Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 29 березня 2013 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, на підставі якого відповідач отримала кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання й договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При цьому, відповідач надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором щодо сплати кредиту належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 25 жовтня 2016 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 6338,18 грн., яка складається з наступного: 6338,18 грн. - тіло кредиту; 2682,94 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 8452,14 грн. - заборгованість за пенею за прострочене зобов'язання; 1300,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 938,66 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, але завчасно надав суду заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак надала докази в заперечення проти позову та письмову заяву про розгляд справи без її участі. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті наступні докази: копія заяви відповідача про видачу кредита; розрахунок заборгованості за кредитним договором; копія паспорту відповідача; правовстановлюючі документи позивача; інші докази. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у договірних правовідносинах підтверджується копією заяви про видачу кредиту, Умовами та правилами надання банківських послуг. З розрахунку заборгованості вбачається, що в порушення умов кредитного договору відповідач кредит не сплачує, у зв'язку з чим станом на 25 жовтня 2016 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 6338,18 грн., яка складається з наступного: 6338,18 грн. - тіло кредиту; 2682,94 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 8452,14 грн. - заборгованість за пенею за прострочене зобов'язання; 1300,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 938,66 грн. - штраф (процентна складова). У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора забов'язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ст.536 ЦК України зазначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що умови кредитного договору відповідачем були порушені і вищезазначена заборгованість мала місце. Однак згідно наданих відповідачем квитанцій про сплату боргу, а також повідомлення Банку про закриття рахунку, заборгованість відповідачем ибула погашена, у зв'язку з чим позовні ваимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed