Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 11.09.2001 року, у шлюбі у них народився син, за рішенням Диканського районного суду Полтавської області з нього стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини усіх видів його заробітку(доходу). З 2012 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у шлюбі народився син [PERSON] , на утримання якого за наказом Лозівського міськрайонного суду Харківської області з нього стягуються аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу). У зв`язку з викладеним, з [PERSON] утримують Ѕ частину заробітку, що ставить його у дуже скрутне становище. Так як законодавством передбачено на двох дітей стягнення у розмірі 1/3 частини заробітку платника аліментів, позивач звернувся до суду про зменшення розміру аліментів. 15.11.2019 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам надано час для подання заяв по суті. 05.12.2019 року [PERSON] подала відзив на позов, в якому вказала, що рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 23.08.2019 року її позов було задоволено та з позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини усіх видів його заробітку(доходу). Майновий стан [PERSON] ніяким чином не змінився з моменту винесення рішення. Також відповідач вказала, що прожитковий мінімум на одну особу у розрахунку на місяць становить 2 102 грн., що вказує на те, що половина заробітку відповідача перевищує дану суму. Вказане свідчить про те, що він може надавати допомогу дітям у розмірі половини свого заробітку та згідно чинного законодавства це дозволено. Також [PERSON] надала клопотання про витребування довідки з місця роботи позивача щодо заробітної плати за період з 01.08.2019 року по 01.12.2019 року. 10.12.2019 року позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що посилання відповідача [PERSON] є безпідставними, у зв`язку з чим просив задовольнити позов та зменшити розмір аліментів. Ухвалою суду було витребувано довідку з місця роботи позивача щодо заробітної плати за період з 01.08.2019 року по 01.12.2019 року, зазначену у клопотанні відповідача [PERSON] . Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст. 279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Неявка сторін та ненадання відзиву на позов одним з відповідачів не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 11.09.2001 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого за рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 23.08.2019 року(а.с.9-11) з позивача стягуються аліменти у розмірі ј частини усіх видів його заробітку(доходу). З 13.07.2012 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого за наказом Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.10.2019 року(а.с.12) з [PERSON] стягуються аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу). Згідно довідки Диканської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 26.11.2019 року(а.с.30), [PERSON] перебуває на обліку в центрі зайнятості. Відповідно до довідки Диканського управління соціального захисту населення від 26.11.2019 року(а.с.30), [PERSON] на обліку не перебуває, соціальної допомоги, пільг та субсидій не отримує. Як вбачається з відомостей з Державного реєстру(а.с.31), [PERSON] за 3 квартал 2019 року отримувала дохід у вигляді аліментів з місця роботи позивача у розмірі 2 172, 62 грн. Згідно довідки з Пенсійного фонду України від 26.11.2019 року(а.с.32), [PERSON] страхову стажу, заробітної плати не має. [PERSON] за 3 квартал 2019 року доходів не має, про що свідчать відомості з Державного реєстру(а.с.33). Як вбачається з довідки про доходи АТ «Укрзалізниця» регіональної філії «Південна залізниця від 20.01.2020 року(а.с.39), [PERSON] з липня 2019 року по грудень 2019 року включно отримав без урахування аліментів 58 576, 94 грн. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. З положень ст.199 СК України випливає, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вбачається зі ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи положення ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, після винесеного рішення за позовом [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, за заявою дружини позивача [PERSON] було стягнуто аліменти на неповнолітнього сина. Тобто матеріальне становище після винесення рішення від 23.08.2019 року змінилося у зв`язку з тим, що аліменти почали стягуватися на утримання двох дітей. [PERSON] посилається на ЗУ «Про виконавче провадження» щодо законності стягнення половини заробітку позивача на двох дітей, однак ст.70 даного Закону передбачає можливість стягнення лише у разі несплати аліментів та наявної заборгованості. Посилання на наявність заборгованості відсутні, докази даного факту не надані. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2ст. 182 СК України). Судом встановлено, що позивач має двох дітей, на яких стягуються аліменти, та перебуває у зареєстрованому шлюбі, що відповідно до положень ст.192 СК України, є підставами для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з ј частини заробітку (доходу) платника аліментів на кожну дитину до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів на кожного з синів, суд вважає можливим та таким, що відповідає чинному законодавству. Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 рокі до 18 років. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», судові витрати покладаються на платника аліментів у розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому надійшла заява, а саме у розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved