Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі №3203,\~вчинений 31\~березня 2021\~року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Григорян Діаною Гагіківною. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що постановою про відкриття виконачого провадження від 22.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д. О. відкрито виконавче провадження за № 6524882 по виконанню виконачого напису №3203 вчиненого 31.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Д. Г. про стягнення з нього заборгованості в сумі 10496 грн на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» з якого взнав про те, що отримав кредит, а тому змушений звернутися в суд з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, так як однією умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. Проте, до нього відповідач не звертався з вимогою сплатити, вказану в виконавчому написі заборгованість та не надавав жодного розрахунку з яким би він погодився. Відповідно, нотаріусу не було надано документів, які би підтверджували безспірність вимоги, нотаріус не\~переконався,\~що між\~позивачем і\~банком укладено\~кредитний договір\~на суму\~3200\~грн.\~та що\~сума заборгованості\~по кредитному\~договору є\~безспірною,\~у зв`язку із цим, вважає, що є підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач просить\~позов задоволити з підстав викладених в позовній заяві, вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням положень ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» та п.3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій, що є підставою для визнання його судом таким, що не підлягає виконанню. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечував щодо задоволення позову, посилаючись на мотиви викладені у відзиві на позов. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Київ Григорян Діана Гагіківна та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що згідно ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень третіх осіб, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. \~ Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23.10.2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал кредит» укладено кредитний договір №001/20/12946 від 23.10.2020року, згідно умов якого позивач отримав кредит у розмірі 3200 гривень, строком на 14 днів, шляхом переказу на платіжну картку№ [NUMBER] емітовану Акціонерним товариством «КБ Приват Банк» 26 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «СОНАТІ» укладений договір про відступлення прав вимоги № С-ГК-260321-2, за яким право вимоги боржника [PERSON] за договором №001/20/121946 від 23.10.2020 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті». У зв`язку з невиконанням позивачем зобов`язань за Кредитним договором щодо своєчасної сплати відсотків обслуговування кредитної заборгованості та погашення кредиту, відповідно до умов угод, позивачу надіслано письмову вимогу про усунення порушень за Кредитним договором. Зазначена вимога надіслана 31.03.2021 року вих.№1795101 на адресу позивача рекомендованим листом 0600205091324, трекінг відправлень якого свідчить, що відповідач його не отримав. 31 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Григорян Діаною Гагіківною,\~на підставі\~ст.87-89\~Закону України\~«Про нотаріат» та відповідно до пункту 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 29.06:1999р. за № 1172, на підставі документів ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті», вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №3203 про стягнення з позивача заборгованості, що виникла за Договором №001/20/12946 від 23.10.2020року, в сумі 10496 грн. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За загальним правилом статей 15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису нотаріуса, під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Григорян Д. Г. керувалася ст.34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та п. 2 Переліком документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою KM України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієїстатті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,закономвстановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Як вбачається з представленого суду виконавчого напису, він містить всю необхідну інформацію. При цьому\~стаття 50\~Закону «Про\~нотаріат» передбачає,\~що нотаріальна\~дія або\~відмова у\~її вчиненні,\~нотаріальний акт\~оскаржуються до\~суду.\~Право на\~оскарження нотаріальної\~дії або\~відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Із вищенаведених норм суд приходить до висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону «Про\~нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,\~88\~Закону «Про\~нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного СудуУкраїни від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17. Вивченням судом матеріалів справи щодо вчинення спірного нотаріального напису встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу за кредитом, заборгованості за відсотками за користування кредитом, заборгованості по комісії, штрафу, не було з`ясовано даного питання з боржником, нотаріус не переконався щодо належного повідомлення боржника [PERSON] про суму заборгованості. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по справі на професійну правничу допомогу та сплати судового збору при подачі позову в розмірі 1908 грн, що підтверджені квитанцією до прибуткового касового ордера №98 від 27 травня 2021 року на суму 1000 грн та квитанцією про оплату судового збору №9 від 22.06.2021 року на суму 908 грн, які судом визнано співмірними до та обґрунтованими.

Outcome: approved