Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що відповідно до наказу Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна (далі Університет) №0302-3/475 від 01.11.2012 [PERSON] зараховано до аспірантури Університету на навчання з відривом від виробництва за державним замовленням за спеціальністю №22.00.01 теорія та історія соціології строком по 14.11.2015. Відповідно до п. 17 «Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів» (далі положення) між Університетом та [PERSON] укладено Угоду про підготовку аспіранта денної форми навчання за рахунок державного замовлення №0302-057 від 22.11.2012 на строк з 22.11.2012 до 15.11.2015. Університет свої зобовязання щодо наукової підготовки відповідача та виплати йому стипендії виконав в повному обсязі. Наказом університету №0302-3/111 від 13.03.2015 [PERSON] 05.03.2015 відраховано з аспірантури за власним бажанням відповідно її заяви від 09.02.2015. Відповідно довідки бухгалтерії Університету [PERSON] за період навчання з грудня 2014 року по березень 2015 року, протягом якого нею не виконувався індивідуальний план роботи, виплачена стипендія у загальній сумі 9951,54 грн. Листом № 0302/007 від 12.04.2017 Університет звертався до [PERSON] з вимогою про відшкодування витрат, повязаних з її навчанням, але на момент подання позову до суду відповідач заборгованість не сплатила. В звязку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] вартість навчання в аспірантурі в розмірі отриманої стипендії за період з грудня 2014 року по березень 2015 року в розмірі 9951,54грн. та судовий збір в розмір 1600грн. До суду представники позивача та третьої особи надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтримали позовні вимоги. У разі неявки в судове засідання відповідача просили винести по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, що враховуючи заяву позивача дає змогу розглянути справу без відповідача та винести заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15.11.2012 за наказом №0302-3/475 від 01.11.2012 [PERSON] зараховано до аспірантури Університету на навчання з відривом від виробництва за державним замовленням за спеціальністю №22.00.01 теорія та історія соціології строком по 14.11.2015 (а.с. 7). Відповідно угоди про підготовку аспіранта денної форми навчання за рахунок державного замовлення №0302-057 від 22.11.2012 Університет зобовязався забезпечити, зокрема якісну наукову підготовку аспіранта згідно з програмою та індивідуальним планом, наукове керівництво та виплату відповідно до законодавства державної стипендії. Аспірантка [PERSON] в свою чергу, відповідно пункту 2.3 угоди взяла на себе зобовязання виконати індивідуальний план роботи, до 15.11.2015 представити дисертацію до захисту до спецради, відповідно до п. 2.1 Угоди дотримуватись всіх умов Положення, згідно із законодавством України відшкодувати вартість навчання в разі відрахування за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку університету, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин (а.с. 8). Взятих на себе зобовязань [PERSON] за період навчання з грудня 2014 року по березень 2015 не виконала, але відповідно довідки бухгалтерії Університету відповідачу була виплачена стипендія у загальній сумі 9951,54грн. (а.с. 17). Відповідно витягу з наказу №0302-3/111 від 13.03.2015 [PERSON] відраховано з аспірантури соціологічного факультету Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна за власним бажанням (а.с. 9). В період з 29.12.2016 по 27.03.2017 відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» Північно-східним офісом Держаудитслужби здійснювалась ревізія фінансово-господарської діяльності Університету за період з 01.03.2014 по 31.12.2016, в ході якої встановлено, що відрахування аспірантки [PERSON], яка не виконала положення п.п. 2.1, 2.3 Угоди №0302-057 від 22.11.2012, п. 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, с. 629 ЦК України, призвело до недотримання коштів державним бюджетом на загальну суму 9951,54грн. Згідно Довідки-Додатку 121 до Акту планової ревізії фінансово-господарської діяльності Університету №03-11/04 від 03.04.2017 аспірантка [PERSON] на третьому році навчання з листопада 2014 року по березень 2015 року не виконала індивідуальний план роботи, який нею був наданий до відділу аспірантури. Документів про наявність поважних причин невиконання індивідуального плану роботи аспіранта відповідачка не надала (а.с. 19-25). Від добровільної сплати заборгованості [PERSON] ухиляється, про що свідчить лист № 0302/007 від 12.04.2017 (а.с. 18). Відповідно до п. 1 ст. 22 Цивільного Кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України. В силу ст. 611 ЦК України при порушенні зобовязань наступають наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема розірвання договору, відшкодування збитків. Враховуючи викладене суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved