Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що згідно з Державним актом на право власності на землю серії ІІІ-ЗП № 023259 виданого на підставі рішення Новояковлівської сільської ради народних депутатів від 05 грудня 2001року йому передана у приватну власність земельна ділянка площею 7,03 гектарів в межах згідно з планом на території Новояковлівської сільської ради Оріхівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно із договором оренди землі від 15 липня 2008 року , зареєстрованим 12 травня 2009 року Оріхівським РВ Запорізької РФ ДП «Центр ДЗК» земельна ділянка була передана позивачем в оренду відповідачу строком на п'ять років. Згідно акту прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 15.07.2008 року він передав, а фермерське господарство «Зустріч», в особі голови господарства Алещенка І.І., прийняло вищевказану земельну ділянку в оренду. Договором оренди земельної ділянки за користування земельною ділянкою установлена орендна плата у розмірі: зерно- 3000кг, соняшник-300кг, також договором передбачено, що орендар здійснює оранку присадибної земельної ділянки. Орендна плата вноситься до 20 числа першого за звітним роком місяця. В порушення умов договору оренди земельної ділянки, відповідачем за 2012 рік орендна плата сплачена в розмірі 50%, а за 2013 рік не виплачена взагалі. Вважаючи, що ФГ «Зустріч» істотно порушило умови зазначеного договору оренди, оскільки не виплатило орендної плати, ураховуючи те, що мінімальний розмір плати за оренду земельних ділянок Указом Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» (далі Указ Президента № 725/2008) збільшено до 3 відсотків, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з орендної плати за 2012-2013 рік в сумі 7829,54грн., пеню за несвоєчасну виплату орендної плати за 2013-2014 рік в сумі 282,88грн. та сплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Відповідач проти позовних вимог заперечує. Просить в позові відмовити. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази надані сторонами як обгрунтування позовних вимог так і заперечення проти них, вважає, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає з наступних підстав. [PERSON] є власником земельної ділянки, розміром 7,03 га, розташованої на території Новояковлівської сільської ради Оріхівського району, Запорізької області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IIІ-ЗП №023259, виданого Новояковлівською сільською радою Оріхівського району Запорізької області. 15.07.2008 року між [PERSON] та ФГ «Зустріч» було укладено договір оренди землі, що належить позивачу на праві приватної власності, та знаходиться на території Новояковлівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. Згідно акту прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 15 липня 2008 року, [PERSON] передав ФГ «Зустріч» земельну ділянку розташовану на території Новояковлівської сільської ради Оріхівського району. Даний акт прийому-передачі земельної ділянки є невід'ємною частиною договору оренди землі від 15.07.2008 року. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За визначенням статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Отже, розмір та умови оплати, указані в договорі, не можуть суперечити чинному на час укладення договору законодавству. Відповідно до п.9 договору оренду землі від 15 липня 2008 року, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: зерна- 3000кг, соняшника-300кг, орендар здійснює оранку присадибної земельної ділянки, надає ритуальні послуги. Даний розмір орендної плати відповідає вимогам законодавства, яке діяло на момент укладання договору оренди. Умовами договору , розмір орендної плати визначено в натуральному виді, без встановлення грошового еквіваленту. Таким чином, вимога позивача видати орендну плату в грошовому вигляді не відповідає вимогам договору. Крім того, частиною 2 ст. 23 Закону «Про оренду землі», орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Пунктом 1 Указу Президента № 92/2002 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», у редакції, чинній на момент укладення сторонами договору оренди земельної ділянки, визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема, шляхом запровадження плати за призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 1,5 відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря. Указом Президента України № 725/2008 від 19.08.2008 року внесено зміни до Указу Президента № 92/2002 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» та встановлено розмір орендної плати не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Цей Указ набрав чинності з дня його опублікування. В його тексті відсутнє посилання на те, що його дія розповсюджується на договори, укладені до набрання ним чинності, а тому змінити розмір орендної плати можна лише за згодою сторін. Виходячи з наведеного Указ Президента № 92/2002 у редакції зі змінами, внесеними Указом Президента № 725/2008, має рекомендаційний характер, він був прийнятий після укладення сторонами договору і є підставою для перегляду розміру орендної плати, установленої умовами договору, а не для автоматичної зміни умов договору оренди та підвищення розміру орендної плати до 3 відсотків. Позивач ніколи не заявляв вимогу збільшення орендної плати та така угода не укладалась. Вимоги позивача в частині стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати за 2013-2014 рік є безпідставними оскільки сторонами не узгоджено грошовий розмір орендної плати.

Outcome: dismissed