Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Добровільно вирішити питання про зняття з реєстрації з відповідачем не вдалося, тому позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу будинку від 18.07.2005 року. Відповідач є членом сім`ї позивача, добровільно зніматися з реєстрації не бажає, починаючи з липня 2014 року у вказаному будинку не проживає, його особистих речей в будинку немає. Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив розглянути справу за його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, згоди на заочний розгляд справи не надав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу будинку від 18.07.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №1434 від 18.07.2005 року (а.с.12). З копії будинкової книги вбачається, що [PERSON] зареєстрований у вказаному вище будинку (а.с.16-18). Відповідач не є власником квартири, зареєстрований у ній, але не проживає з 2014 року без поважних причин, що підтверджується довідкою від 17.05.2021 року, складеною головою вуличного комітету Гірської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області Сердюченко Г.О. у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вселившись до спірної квартири, відповідач набув право користування цим житлом, як член сім`ї власника. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач не проживає у зазначеній квартирі понад один рік. Про обставини, які б свідчили про поважність причин такої відсутності, суду не повідомлено. Врахувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного та ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved