Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору від 15.08.2007 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 13507 доларів США зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.08.2014 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати щомісячного платежу, який складається із заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди та комісією. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав [PERSON] кредит. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у [PERSON] станом на 04.08.2015 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 34281, 71 доларів США, в тому числі: 10434,73 доларів США - заборгованість за кредитом; 7727,47 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 855,96 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 15263,55 доларів США. - заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Того ж дня, 15.08.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] в якості забезпечення виконання зобов'язань позичальником за договором, було укладено договір поруки. За умовами укладеного договору поруки у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Просив позов задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 34281,71 доларів США та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Так, судом встановлено, що 15.08.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CVF0AK36350187. Відповідно до умов договору відповідачу надаються кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 15.08.2007 року по 14.08.2014 року у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 13507 доларів США на купівлю автомобіля; 6,81 доларів США для сплати за реєстрацію предмету застави, а також 7272,16 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.11-12). Сторони також погодили, що погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється щомісячно шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 264 доларів США. Статтею 1054 п.1 Цивільного Кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитних договорів та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у зобов'язанні належним чином. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3 Договору, банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення платежу (п.4.1). Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні розрахунку, в [PERSON] станом на 04.08.2015 року наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 34281, 71 доларів США, в тому числі: 10434,73 доларів США - заборгованість за кредитом; 7727,47 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 855,96 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 15263,55 доларів США. - заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.(а.с.3-6). Судом також встановлено, що 15.08.2007 року між позивачем та [PERSON] в якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору було укладено договір поруки. Як видно з умов договору, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник. Порука за цим договором припиняється після закінчення семи років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. За таких обставин, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved