Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 2 498 552 гривні 18 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 29.12.2010 року між ним і ТОВ «Паралель» було укладено договір про не відновлювальну кредитну лінію № 1261-01-10 з наступними змінами та доповненнями, відповідно до яких він відкрив позичальникові кредитну лінію в сумі 1 410 585 гривень 19 копійок зі сплатою 23 % річних з терміном повернення до 30.05.2014 року, а з 31.05.2014 року - зі сплатою 34,5 % річних. Позивач зазначив, що в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Паралель» за вказаним договором, між ним і [PERSON] укладено Договір поруки № 990 від 29.12.2010 року. Оскільки відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту, станом на 01.12.2014 року у них виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача. До початку розгляду справи позивач включив у суму заборгованості розмір пені за прострочення по основному боргу і відсотками та, уточнивши свої вимоги, просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 2 871 266 гривень 56 копійок. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з викладених у заяві підстав. Відповідач були повідомлені про місце, день і час розгляду справи належним чином в порядку частини п'ятої статті 74 ЦПК України, в судове засідання не прибули, явку своїх представників не забезпечили. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 29.12.2010 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ТОВ «Паралель» укладено договір про невідновлювальну кредитну лінію № 1261-01-10, а також дві додаткові угоди від 16 лютого і 31 травня 2011 року, відповідно до яких банк відкрив позичальникові кредитну лінію в сумі 1 410 585 гривень 19 копійок, а останній зобов'язався повернути отримані грошові кошти до 30 травня 2014 року зі сплатою відсотків за користування в розмірі 23 % річних за період з дня видачі до строку повернення кредиту та 34,5 % річних за період з 31.05.2014 року до дня фактичного погашення основної заборгованості (а.с. 6 - 11, 12, 13). Факт отримання ТОВ «Паралель» кредитних коштів підтверджується копією меморіального ордеру № 1367 від 30 грудня 2010 року (а.с. 76). 29.12.2010 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит», [PERSON] і ТОВ «Паралель» укладено договір поруки № 990 та додаткова угода до нього від 16 лютого 2011 року, за умовами яких [PERSON], як поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати в повному об'ємі за своєчасне і повне виконання боржником зобов'язань за вищевказаним кредитним договором (а.с. 14 - 15, 16). Із Статуту ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (нова редакція) вбачається, що позивач є правонаступником всіх прав і зобов'язань АТ «Банк «Фінанси та Кредит», у зв'язку з чим позивачу видано нове Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 21, 22 - 31). Отже, судом встановлено, що відповідачі не виконали свої зобов'язання перед позивачем за кредитним договором від 29.12.2011 року, у зв'язку з чим, мають заборгованість, що порушує права позивача. З наданих позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунків заборгованості вбачається, що станом на 01.12.2014 року відповідачі мають кредитну заборгованість по договору на загальну суму 2 871 266 гривень 56 копійок, з яких: сума простроченої заборгованості по основному боргу (кредиту) - 1 410 585 гривень 19 копійок; сума простроченої заборгованості по відсоткам - 1 168 853 гривні 42 копійки та пеня за прострочення заборгованості за період з 31 травня по 30 листопада 2014 року в сумі 291 827 гривень 95 копійок (а.с. 49, 50, 51). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно із частиною першою статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-яких з них окремо. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). Таким чином, оскільки, відповідачі належним чином не виконали свої зобов'язання з повернення кредиту та нарахованих відсотків у строки, передбачені кредитним договором від 29 грудня 2010 року, внаслідок чого у них виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved