Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] . При цьому, позивач зазначає, що йому на праві власності належить вищевказаний будинок, який він придбав у відповідача [PERSON] Відповідач не мешкає в ньому з 2012 року, але залишається зареєстрованим, що позбавляє його в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. У даному приміщенні ніяких речей відповідача немає, ніяких спроб вселитися в будинок з боку відповідача не було. Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Сєрова М.І. надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність та відсутність позивача, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, судові повістки повернулися з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання». Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано. Зі згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Позивачу згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 01 жовтня 2010 року належить будинок [ADDRESS] , про що свідчить копія даного договору та копія Витягу з Державного реєстру правочинів /а.с. 10-11/. У даному будинку зареєстрований відповідач, але в ньому не проживає з 2012 року, що підтверджується відомостями Новенської сільської ради /а.с. 17, 21/. В силу того, що відповідач зареєстрований у вищевказаному будинку позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися майном. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника будинку, визначені нормами ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Припинення права власності на будинок припиняє право колишнього власника на користування цим будинком. Аналогічні правові позиції викладені, зокрема, і в ухвалі Верховного Суду України від 13.07.2011 року № 6-55662св10. Оскільки власником даного будинку є позивач, а колишній власник нерухомості відповідач [PERSON] не знявся з реєстраційного обліку, в будинку з 2012 року не проживає та не несе витрат по його утриманню, останній втратив право користування цим приміщенням, так як реєстрація відповідача у будинку позивача є перешкодою у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім`ї колишнього власника у випадку зміни власника. Отже, оскільки новим власником будинку є позивач, а відповідач [PERSON] не є членом його родини, у зв`язку з відсутністю договірних відносин з новим власником будинку, останній втратив право користування цим будинком. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування в будинку [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved