Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: визнати за ним, [PERSON] право власності квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на початку лютого 2003 року за домовленістю з [PERSON], [INFO], він, [PERSON] вселився у якості наймача у належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. Вартість найма квартири складала 60 доларів США на місяць. Невелика орендна плата за квартиру була встановлена ними у зв'язку з поганим станом квартири, яка потребувала капітального ремонту. Квартира не ремонтувалася зі слів [PERSON], з 1972 року. [PERSON]. як пенсіонерка маючі невелику пенсію дуже була зацікавлена у додатковому прибутку. Мешкала [PERSON], у своєї доньки [PERSON], [INFO].н., у [ADDRESS] [PERSON] також приймала участь у переговорах з приводу оренди квартири. Після його вселення в квартиру у них з [PERSON], та її донькою [PERSON] склалися дружні стосунки, вони часто спілкувалися. За їх проханням він часто допомагав їм по господарству за їх місцем мешкання у с.Спаське. Нерідко [PERSON] разом за матерю запрошували його, та їх спільних друзів до себе у гості на різні свята. У січні 2004 року [PERSON], та її донька [PERSON] запропонували йому купити у них вказану квартиру за 5000 доларів США, враховуючи її поганий стан. Він підрахував, що разом з капітальним ремонтом квартира обійдеться йому у 9000 доларів США. Одразу в нього такої суми грошей не було, тому вони домовилися про те, що він викупить у [PERSON], квартиру частинами до січня 2006 року. В грудні 2004 року він сплатив [PERSON] 2000 доларів США. Починаючі з вказаної сплати грошей він, [PERSON], та її донька [PERSON] стали вважати його покупцем та власником квартири. У березні 2004 року він як власник квартири з відома [PERSON] та [PERSON] став робити в ній капітальний ремонт: повністю замінив систему водопостачання, встановив нову підлогу із лінолеуму, здійснив штукатурку стін в усіх приміщенням квартири, поклеїв шпалери в усіх кімнатах, коридорі та на кухні, встановив нову систему електропостачання, відремонтував двері в усіх приміщеннях, та вхідні двері, встановив нові ручки та замок, встановив нові люстри та світильники у приміщеннях квартири, відремонтував балкон. Ремонт було закінчено 30.10.2004р. Усі роботи та придбання матеріалів здійснювалися представниками спеціалізованим будівельним підприємством м. Мелітополя ПП «Приватстрой». Загальна сума витрат, понесених ним на капітальний ремонт квартири склала 21851 грн., що на 2004 рік було еквівалентно 4100 доларам США. 15 січня 2006 року він сплатив [PERSON] у присутності її доньки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] останні 3000 доларів США, про що [PERSON], склала розписку. Але правочин купівлі продажу не був оформлений належним чином, тому що [PERSON], втратила оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно та намагалася їх поновити. Враховуючи їхні дружні стосунки він особо не переживав з вказаного приводу. [INFO] [PERSON], померла. Він разом з [PERSON] приймав участь в похованні [PERSON] Після поховання [PERSON] запевнила його у тому, що він є власником квартири та у тому, що після оформлення спадщини на неї у судовому порядку, вона переоформить квартиру на нього, що все це формальності. Переоформлення квартири досі не здійснено з боку [PERSON] Починаючи з лютого 2003 року в квартирі знаходяться його власні речі, меблі, тобто з лютого 2003 року по даний час він став постійно безперервно проживати в квартирі, а з грудня 2004 року він володіє та користується квартирою як власною річчю. Таким чином, на протязі більш 10 років він добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даною квартирою як своєю власною, доглядає за квартирою та утримує її, постійно робить в ній поточний та капітальний ремонт. З наведених вище обставин вважає, що він має право власності на кватиру [ADDRESS] за набувальною давністю. Сторони у судове засідання не з'явилися. В судовому засіданні, яке відбулося 04.09.2017 о 16-00год., представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. У разі неявки позивача у наступне судове засідання просив ухвалити по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Через повторну неявку відповідачки у судове засідання, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та неявки в судове засідання відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення представника позивача та свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. При судовому розгляді встановлені наступні обставини. [PERSON] на підставі свідоцтво про право власності на житло від 03.03.1993р., свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.10.1993р. №1-3206, належить квартира [ADDRESS]./а.