Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 02 грудня 2010 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом. За умовами договору відповідач отримав 873180 гривень, та у разі несвоєчасного повернення позики відповідач повинен сплатити 12% річних за кожен день користування позикою. У зв'язку з невиконанням зобов'язань відповідачем, він звертався до суду із позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27.05.2011 року стягнуто з [PERSON] на його користь станом на 02.02.2011 рік суму позики в розмірі 873400,00 грн., пеню - 10739,33 грн., штраф за прострочення позики понад 15 днів в розмірі 174680,00 грн., відсотки за користування грошовими коштами 8307,78 грн. На теперішній час відповідач виконав рішення суду не в повному обсязі, а саме: 250862,27 грн. Тому просить стягнути з відповідача 29608,91 грн. процентів за користування позикою, 27114,04 грн. втрат від інфляції та судовий збір в сумі 3231,53 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутністю. Просить позив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Частиною 9 ст.. 74 ЦПК України передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно з довідкою наданою суду Обласним адресно-довідковим сектором УМВС України в Запорізькій області відомості про реєстрацію, зняття з реєстрації по Запорізькій області стосовно відповідача відсутні і тому, відповідно до положень ст.74 ЦПК України, його викликано в суд через оголошення у пресі. В судові засідання 14 березня та 25 квітня 2014 року відповідач не з'явився. Останнього було викликано в судове засідання через оголошення в пресі. Тому суд вважає, що відповідача повідомлено належним чином про час та місце слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 02.12.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], за яким [PERSON] отримав 873180 грн. до 15.01.2011 року. 29.12.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладений додатковий договір до договору позики, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Пунктом 6 додаткового договору передбачено, що неповернення позичальником у строк до 05.01.2011 року, він зобов'язаний сплатити проценти за користування позикою з дати порушення зобов'язання до дати фактичного повернення суми позики. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 27.05.2011 року [PERSON] стягнуто з на користь [PERSON] станом на 02.02.2011 рік суму боргу за договором позики в розмірі 873400,00 грн., пеню за несвоєчасне повернення грошових коштів - 10739,33 грн., штраф за прострочення позики понад 15 днів в розмірі в розмірі 174680,00 грн., відсотки за користування грошовими коштами 8307,78 грн. Згідно з розпорядженням №27351834 державного виконавця від 15.03.2013 року на рахунок [PERSON] перераховано стягнуту з [PERSON] суму у розмірі 250862,27 грн. Згідно з наданим розрахунком сума витрат від інфляції за період з 03.02.2011 по 17.12.2013 року складає 27114,04 грн., 12% пені становить 296038,91 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позов обґрунтований, доведений, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved