Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 39/100 частин домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Вологодська, 59, яке складається з житлового будинку літ. «А-1», житлових прибудов літ. «А1-1», «А2-1», «А3-1», ганків літ. «а4», «а5», «а6», гаражу літ. «Б», літньої кухні літ. «Г», вбиралень літ. «Д», літ. «Е», сараїв літ. «З», літ. «И», споруд № 1-11, замощення І,ІІ, у порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], яка померла 17 травня 2014 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору дарування від 9 червня 1982 року його матері [PERSON] належала 1/2 частина домоволодіння № 59 по вул. Вологодській у м. Дніпропетровську. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 1988 року за попередньою власницею частини домоволодіння, яка належить відповідачу, - [PERSON] було визнано право власності на 61/100 частини домоволодіння по вул.. Вологодській, 59 в м. Дніпропетровську, а частка майна [PERSON] зменшена до 39/100 частин. При цьому змін в фактичному користуванні належними сторонам частками домоволодіння не відбулося. 28 лютого 1989 року [PERSON] зареєструвала зміну часток у бюро технічної інвентаризації. [PERSON] зміну своєї частки з 1/2 частини на 39/100 частин не зареєструвала. 17 травня 2014 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину домоволодіння. Він в установленому порядку прийняв спадщину після смерті матері, оскільки з 25 жовтня 2004 року по час смерті матері проживав разом із нею, але постановою нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 10 грудня 2014 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що [PERSON] за життя не зареєструвала зміну частки домоволодіння, що належить їй на праві власності. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Представник третьої особи Дніпропетровської міської ради [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечувала. Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 9 червня 1982 року, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальної конторою, [PERSON] на праві власності належала 1/2 частина домоволодіння № 59 по вул. Вологодській у м. Дніпропетровську. Інша 1/2 частина вказаного домоволодіння належала [PERSON] Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 1988 року змінено ідеальні частки у домоволодінні № 59 по вул. Вологодській у м. Дніпропетровську: визначено частку [PERSON] у домоволодінні в розмірі 61/100 частин, а частку [PERSON] в розмірі 39/100 частин, в порядку спадкування після смерті [PERSON] визнано право власності на 61/100 частин вказаного домоволодіння за [PERSON] 22 грудня 2012 року [PERSON] відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], подарувала належні їй 61/100 частин домоволодіння [PERSON] Відповідно до листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 61/100 частин домоволодіння № 59 по вул. Вологодській у м. Дніпропетровську, а частка [PERSON] значиться в розмірі 1/2 частини та перереєстрована не була. 17 травня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] спадщину в установленому порядку прийняв її син [PERSON], за заявою якого 18 серпня 2014 року Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа. Постановою нотаріуса від 10 грудня 2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що [PERSON] за життя не зареєструвала зміну частки домоволодіння, що належить їй на праві власності. Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що за життя [PERSON] була власником 39/100 частин домоволодіння № 59 по вул. Вологодській в м. Дніпропетровську, після її смерті спадщину в установленому порядку прийняв позивач, але в позасудовому порядку позбавлений можливості оформити свої спадкові права, суд вважає можливим позов задовольнити, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] на 39/100 частин домоволодіння № 59 по вул. Вологодській у м. Дніпропетровську, яке складається з житлового будинку літ. «А-1», житлової прибудови літ. «А1-1», прибудови літ. «А2-1», прибудови літ. «А3-1», ганку літ. «а4», ганку літ. «а5», ганку літ. «а6», гаражу літ. «Б», літньої кухні літ. «Г», вбиральні літ. «Д», вбиральні літ. «Е», теплиці літ. «Ж», сараю літ. «З», сараю літ. «И», споруд № 1-11, замощення І,ІІ.

Outcome: approved