с.7-8/ В лютому 2003 року за домовленістю з [PERSON], [INFO], [PERSON] вселився у якості наймача у належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. У січні 2004 року [PERSON], та її донька [PERSON] запропонували позивачу купити у них вищевказану квартиру за 5000 доларів США. Позивач погодився та за домовленістю між ними позивач повинен був викупити у [PERSON], квартиру до січня 2006 року. З березня 2004 року позивач з відома власниці став робити в квартирі капітальний ремонт: повністю замінив систему водопостачання, встановив нову підлогу із лінолеуму, здійснив штукатурку стін в усіх приміщенням квартири, поклеїв шпалери в усіх кімнатах, коридорі та на кухні, встановив нову систему електропостачання, відремонтував двері в усіх приміщеннях, та вхідні двері, встановив нові ручки та замок, встановив нові люстри та світильники у приміщеннях квартири, відремонтував балкон. Ремонт було закінчено 30.10.2004р. Усі роботи та придбання матеріалів здійснювалися представниками спеціалізованим будівельним підприємством м. Мелітополя ПП «Приватстрой». Загальна сума витрат, понесених ним на капітальний ремонт квартири склала 21851 грн., що на 2004 рік було еквівалентно 4100 доларам США./а.с.12-23/ В грудні 2004 року позивачем було сплачено [PERSON] 2000 доларів США. Відповідно до копії розписки від 15.01.2006 [PERSON], прийняла від [PERSON] грошові кошти в розмірі 5000 доларів США за квартиру [ADDRESS]. Розрахунок за квартиру проведений в повному об'ємі. Будь-який претензій до [PERSON], [PERSON] не має. Дана розписка складена в присутності свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] в приміщенні квартири [ADDRESS]./а.с.24/ [INFO] р. [PERSON] померла (актовий запис №201 від [INFO]; довідка №3226/05/1-06-100 від 21.10.2016 р. Мелітопольського міського відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізької області)/а.с.11/ Згідно відповіді Мелітопольської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області №2205 від 15.09.2017 після [PERSON], померлої [INFO] заведена спадкова справа № 643/10. З заявою про прийняття спадщини звернулася донька померлої [PERSON]. Переоформлення квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої [INFO] досі не здійснено з боку відповідача [PERSON] Починаючи з лютого 2003 року в квартирі знаходяться особисті речі позивача, меблі, тобто з лютого 2003 року по даний час позивач став постійно безперервно проживати в квартирі, а з грудня 2004 року він володіє та користується квартирою як власною річчю. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] з грудня 2004 року добросовісно заволодів майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном, а саме квартирою [ADDRESS] Вказані вище обставини були встановлені в судовому засіданні шляхом дослідження письмових доказів, що надані позивачем та допитом свідків [PERSON] та [PERSON] Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що знає позивача з 2000 року. Позивач звернувся до неї з проблемою та розповів їй, що у 2004 році купив квартиру [ADDRESS] у [PERSON], але передавши гроші вони не зареєстрували договір купівлі-продажу, оскільки оригінали документів на квартиру були втрачені ще за життя чоловіка [PERSON] 15.01.2006 у її присутності позивач передав [PERSON] останню суму грошей, а саме 3000 доларів США. При ній була складена розписка про отримання грошей у сумі 5000 доларів США. Зі слів самої [PERSON], вона зрозуміла, що вона раніше вже отримала від позивача частину грошей, а тому у розписці, яку склала [PERSON] було зазначено загальну суму отриманих від позивача грошей. Як їй пояснили [PERSON] та позивач вказані гроші [PERSON] отримала від [PERSON] за придбання квартири, в якій вони на той час перебували. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знає позивача давно, коли той проживав ще з матір'ю. Взимку 2003 року він переїхав від матері і став проживати окремо в квартирі [ADDRESS]. 17 вересня 2007 року він приїздив до позивача на день народження. Там були присутні господині вищевказаної квартири [PERSON] та [PERSON]. З розмов між ними він зрозумів, що дану квартиру [PERSON] продали позивачу. В даній квартирі позивач зробив ремонт, весь час сплачував комунальні платежі. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Частиною 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. З пункту 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року вбачається, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Відповідно пункту 11 зазначеної вище Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Судом встановлено, що позивач, починаючи з лютого 2003 року по теперішній час проживає у [ADDRESS] Отже, враховуючи, що позивач добросовісно володіє чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти квартирою [ADDRESS] що належала [PERSON],утримує її, і доказів на спростування даних обставин в судовому засіданні не здобуто, то суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved