Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 35 813 грн., якими останній володіє без достатньої правової підстави. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, 19 березня 2012 р. між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір №39-СУ купівлі-продажу квартири, згідно з умовами якого останній прийняв на себе зобов'язання закінчити будівництво житлового будинку, здати його експлуатацію і передати у власність позивача згідно основного договору купівлі-продажу однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною проектною площею 55,61 кв.м, яка знаходиться на 9-му поверсі 1-го під'їзду житлового будинку, введення в експлуатацію якого заплановано на 2012 рік. 02.04.2012 р. в рахунок виконання своїх зобов'язань за вищевказаним договором на підставі платіжного доручення №1 позивачем було сплачено відповідачу 35 813 грн., що становило 10% вартості вищевказаної квартири. 03.05.2012 р. позивач звернувся до Богунського районного суду м.Житомира з позовною заявою до відповідача про визнання недійсним вищевказаного попереднього договору. Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 27.12.2012 р. в задоволенні позову було відмовлено, оскільки судом було встановлено, що попередній договір №39-СУ купівлі-продажу квартири від 19.03.2012 р. є неукладеним. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17.04.2013 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2013 р. вказане судове рішення залишено без змін. Таким чином, оскільки попередній договір купівлі-продажу квартири є неукладеним, у зв'язку з чим відповідач без достатньої правової підстави набув, зберігає та користується належними позивачу грошовими коштами в сумі 35 813 грн. 23.09.2013 р. позивачем було направлено відповідачу вимогу про повернення належних позивачу грошових коштів, яка залишилася без задоволення та будь-якого реагування. Враховуючи наведене, просить позов задоволити. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися; від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином в порядку ст.74 ЦПК України повідомлявся про час та місце його провеедння, а тому згідно із вимогами ст.ст.224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить до висновку, що позов належить задоволити, зважаючи на таке. За умовами ст.ст.1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення Глави 83 «набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до матеріалів справи 19 березня 2012 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ТзОВ «Мальви-Маркет» було укладено попередній договір №39-СУ купівлі-продажу квартири та на виконання умов якого позивачем згідно з платіжним дорученням №1 від 02.04.2012 р. перераховано 35 813 грн. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, у провадженні Богунського районного суду м.Житомира знаходилася цивільна справа №2-2610/2012 за позовом [PERSON] до ТзОВ «Мальви-Маркет» про визнання попереднього договору купівлі-продажу квартири №39-СУ від 19 березня 2012 р., укладеного між сторонами, та застосування наслідків недійсності правочину. Рішенням Богунського районного суду м.Житомира по даній справі від 27 грудня 2012 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17 квітня 2013 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2013 р., у задоволенні позову відмовлено. При цьому, вказаними судовими рішеннями встановлено, що попередній договір купівлі-продажу квартири №39-СУ від 19 березня 2012 р. є неукладеним та на його виконання відповідачем у позивача отримано 35 813 грн. Оскільки такий договір є неукладеним, отже не може бути визнаний недійсним із застосуванням наслідків недійсності, а позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про повернення зазначених коштів з інших правових підстав. Вказані обставини в силу ч.3 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Враховуючи наведене та аналізуючи згадані вище положення закону, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 35 813 грн., які відповідач набув та володіє без достатньої правової підстави в силу вимог ст.ст.1212, 1213 ЦК України. Крім цього, згідно зі ст.88 ЦПК України, на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 358,13 грн. судового збору. На підставі ст.ст.15, 16, 1212, 1213 ЦУ України та

Outcome: approved