обізнана. Державний виконавець про проведення електронних торгів її не повідомляв. Заслухавши думку учасників судового засідання, з'ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані сторонами докази суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; докази є належними та допустимими (ст.ст. 57-59 ЦПК України). Судом встановлено, що позивачу та [PERSON] на праві спільної часткової власності належать по 1/2 частині квартири [ADDRESS] /а.с.7-8/. 10 серпня 2007 року на підставі договору іпотеки Приватним нотаріусом [PERSON] накладено заборону відчуження вказаного майна на підставі договору іпотеки № 91-03ПВ/2007-з, іпотекодержателем виступає ПАТ «МЕГАБАНК». Як вбачається з протоколу про проведення електронних торгів та визнаних учасниками судового розгляду обставин, 15 травня 2015 року Київським районним судом м. Харків видано виконавчий лист № 640/7390/15ц, за яким присуджено до стягнення з [PERSON], РНОКПП [NUMBER], який мешкає: [ADDRESS] Дніпропетровська область заборгованість на користь ПАТ «Мегабанк» у розмірі 1125731,74 грн. На виконання виконавчого листа відкрито виконавче провадження, передане в провадження Старшого державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON] В межах виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа описано та арештовано нерухоме майно боржника, а саме : 1/2 частина житлової 4-х кімнатної квартири № 7, яка складається з: № 1 коридор - 16,3 кв.м., № 2 кухня - 8,6 кв.м., № 3 кімната - 16,5 кв.м., № 4 санвузол - 10,4 кв.м., № 5 кімната - 12,7 кв.м., № 6 кімната - 17,4 кв.м., № 7 комора - 1,7 кв.м., № 8 кімната - 29,6 кв.м. № 9 комора - 1,8 кв.м., № І балкон-0,9 кв., № II лоджія - 3,1 кв.м.. Загальна площа 119,1 кв.м. житлова площа - 76,2 кв.м. в будинку № [ADDRESS]. 11 серпня 2015 року [PERSON] до начальника ДВС Новомосковського МРУЮ подано заяву, у відповідності до якої останній за вимогою державного виконавця надав свою згоду на примусову реалізацію житлової квартири [ADDRESS], іпотекодержателем якої є ПАТ «МЕГАБАНК». Вказав на свою обізнаність про норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» /а.с.14/. 11 березня 2016 року на адресу директора Дніпропетровської філії ДП «СЕТАМ» МУЮ Начальником ВДВС Новомосковського МРУЮ подано заявку на публікацію в СЕТАМ-НЕРУХОМЕ МАЙНО 1/2 частини житлової 4-кімнатної квартири [ADDRESS] При цьому, в графі 10 заявки «Встановлені обмеження» вказано про перебування майна в іпотеці ПАТ «МегаБанк». В графі 11 «Відомості про іпотеку» вказано «ні» /а.с.15-16/. В період з 01 квітня 2016 року по 03 квітня 2016 року ДП «СЕТАМ» МЮУ проводились електронні торги по лоту з реєстраційним номером134072, найменування майна: 1/2 частина житлової 4-х кімнатної квартири [ADDRESS] За результатами торгів переможцем став учасник під номером 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісопторг», який запропонував найвищу цінову пропозицію - 293513,00 грн., про що 03 квітня 2016 року о 23 год. 51 х. 05 сек. сформовано протокол № 154476 проведення електронних торгів /а.с.94-95/. 04 квітня 2016 року Директором департаменту електронних торгів ДП «СЕТАМ» МЮУ на адресу ВДВС Новомосковського МРУЮ направлено протокол проведення електронних торгів від 03 квітня 2016 року, отриманий відповідачем-1 15 квітня 2016 року /а.с.93/. 13 квітня 2016 року ТОВ «Сервісопторг» на рахунок ВДВС Новомосковського МРУЮ внесено грошові коти в розмірі 278837,35 грн. в якості коштів за придбання на СЕТАМ прот. № 1354476 від 03 квітня 2016 року лоту № 134072 /а.с.91-92/. 03 червня 2016 року старшим державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON] винесено постанову про звільнення майна боржника з під арешту /а.с.99/. 09 серпня 2016 року старшим державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON] складено Акт про проведені електронні торги /а.с.97/, копію якого направлено позивачу /а.с.96/. Розглядаючи вимоги цивільного позову, суд виходить з наступного. Умови та порядок виконання рішень судів і інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, визначав Закон від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV та Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5. Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85 Закону). Аналіз положень Закону № 606-ХІV та інструкції № 512/5 свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону № 606-ХІV та пп. 4.5 Інструкції № 512/5). Так, у відповідності до ст.ст. 62, 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 № 606-XIV в редакції, чинній на час проведення електронних торгів, реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. 22 грудня 2015 року Наказом Міністерства Юстиції України «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» № 2710/5, який був чинним на час проведення торгів, відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 11 березня 2015 року № 212-р «Деякі питання реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» затверджено Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (надалі - Порядок). У відповідності до наведеного в Порядку визначення терміну електронні торги, означена процедура є продажем майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. При цьому - арештованим майном є рухоме або нерухоме майно боржника (крім земельних ділянок та майна, вилученого з обігу згідно із законом або обмежено оборотоздатного, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації. Інші терміни у цьому