Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визначити додатковий строк терміном три місяці з часу вступу рішення суду в законну силу для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] її мами [PERSON] . Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] у місті Сватове у віці 77 років померла її мама [PERSON] . Останні два роки життя вона фактично проживала разом зі своєю мамою за адресою [ADDRESS] , вела домогосподарство за місцем проживання мами, доглядала за хворою мамою до дня її смерті. Вона вважала, що факт сумісного проживання зі спадкодавцем та вступу у спадщину підтверджений належним чином та вважала, що може звернутися до нотаріуса за оформленням спадщини після шести місячного строку, встановленого для прийняття спадщини. 29.11.2019 року вона звернулась до Другої Сватівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але 07.12.2019 їй завідувачем Другої Сватівської державної нотаріальної контори було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини та не наданням документів, які підтверджують постійне сумісне проживання зі спадкодавцем. Під час розгляду по суті позивач та його представник наполягають на задоволенні позову, вважають його обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню. Представник відповідача на початку розгляду справи позов не визнав, вказавши при цьому, що вказані в заяві підстави для продовження строку прийняття спадщини не можуть бути підставою для задоволення позову. Але під час судових дебатів звернула увагу суду на те, що під час розгляду справи по суті було з`ясовано причину пропуску строку, що, на її думку, є підставою задоволення позову, оскільки позивач зверталася до нотаріуса до спливу шестимісячного строку прийняття спадщини, і цей факт підтверджено було в судовому засіданні. Третя особа державний нотаріус Другої Сватівської державної нотаріальної контори Кривошея А.В. не заперечує щодо задоволення позову, пояснив, що можливо і зверталася до цього позивачка за консультацією в межах строку прийняття спадщини, але він не пам`ятає про це, оскільки до нього звертається щоденно дуже багато людей і всіх запам`ятати не має можливості. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що позивачка тривалий час, більше року, проживала разом з мамою [PERSON] , здійснювала за нею догляд до моменту смерті спадкодавця. Також під час бесід, позивачка повідомляла [PERSON] , що вона зверталася до нотаріуса з питанням про прийняття спадщини, починаючи з моменту сорока днів після смерті спадкодавця. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків: Судом встановлено, що [INFO] у м. Сватове у віці 77 років померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 28.05.2019 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с. 7). [PERSON] є матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 07.05.1969, виданим Райбюро РАГС м. Сватове, Луганська область, на дівоче ім`я [PERSON] , де в графі мати значиться [PERSON] (а.с. 8), та Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Райвідділом РАЦС м. Сватове, Ворошиловградської області, 18.06.1988, відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 9). Також судом з`ясовано, що останні два роки життя позивач фактично проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , вела домогосподарство за місцем проживання матері, доглядала за хворою матір`ю до дня її смерті. Цей факт підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Ці факти свідчать про те, що позивач фактично вступила в спадщину після смерті своєї матері. 07.12.2019 року завідувачем Другої Сватівської державної нотаріальної контори було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини та не наданням документів, які підтверджують постійне сумісне проживання зі спадкодавцем, що було б підставою його фактичного прийняття спадщини, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.12.2019 року № 798/02-31 (а.с. 10). Крім того судом з`ясовано, що позивач зверталася усно до державного нотаріуса Другої Сватівської державної нотаріальної контори в межах двох місяців після смерті матері з питанням щодо прийняття спадщини. Цей факт підтверджено як поясненнями самого позивача та його представника, так і показами свідка [PERSON] . Але 07.12.2019 року завідувачем Другої Сватівської державної нотаріальної контори було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 58639924 від 07.12.2019 інші спадкоємці за [PERSON] спадщину не прийняли (а.с. 12). Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається, зокрема, у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, судом з`ясовано, що причина пропуску строку для прийняття спадщини була поважною, оскільки позивач вважала, що факт сумісного проживання разом з матір`ю не потребує окремого доказування та документального підтвердження, а достатньо буде показів свідків. При цьому вона вважала, що факт сумісного проживання з мамою на момент смерті дає їй змогу звернутись за оформленням спадщини в будь який час, в зв`язку із фактичним прийняттям спадщини. Також суд бере до уваги, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Строк на прийняття спадщини за спадкодавцем закінчився 26.11.2019 року, а позивач звернулась до нотаріуса 29.11.2019 року,а отримавши 07.12.2019 року Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, звернулась до суду. Можливість встановлення додаткового строку для прийняття спадщини у зв`язку із незначним пропуском строку узгоджується із правовим висновком Верховного Суду викладеним в Постанові 17 жовтня 2018 року по справі № 681/203/17-ц. Також суд враховує і рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року та ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. В зв`язку із чим, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Крім того, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вищевикладені обставини є підставою длязадоволення позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved