Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за оплати освітніх послуг стягнути з відповідача на користь Вінницького національного технічного університету заборгованість за договором від 26.08.2016 року № 0113016 у сумі 2681,10 грн. Позов мотивовано тим, що відповідач з 01.09.2016 р. по 19.06.2017 р. навчався Вінницькому національному технічному університеті (ВНТУ, позивач) за спеціальністю 6.050201 « Системна інженерія». Навчання здійснювалось на умовах надання платних послуг згідно з договором від 26.08.2016 р. № 2014/67 Станом на 14.12.2018 р. відповідач не сплатив за вже надані йому освітні послуги, чим спричинив утворення заборгованості перед ВНТУ у розмірі 2681,10 грн. До суду повернувся конверт з ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику осіб та копію позовної заяви з додатками, із приміткою за закінченням терміну зберігання. Відзиву на позов до суду не надійшло. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з відповідач з 01.09.2016 р. по 19.06.2017 р. навчався Вінницькому національному технічному університеті (ВНТУ, позивач) за спеціальністю 6.050201 « Системна інженерія». Навчання здійснювалось на умовах надання платних послуг згідно з контрактом Відповідно до умов цього контракту відповідач був зобов`язаний сплачувати за своє навчання кошти. Станом на 14.12.2018 р. відповідач не сплатив за вже надані йому освітні послуги, чим спричинив утворення заборгованості перед ВНТУ у розмірі 2681,10 грн. що підтверджено розрахунком заборгованості оплати за надання освітніх послуг відповідачу. ( а.с. 8 ) Судом встановлено, що відповідача відраховано з Вінницького національного технічного університету, що підтверджено матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України, зобов`язання мас бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлено договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом У ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд вважає позов задовольнити в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved