Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 2635,60грн. понесених витрат та витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 29 серпня 2011 року 08.30год. мала місце дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача [PERSON], який керуючи автомобілем [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль [NUMBER], зазнав технічних пошкоджень. Згідно звіту №52 від 30.09.2011р., розмір збитків завданих власнику пошкодженого транспортного засобу марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER], становить 2497,27грн. (з урахуванням ПДВ). На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та особисто шкоду потерпілій особі не відшкодував. Власник пошкодженого автомобіля з метою відшкодування завданих збитків звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/5793406, терміном дії з 16.10.10р. по 15.10.11р. А тому, 21 грудня 2012 року позивачем МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, здійснено виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 2081,06грн. Окрім цього, позивачем МТСБУ понесено витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі в розмірі 554,54грн. В зв`язку з наведеним просить стягнути з відповідача суму виплаченого відшкодування та понесені додаткові витрати, як з винної особи, в порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності за наявних у справі достатніх доказів. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 29 серпня 2011 року о 08.30год. по проспекту Червоної Калини, 77 у м.Львові, керуючи за дорученням автомобілем [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та її змін, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], належним [PERSON], завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень. Зазначене підтверджується постановою Сихівського районнного суду м.Львова від 13 вересня 2011 року, яка не оскаржувалась і вступила в законну силу. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України вказана постанова є обов'язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, а тому вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не підлягає доказуванню. Згідно звіту №52 про оцінку автомобіля [NUMBER], який пошкоджений під час дорожньо-транспортної пригоди, вартість його відновлювального ремонту становить 2497,27грн. 25 жовтня 2011 року [PERSON] подав МТСБУ заяву про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобілю [NUMBER], до якої додав поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/5793406, виданий ЗАТ «Міська страхова компанія», терміном дії з 16.10.10р. по 15.10.11р. Відповідно до наказу МТСБУ від 20.12.2011р. №3464, фінансовому управлінню наказано перерахувати на рахунок [PERSON] без врахування ПДВ, 2081,06грн. за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу марки «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER]. Дана сума була перерахована позивачем на ім`я [PERSON] 23 грудня 2011 року згідно платіжного доручення №5756. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, яким є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст.1191 ЦК України). Згідно ст.39 ч.39.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (ст.22 Закону). МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (ст.41 ч.1 Закону) На підставі ст.38 ч.2 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. А відтак, Моторне (транспортне) страхове бюро України отримало право регресної вимоги до особи, відповідальної за заподіяної збиток, тобто відповідача [PERSON], у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що відповідач на день вчинення дорожньо-транспортної пригоди не мав укладеного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а заподіяну шкоду було відшкодовано позивачем, суд приходить до переконання, що позов в частині стягнення з відповідача 2081,06грн. виплаченого страхового відшкодування є підставним та підлягає до задоволення. Разом з тим, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача в користь позивача понесених ним витрат на збір документів по справі та встановлення розміру збитку у розмірі 554грн., оскільки відповідно до положень ст.993 ЦК України, страховик не має права вимагати відшкодування вартості автотоварознавчого дослідження у зв'язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з даним позовом. На підставі ст.ст. 22, 38-39, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, та

Outcome: partial