Порядку вживаються у значеннях, наведених у Законах України «Про виконавче провадження» та «Про електронний цифровий підпис». Пунктом 1 розділу ІІ Порядку встановлено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження». П.3 розділу ІІ Порядку визначає, що Державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення десятиденного строку для подання заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу, і направляє його начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі до Системи для проведення реалізації майна разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): 1) копією виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідкою державного виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; 2) копією акта опису й арешту майна; 3) копіями документів, що характеризують майно, та копіями правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності або право користування майном; 4) копіями документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (акт визначення вартості майна або звіт про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження»); 5) у разі продажу майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, - довідкою про розмір частки державної власності в статутному фонді підприємства-боржника та копією повідомлення керівному органу підприємства про накладення арешту на майно такого боржника; 6) у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду; 7) копією акта приймання-передавання майна на зберігання Організатору (за наявності) або копією акта опису майна, якщо майно передається на зберігання боржнику, членам його сім'ї або іншим особам; 8) письмовою згодою стягувача щодо реалізації майна на комісійних умовах (у разі наявності); 9) іншими необхідними документами, передбаченими Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (зі змінами). У разі проведення рецензування звіту про оцінку майна зазначені документи готуються та направляються (передаються) не пізніше трьох робочих днів з дня закінчення десятиденного строку для оскарження у судовому порядку сторонами виконавчого провадження оцінки, визначеної за результатами рецензування такого звіту. Не підлягає передачі на реалізацію майно, щодо якого наявний письмовий висновок експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі, якщо витрати, пов'язані зі зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано. Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який не повинен перевищувати трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна. У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 3 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби. Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби, який передав майно на реалізацію, про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів. П.3 розділу ІІІ Порядку передбачає, що Організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на другий робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, що підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень тощо). Дата початку проведення електронних торгів призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на Веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у Систему. П.3 розділу VІІ Порядку визначає, що реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку». Електронні торги з реалізації предмета іпотеки проводяться в двомісячний строк з дня одержання Організатором заявки державного виконавця на реалізацію арештованого майна. Організатор зобов'язаний не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймні у двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів. У повідомленні зазначаються інформація про дату і час проведення електронних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення електронних торгів, та інша необхідна інформація. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна. Будь-який учасник може бути покупцем предмета іпотеки, якщо він запропонує найвищу ціну. Якщо покупцем є іпотекодержатель, він зобов'язаний сплатити лише різницю між запропонованою ним ціною і розміром невиконаного основного зобов'язання. За результатами проведення електронних торгів складається протокол, який підписується уповноваженим представником Організатора та покупцем предмета іпотеки. У протоколі, крім інформації, передбаченої пунктом 1 цього розділу, зазначаються дата видачі/підписання протоколу та початкова ціна предмета іпотеки, встановлена відповідно до частини другої статті 43 Закону України «Про іпотеку». П.п.1, 2 розділу VІІІ Порядку встановлюють, що після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом у день закінчення таких електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня. До протоколу вноситься така інформація: дата і час початку та завершення електронних торгів; реєстраційний номер лота; назва лота; стартова ціна та ціна продажу лота, цінові пропозиції учасників, особливі ставки купівлі лота учасників, якщо вони мали місце; сума сплаченого гарантійного внеску, якщо його сплата вимагалася умовами торгів; розмір винагороди Організатору, яку повинен сплатити переможець електронних торгів, та реквізити рахунку для її сплати; відомості про переможця електронних торгів (унікальний реєстраційний номер учасника); дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби, на який необхідно перерахувати кошти за придбане майно. Система у день проведення електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня