Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором б/н від 26 лютого 2013 року у розмірі 40598 гривень 99 копійок та судові витрати у розмірі 1762 гривні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачем 26 лютого 2013 року був укладений кредитний договір б/н, за яким остання отримала кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконала належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 31 березня 2018 року за нею утворилась заборгованість у розмірі 40598 гривень 99 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2558 гривень 63 копійки, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 32313 гривень 06 копійок, заборгованості за пенею у розмірі 3317 гривень 82 копійки, а також штраф за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 500 гривень - фіксована частина та 1909 гривень 48 копійок - відсоткова складова. \~ \~ \~ \~Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 липня 2018 року провадження по справі відкрито. 08 серпня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187\~ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2018 року справу направлено за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 жовтня 2018 року, справу було передано судді Панас Н.Л. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2018 року провадження по справі відкрито. \~ \~ \~ \~Згідно з поштовим повідомленням відповідач отримала ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками 23 жовтня 2018 року. Але, у встановлений судом строк відповідачем не наданий відзив на позовну заяву. У звязку з відсутністю клопотань сторін про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, суд, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту анкети-заяви [PERSON] про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року, між Публічним акціонерним товариством [PERSON] «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надає відповідачу кредит зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості за договором здійснюється в наступному порядку: щомісячним платежем в розмірі 7% від суми залишку заборгованості за кредитом, але не менше 50 гривень і не більше залишку заборгованості. Заява [PERSON] про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та тарифи банку, які викладені на банківському сайті є по суті кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомилася і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг. У заяві [PERSON] та Умовах та правилах надання банківських послуг визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, відсоткової ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов'язання банк перед відповідачем виконав. Відповідно до п.п.2.1.1.2.1 та 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, датою укладення договору є дата отримання карти, яка зазначена у заяві. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку та Клієнт дає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити та анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника відносно будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком. Погашення кредиту передбачено п.2.1.1.12.3 Умов та правил надання банківських послуг, а саме поповнення карткового рахунку здійснюється клієнтом шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі доручення Клієнта. Згідно з вимогами п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку. Які викладені на сайті банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та відсотки за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 31 березня 2018 року за нею утворилася заборгованість по кредиту у розмірі 2558 гривень 63 копійки та заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 32313 гривень 06 копійок. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст.525, 526\~ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за користування кредитом, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язується на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, за відповідачем станом на 31 березня 2018 року були також нараховані заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3317 гривень 82 копійки, а також штраф за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 500 гривень фіксована частина та 1909 гривень 48 копійок - відсоткова складова. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612\~ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Разом з тим, відповідно до матеріалів справи, штраф і пеня нараховані за одні і ті ж порушення, а тому суд вважає, що вимоги про стягнення з боржника одночасно штрафу й пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю. За положеннями статті 61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року №6-1374цс17. За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу у розмірі 500 гривень - фіксована частина та 1909 гривень 48 копійок - відсоткова складова, відсутні. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.617 ЦК України. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором б/н від 26 лютого 2013 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 38189 гривень 51 копійка. Згідно платіжного доручення №PROM3ВН7WI від 13 квітня 2018 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму 38189 гривень 51 копійку, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1656 гривень 28 копійок (38189 гривень 51 копійка : 40598 гривень 99 копійок х 1762 гривні). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і

Outcome: partial