Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту та просить суд : - зобов'язати Березівський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області скасувати арешт, накладений постановою № 34297800 від 12.09.2012 року ВДВС Миколаївського ГТУЮ Одеської області , запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 12997300 від 14.09.2012 року (№ запису про обтяження 8388288 від 14.09.2012 року) на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] ; - зобов'язати Березівський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області скасувати арешт, накладений постановою № 16564225 від 25.11.2009 ВДВС Миколаївського ГТУЮ Одеської області , запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 9819302 від 13.05.2010 року (номер запису про обтяження 8388260 від 13.05.2010 року) на будинок , розташований за адресою: : [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] ; - зобов'язати Березівський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області скасувати арешт, накладений постановою № 40203375 від 11.10.2013 ВДВС Березівського МГТУЮ Одеської області № запису про обтяження 4871521 (спеціальний розділ) від 04.03.2014 року на будинок , розташований за адресою: : [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] ; - стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що 04 жовтня 2007 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ODBRGA00000520, згідно якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 100 000,00 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № ODBRGA00000420 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 04.10.2007 року уклали договір іпотеки. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 47,40 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності. 12.09.2012 року Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № № 34297800 від 12.09.2012 року ВДВС Миколаївського ГТУЮ Одеської області , запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 12997300 від 14.09.2012 року (№ запису про обтяження 8388288 від 14.09.2012 року) було накладено арешт на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON] та знаходиться в іпотеці ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК». 25.11.2009 року Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 16564225 від 25.11.2009 ВДВС Миколаївського ГТУЮ Одеської області , запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 9819302 від 13.05.2010 року (номер запису про обтяження 8388260 від 13.05.2010 року) було накладено арешт на будинок , розташований за адресою: : [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] та знаходиться в іпотеці ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». 11.10.2013 року Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40203375 від 11.10.2013 ВДВС Березівського МГТУЮ Одеської області № запису про обтяження 4871521 (спеціальний розділ) від 04.03.2014 року було накладено арешт на будинок , розташований за адресою: : [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] та знаходиться в іпотеці ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Однак ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вважає, що вищевказаний будинок підлягає звільненню з-під арешту, з наступних підстав. Згідно Інструкції « Про проведення виконавчих дій» № 74/5 від 15.12.1999 року та ст.. 54 Закону України « Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст..3 Закону України « Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або ріщення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотеко держателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. 04.10.2007 року договір іпотеки зареєстровано в реєстрі за № 3638, а також зареєстрована заборона № 49, а постанови про накладення арешту були винесені 12.09.2012р., 25.11.2009 року, 11.10.2013 року, тобто пізніше, ніж було укладено договір іпотеки. Отже, на думку позивача, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Представник позивача Головаченко Н.М.. в судове засідання не з'явилась, але подала заяву № 508/523/17 (вхідний номер 1406 від 15.06.2017 року), в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити, просить суд розглянути справу у відсутність представника позивача та зазначає згоду на заочний розгляд справи та постановлення заочного рішення по справі у разі відсутності у судовому засіданні відповідача. Відповідач [PERSON] . в судове засідання двічі не з'явився, з невідомої причини, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України , у разі повторної неявки в судове засідання відповідача , повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з'явився, але подав заяву від 20.07.2017 року (вхідний номер 1690 від 20.07.2017 року) , відповідно до якої проти позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності. Дослідивши обставини справи, та проаналізувавши вимоги діючого законодавства суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 жовтня 2007 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ODBRGA00000520, згідно якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 100 000,00 гривень (а.с.4-9). Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № ODBRGA00000420 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 04.10.2007 року уклали договір іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно, зазначене в п.35.3 Договору: житловий будинок, за адресою-[ADDRESS], загальною площею 47,4 кв.м. (а.с.10 - 14). Дійсно, 12.09.2012 року Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № № 34297800 від 12.09.2012 року ВДВС Миколаївського ГТУЮ Одеської області , запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 12997300 від 14.09.2012 року (№ запису про обтяження 8388288 від 14.09.2012 року) було накладено арешт на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON] та знаходився в іпотеці ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК». 25.11.2009 року Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 16564225 від 25.11.2009 ВДВС Миколаївського ГТУЮ Одеської області , запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 9819302 від 13.05.2010 року (номер запису про обтяження 8388260 від 13.05.2010 року) було також накладено арешт на будинок , розташований за адресою: : [ADDRESS] ,що належить на праві власності [PERSON] та знаходився в іпотеці ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Та 11.10.2013 року Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40203375 від 11.10.2013 ВДВС Березівського МГТУЮ Одеської області № запису про обтяження 4871521 (спеціальний розділ) від 04.03.2014 року було накладено арешт на будинок , розташований за адресою: : [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] та також вже знаходився в іпотеці ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно ст. 572 ЦК України та ст.1 Закону України «Про заставу» встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави. Право застави у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло 04.10.2007 року, тобто раніше ніж було винесено постанови про накладення арешту, які були винесені 12.09.2012р., 25.11.2009 року, 11.10.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» та ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України визначено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави згідно вимог ч. 1 ст. 590 ЦК України та ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Стаття 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Таким чином, оскільки накладення арешту унеможливлює виконання умов кредитного договору та договору застави та позбавляє можливості ПАТ КБ «Приват Банк» скористатись своїми правами заставодержателя, суд вважає, що слід звільнити з-під арешту будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON] та знаходиться в іпотеці ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК», накладеного: 12.09.2012 року Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № № 34297800 від 12.09.2012 року ВДВС Миколаївського ГТУЮ Одеської області , запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 12997300 від 14.09.2012 року (№ запису про обтяження 8388288 від 14.09.2012 року) ; 25.11.2009 року Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 16564225 від 25.11.2009 ВДВС Миколаївського ГТУЮ Одеської області , запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 9819302 від 13.05.2010 року (номер запису про обтяження 8388260 від 13.05.2010 року) ; 11.10.2013 року Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40203375 від 11.10.2013 ВДВС Березівського МГТУЮ Одеської області № запису про обтяження 4871521 (спеціальний розділ) від 04.03.2014 року. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1600, 00 гривень.

Outcome: approved