Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 16.08.2012 р. у розмірі 19 705 грн. 98 коп. та понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.08.2012 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У відповідності до даного договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, комісією та іншими витратами згідно Умов. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, отримані кошти не повертав та не сплачував нараховані відсотки за користування кредитними коштами. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 04.07.2017 року становить 19 705 грн. 98 коп. Просить позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що витяг із Правил надання банківських послуг та анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не свідчить про укладення договору та суперечить ст.203 Цивільного кодексу України, оскільки правочин має вчинятися у письмовій формі, жодних доказів укладення договору позвач суду не надав, а відтак, не довів позовних вимог. Просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 16.08.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 грн. Відповідач зобов'язався здійснювати оплату послуг згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами кредитного договору. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт збільшувався та станом на 04.07.2017 року становить 2 894 грн. 25 коп., що стверджується розрахунок заборгованості зав договором від 16.08.2012 року. Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення клієнтом строків платежів по грошовому зобов'язанню більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. У відповідності із ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені). Як встановлено судом, відповідач умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 04.07.2017 року загальна сума боргу за кредитним договором становить 19 705 грн. 98 коп., з яких: 2 894 грн. 25 коп. - заборгованість за кредитом; 8638 грн. 50 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 6758 грн. 66 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 914 грн. 57 коп. - штраф (процентна складова). З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не повернув отриманий кредит, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 16.08.2012 року у розмірі 12 947 грн. 32 коп., з яких: 2 894 грн. 25 коп. - заборгованість за кредитом; 8638 грн. 50 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 914 грн. 57 коп. - штраф (процентна складова). Позов в частині стягнення пені до задоволення не підлягає з наступних підстав. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаниих на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Разом з тим, договором від 16.08.2012 року укладеним між сторонами, не передбачено відповідальності у вигляді сплати відповідачем позивачу пені, у разі невиконання умов договору. З огляду на викладене та враховуючи те, що договором від 16.08.2012 року укладеним між сторонами, передбачено відповідальності у вигляді сплати відповідачем штрафу, у разі невиконання умов договору, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, позов в частині стягнення пені слід відмовити. Суд не приймає до уваги покликання відповідача на неукладення договору у зв»язку із недотриманням письмової форми виходячи з наступного. Відповідно до ст.1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Статтею ст.634 Цивільного кодексу України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Як вбачається із анкети-заяви [PERSON] від 16.08.2012 р. про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку підписанням вказаної заяви відповідач підтвердив ознайомлення та згоду з «Умовами та правилами банківських послуг» та «Правилами користування платіжною карткою», а також підтвердив ознайомлення та згоду з тарифами позивача відповідно до тарифного пакету, а також ознайомився із довідкою про умови кредитування. Вказана заява містить як підпис відповідач, так і підпис посадової особи позивача, що скріплений печаткою. Відтак, вказаний правочин вчинено в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, відповідачем всупереч вимог ст.81 ЦПК України, не надано суду належних та достатніх доказів в підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором. Як вбачається із довідки про рух коштів по картковому рахунку відповідача ним неодноразово здійснювались розрахункові операції за рахунок кредитних коштів, а відомості про їх повернення у повному обсязі відповідачем, суду не надані. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрат, пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1041 грн. 50 коп. На підставі ст.ст. 207, 530,549,611,625, 634, 1054, 1055 ЦК України та

Outcome: approved