Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму вкладу в розмірі 65 000 гривень та не виплачені відсотки за внеском на момент розгляду справи у розмірі 8 341,20 грн., зазначивши, що 25.09.2013 року між нею та Мелітопольською філією Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» було укладено договір № 2839 про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок разом з додатковою угодою № 1 від 25.11ю2013 року. Строк дії договору спливає 25.09.2015 року. На виконання договору нею було внесено на депозитний рахунок відповідача 65 000 гривень на строк до 25.09.2015 року. Процентна ставка становить 22%. У травні 2014 року відповідач перестав виконувати умови договору, виплата відсотків припинилась. 11 червня 2014 року вона звернувся до Мелітопольської філії Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» з заявою про повернення вкладів. Однак, їй гроші не повернули, та зазначили, що вони вживають всіх заходів для повернення внеску. Тому вважає, що її право порушено та просить стягнути з відповідача на її користь зазначені вище грошові кошти. В судове засідання позивач не з'явився, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, ч.1 ст. 224 ЦК України урегульовує питання ухвалення заочного рішення. При цьому, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за її відсутності та в зв'язку з неявкою представника відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між [PERSON] та Мелітопольською філією № 1 ЗОКС «Довіра» укладений договір про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 2839 від 25.09.2013 року на суму вкладу 25 000 гривень /а.с. 5-8/ та додаткова угода № 1 до договору № 2839 від 25.09.2013 року про внесення вкладу від 25.11.2013 року на суму вкладу 40 000 гривень /а.с. 9/. За положеннями пункту 2.2.1. вищевказаних договорів, процентна ставка (плата) за внеском встановлюється у розмірі 22% річних. Пунктом 6.2 цих договорів встановлено порядок зміни і припинення дії договору, умови дострокового розірвання та припинення договору. Вкладник має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір з дотриманням таких правил:Вкладник зобов'язаний повідомити Спілку про свій намір достроково розірвати цей договір шляхом направлення письмового повідомлення про розірвання договору (вимоги про повернення внеску); 1) нараховані проценти за цим внеском перераховуються з початку дії цього договору за процентною ставкою вказаною у п. 2.2.2. договору; 2) за результатами перерахунку процентів згідно п.п. 2) п. 6.2.3.1. цього договору, вкладник зобов'язаний повернути Спілці надмірно отримані проценти. Повернення надмірно отриманих процентів може здійснюватись: - шляхом їх внесення до каси Спілки: - шляхом їх внесення на поточний рахунок Спілки у банку: - шляхом їх відрахування з грошових коштів за вкладом, які б мали бути повернуті вкладнику, згідно умов цього договору. У пункті 2.2.2 договорів сторони погодили, що у випадку дострокового розірвання договору з ініціативи вкладника (в тому числі повернення внеску на вимогу вкладника), Спілка здійснює перерахунок суми нарахованих процентів на внесок вкладника за ставкою, що встановлена у Спілці за внесками (вкладами) до запитання станом на дату повернення внеску за фактичний строк користування внеском. При цьому різниця між фактично отриманими вкладником процентами за ставкою, вказаною у п. 2.2.1 цього договору, та нарахованими процентами за ставкою, що встановлена у Спілці для внесків (вкладів) до запитання станом на дату повернення внеску, на підставі здійсненого Спілкою перерахунку повертається Спілці вкладником в день повернення внеску. Відповідно до заяви на ім'я голови ЗОКС «Довіра» від 11.06.2014 року, [PERSON] просила повернути грошові вклади /а.с. 12/. Згідно членської книжки № 931 виплати, які були здійснені у період з 25.09.2013 року по 11.07.2014 року, позивачці було сплачено 4 305,66 гривень відсотків /а.с. 4/. Відповідно до п. 6.2.3.1 договорів у випадку дострокового розірвання договорів нараховані проценти за внеском перераховуються з початку дії цього договору за процентною ставкою вказаною у п. 2.2.2. договору, тобто, отримані позивачем проценти, що обумовлені договорами, підлягають перерахунку за весь період користування за процентною ставкою - 2% річних. Сума процентів, що підлягає поверненню позивачу після перерахунку під 2 % річних - 1 300 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначалося вище, згідно умов укладених між сторонами договорів повернення надмірно отриманих процентів може здійснюватись шляхом їх відрахування з грошових коштів за вкладом, які б мали бути повернуті вкладнику. Таким чином, враховуючи залишок суми вкладу за договорами, суму отриманих процентів та суму процентів, що підлягає поверненню після перерахунку під 2 % річних, загальна сума грошових коштів, що підлягає видачі позивачу, становить 61 994,34 грн. Відповідно до п. 6 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: звернення до суду та уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.п. 1.1 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за розгляд позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати, встановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2014 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» розмір мінімальної заробітної плати складає 1 218 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 619,94 гривень.

Outcome: partial