розміщує аналогічний протокол електронних торгів за лотом з повною інформацією про переможця електронних торгів в особистому кабінеті переможця. У протоколі зазначаються прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує його особу, місце проживання та номер контактного телефону. У разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, код за ЄДРПОУ, місцезнаходження та номер контактного телефону. Протокол електронних торгів роздруковується переможцем електронних торгів із особистого кабінету, підписується та передається особисто або через представника Організатору або надсилається засобами зв'язку на поштову адресу Організатора. У разі підписання протоколу за допомогою електронного цифрового підпису протокол надсилається переможцем із особистого кабінету на електронну адресу Організатора. Підписаний протокол повинен надійти до Організатора не пізніше семи робочих днів з дати отримання протоколу переможцем в особистому кабінеті. Протокол електронних торгів підписується Організатором та не пізніше наступного робочого дня з дня формування Системою розміщується в особистому кабінеті відділу державної виконавчої служби. П.1 розділу Х Порядку передбачає, що На підставі копії протоколу переможець електронних торгів у формі аукціону протягом десяти банківських днів з дня формування протоколу здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно… Переможець електронних торгів у формі аукціону протягом десяти банківських днів з дня розміщення в особистому кабінеті інформації про поновлення виконавчого провадження повинен здійснити розрахунки за придбане на електронних торгах майно. Здійснення переможцем електронних торгів розрахунків за придбане майно, передбачене пунктом 1 розділу VIІ цього Порядку, здійснюється протягом трьох робочих днів, а за майно, передбачене пунктом 2 розділу VIІ цього Порядку, протягом одного робочого дня. Не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведені електронні торги переможцю державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з реалізованого майна, накладеного органами державної виконавчої служби (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту (п.7 розділу Х). Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги (п.8 розділу Х). Таким чином, складання за результатами проведення електронних торгів Акту про проведені електронні торги є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже є правочином. Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком. При цьому, нормами статті 362 ЦК України визначено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. Ст.15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст.16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та визначає способи захисту цивільних прав та інтересів. За таких обставин, враховуючи те, що до суду з позовом звернувся саме співвласник, майно якого відчужене, а не [PERSON], як співвласник, право якого порушено відчуженням частки без застосування переважного права купівлі частки та враховуючи те, що відчуження частки майна відбулось із застосуванням процедури продажу частки на публічних торгах, підстав для задоволення позову з підстав порушення державним виконавцем переважного права купівлі продажу - відсутні. Також не можуть бути застосовані до спірних відносин і посилання позивача на неможливість проведення торгів через мораторій, покладений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03 червня 2014 року, оскільки матеріали справи містять заяву позивача про згоду на відчуження майна, не містять належних та допустимих доказів недійсності такої згоди, та матеріалами справи не підтверджено, що нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника. В той час, як ст.1 цього Закону передбачає, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Водночас, частиною 4 ст.656 ЦК України передбачено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Ст.181 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно зі ст.179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. Матеріали справи не містять доказів виділу в натурі ? частини житлової квартири належної позивачу та [PERSON] Аналізуючи зміст норм права: ст. ст. 177, 179, 181, 182, 186, 188, 190, 191, 366 ЦК України, які визначають поняття речі як об'єкта цивільних прав, нерухомої речі, належність речі до подільної й неподільної залежно від можливості поділу або виділу частки з об'єкта нерухомого майна; п.1 порядку, який визначає поняття лота як одиницю арештованого майна, що виставляється для продажу на електронних торгах, слід дійти висновку про те, що об'єктом реалізації з прилюдних торгів могло бути нерухоме майно, яке є об'єктом цивільних прав (будівля, споруда, інші приміщення, земельна ділянка, підприємство як цілісний майновий комплекс (або його частина, виділена у встановленому законом порядку в окремий самостійний об'єкт власності), а не його частина, яка не набула статусу об'єкта нерухомості в передбаченому законом порядку. За таких обставин реалізація з електронних торгів 1/2 частини квартири, без попереднього вирішення питання щодо можливості виділення в натурі майна, належного особі на праві спільної часткової власності суперечить вимогам ст. ст. 177, 179, 181, 182, 186, 188, 190, 191, 366 ЦК України. Ст.203 ЦК України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ст.215 ЦК України). За таких обставин, поданий позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved