Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Нестерович О.І. про визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна недійсним та скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно \~\~ в якому зазначав, що йому на праві приватної власності належало нерухоме майно, а саме: -нежиле приміщення, площею 107,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , згідно Договору купівлі-продажу від 19.05.2004р.реєстраційний номер 5890701; -машиномісце №5 у підземному паркінгу житлового будинку, площею 16.7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Реєстраційний номер 23818301, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.07.2008р. -житловий будинок, загальною площею 229 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер 28905886 -нежилі приміщення площею 171,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна:44654365101, згідно договору купівлі-продажу від 4.09.2014р. -магазин промислових товарів, площею 68,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості : 403263165101 -магазин промислових товарів, площею110,3кв.м. за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний [NUMBER] , згідно рішення постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Аграрна Біржа» від 24.06.2008року. Вказане нерухоме майно придбано ним за власні кошти, в результаті підприємницької діяльності та стабільного матеріального доходу з 2002 року. 23 вересня 2020 року з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, йому стало відомо, що вищевказане нерухоме майно шляхом укладення договорів купівлі-продажу 10 та 11 вересня 2020року, було відчужене від його імені, громадянином [PERSON] його батьку - [PERSON] . Договори купівлі-продажу посвідчені та внесені до Державного реєстру речових прав приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нестерович О.І. Вказане майно вибуло з власності [PERSON] без його відому та згоди шляхом зловмисної домовленості [PERSON] , [PERSON] та приватного нотаріуса Нестерович О.І. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 23.09.2020р. та долученою до позовної заяви слідує, що за [PERSON] зареєстровано право власності на: -магазин промислових товарів, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 769 від 10.09.2020р. реєстраційний номер 2165101365101; -машиномісце № [NUMBER] у підземному паркінгу розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 765 від 10.09.2020р. реєстраційний номер 2164696865101; - нежиле приміщення, площею 107,9 кв.м. за адресою [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 763 від 10.09.2020р. реєстраційний номер 2164653365101; - житловий будинок, загальною площею 229 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 759 від 10.09.2020р. реєстраційний номер 2164612665101; -нежилі приміщення площею 171,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 761 від 10.09.2020р. реєстраційний номер 446454365101; -магазин промислових товарів за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 767 від 10.09.2020р. реєстраційний номер 403263165101. Вказані договори купівлі-продажу було здійснено [PERSON] , як представником продавця [PERSON] на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М. від 09.09.2020р. за р-№1131, від імені представника довірителя [PERSON] , що діяв на підставі довіреності виданої ним та посвідченої нотаріусом Федеральної землі Баварія, м.Мюнхен, Д.Уве Тітген Л.Вольфганг Отт, 07.06.2013р., №1326/2013. Даною довіреністю Волощук С. скористався через сім років після того, як між ними будь-яке спілкування було припинено на ґрунті виниклих неприязних відносин. Раніше, він та відповідач в силу своїх довірительних та сімейних відносин на території України в м.Херсоні обмінялися нотаріально посвідченими Довіреностями на право розпорядження належним їм майном, а саме: він видав 29.11.2012р. посвідчену нотаріусом Довіреність на ім`я батька, [PERSON] на право розпорядження належним йому майном, а [PERSON] в свою чергу, 01.12.2014 року видав йому посвідчену приватним нотаріусом Довіреність на право розпорядження належним йому майном. Після погіршення між ними відносин та припинення спілкування, 12.04.2019року він скасував довіреність на право розпорядження належним йому майном, яку він надав батькові на території України та повідомив про це письмовою нотаріально завіреною заявою відповідача, але не зважаючи на повідомлення про припинення дії довіреності на здійснення будь-яких правочинів та дій від його імені [PERSON] умисно знаючи, що його право на розпорядження майном скасовано, незаконно використав довіреність виданою ним 07.06.2013р в Німеччині, про існування якої він забув і не підозрював, що відповідач через 7 років умисно використає її в своїх цілях з метою привласнення належного йому майна та скористається нею на території України, оскільки вказану довіреність він видавав [PERSON] для придбання на його ім`я нерухомості в Німеччині і відповідачу про це було достеменно відомо. Вчиняючи передоручення та не повідомивши про це довірителя, [PERSON] мав на меті набуття у власність майна , а тому переслідував особисту мету, діяв не в його довірителя інтересах. Відповідачу [PERSON] достеменно були відомі наміри [PERSON] заволодіти таким чином майном сина, а тому, вчиняючи від його імені договори купівлі-продажу семи об`єктів нерухомості, ніякі грошові кошти за відчужене майно не отримувались [PERSON] і не передавались власнику. [PERSON] в свою чергу діяв не в інтересах особи, яку він представляє, а в інтересах [PERSON] , крім цього в договорах купівлі-продажу вказана значно занижена вартість нерухомого майна. За таких обставин вважає, що оспорювані договори купівлі-продажу нерухомого майна укладені незаконно з порушенням діючого законодавства, що привело до позбавлення його власності на спірне майно, а тому дані договори купівлі-продажу просить визнати в судовому порядку недійсними та скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно \~\~\~\~\~\~ Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 03.11.2020 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що в 2003році його син- [PERSON] звернувся до нього з проханням допомогти йому започаткувати власну справу, зазначаючи, що йому необхідні грошові кошти для придбання майна та обігові гроші для ведення бізнесу. Він погодився на пропозицію, оскільки син [PERSON] обіцяв йому повертати грошові кошти після отримання доходу від бізнесу, або переєструвати на нього придбане за його кошт майно. В період 2004-2009р.р. за його власні кошти було придбано на ім`я [PERSON] наступне майно: нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS] , машиномісце [ADDRESS] у підземному паркінгу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] , нежилі приміщення площею 171,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , магазин промислових товарів, площею 68,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , магазин промислових товарів, площею110,3кв.м. за адресою: [ADDRESS] , та квартиру в Німеччині в м.Мюнхені. В 2005 році [PERSON] почав займатися бізнесом, але грошові кошти не повертав. В 2012 році він звернувся до сина з проханням повернути борг, однак [PERSON] повідомив, що справи в бізнесі йдуть не дуже добре, гроші повернути не має можливості, але він може в любий час переоформити на себе придбане за його кошти нерухоме майно, оформивши при цьому 29.11. 2012році на нього нотаріальну довіренність на вчинення будь-яких юридично значимих дій стосовно укладення правочинів, щодо управління та розпорядження придбаним за його кошт майном. 07.02.2013 році за його кошти [PERSON] набув право власності на автомобіль AUDI Q5. 07.06.2013р. [PERSON] в м.Мюнхен (Німеччина) оформив нотаріальну довіреність на його ім`я дозволяючи йому все, що він вже зробив від імені [PERSON] та уповноважив його розпоряджатися усіма особистими та пов`язаними з його майном справами з дозволом розпоряджатися за нього у всіх правочинах, представництво в яких передбачено законом. 05.03.2014р. [PERSON] звернувся до нього з проханням надати у борг йому та його дружині 1300000 дол. США, для розширення бізнесу, хоча на той час він не повернув грошових коштів за придбане на його ім`я нерухоме майно. Однак [PERSON] запевнив його, що він в любий час може переофрмити вказану нерухомість на себе маючи довіреність на руках, а щодо позики то він з дружиною готові скласти боргову розписку на зазначену суму. В цей же день [PERSON] та [PERSON] отримали від нього грошові кошти у сумі 1300000 дол.США в борг. Після чого, [PERSON] за вказані грошові кошти в липні та вересні 2014 року придбав два нежилих приміщення в м.Херсоні та квартиру в м.Мюнхен(Німеччині), а також товари для ведення бізнесу. В лютому місяці 2017року [PERSON] за запозичені гроші придбав вищевказаний автомобіль. В 2016 році [PERSON] замість зайняттям бізнесом став подорожувати країнами Азії та вживати наркотичні речовини, а з 2017 року зовсім припинив займатися бізнесом та витрачав позику на свої забаганки. В 2019 році він попередив сина про відповідальне ставлення до бізнесу та про повернення боргів, а в 2020році на сайті безкоштовних оголошень він побачив, що [PERSON] продає нерухоме майно придбане за його кошти, у зв`язку з чим він звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] грошові кошти за договором позики. 09.09.20р. діючи на підставі довіреності від 07.06.2013р. він уповноважив [PERSON] діяти від імені [PERSON] по розпорядженню його майном, видавши нотаріальну довіреність посвідчену приватним нотаріусом Воєводіною І.М., повідомивши в цей день [PERSON] про передоручення своїх повноважень поштовим листом. Надалі між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] як представник продавця та ним як покупцем були укладені оспорювані позивачем договори купівлі-продажу нерухомого майна. Також на підставі довіренності виданої Волощуком О. 06.07.2013р. були переоформленні договорами купівлі-продажу на його ім`я і квартири в Мюнхені, які позивач не оспорює. [PERSON] мав наміри та бажання перереєструвати нерухомість за оспорюваними договорами на нього і в цьому виражалось волевиявлення позивача, що відповідало його внутрішній волі. Доводи позивача в позовній заяві, що відповідач [PERSON] не передавав йому коштів від реалізації нерухомості не є тими підставами з якими закон пов`язує недійсність оспорюваних договорів. Просив в позові відмовити. 13.11.2020р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, в обґрунтування збільшення позовних вимог позивач посилається на те, що крім зазначеного в позовній заяві нерухомого майна, яке було відчужено 10 та 11 вересня 2020року, відповідачі здійснили і відчуження належного йому рухомого майна транспортного засобу. Так, йому на праві приватної власності належить автомобіль AUDI A4 коричневого кольору, 2016р. випуску, номерний знак [NUMBER] . 2 жовтня 2020року йому стало відомо з відповіді ТСЦ МВС №6541на адвокатський запит, що вказаний транспортний засіб перереєстровано на іншого власника, згідно з договором купівлі-продажу від 16.09.2020р. Ознайомившись з вказаним Договором купівлі-продажу транспортного засобу, було з`ясовано, що 16.09.2020р. ТОВ «ПРЕМІУМ АВТО ЛЮКС», діючи як продавець на підставі укладеного з власником транспортного засобу Договору комісії №6547/20/009469 від 16.09.2020р. продав гр. [PERSON] автомобіль AUDI A4 коричневого кольору, 2016р. випуску, номерний знак [NUMBER] за 245000 грн. Вказаний договір був укладений без його відому та згоди відповідачем [PERSON] , який діяв від його імені на підставі Довіреності посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М. від 09.09.2020р. НМВ 237327. [PERSON] діяв на підставі передоручення від імені представника довірителя [PERSON] , що діяв на підставі довіреності виданої Волощуком О.С. та посвідченої нотаріусом Федеральної землі Баварія, м.Мюнхен, Д.Уве [PERSON] , 07.06.2013р., №1326/2013. Вчиняючи передоручення [PERSON] не повідомив про це довірителя, а [PERSON] в свою чергу, без повідомлення довірителя, без його відому та згоди здійснив відчуження автомобіля покупцю [PERSON] . За даним договором відповідач [PERSON] відчужив автотранспорт проти його волі, за значно заниженою ціною та ніякої грошової суми за відчужене майно він від [PERSON] не отримував. Вважає, що представник вчинив правочин не в інтересах довірителя, а у своїх власних, що є підставою для визнання такого правочину недійсним. Вчиняючи передоручення та не повідомивши про це довірителя, [PERSON] переслідував цілі заволодіння його майном, а тому переслідував особисту мету, діяв не в його інтересах, чим порушив його права позбавивши права власності на рухоме майно. В підтвердження вищезазначеного є Довіреність видана [PERSON] на ім`я батька- [PERSON] в м.Мюнхен Німеччині в 2013 році ( на німецькій мові), в тексті якої зазначено, що «уповноважений представник з усіма затвердженими повноваженнями, що вже діють для мене , і надаю йому право вести всі мої особисті та майнові справи з уповноваженням виконувати для мене всі юридичні дії, в яких довіреність є юридично допустимою» . Однак відповідачем [PERSON] був наданий нотаріусу текст Довіреності з перекладом на території України перекладачем [PERSON] з невірним перекладом, а саме вказано «не для мене», а «за мене», тобто фактично була змінена суть даної довіреності, яка надала право [PERSON] діяти за [PERSON] , а не на його користь. За таких обставин позивач вважає, що спірний договір порушує його майнові права, оскільки позбавив право власності на належне йому майно- транспортний засіб. Тому даний договір підлягає визнанню в судовому порядку недійсним. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Ратушна В.О. заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просили їх задовольнити посилаючись на ті обставини, що спірні правочини були укладені у приватного нотаріуса Нестерович О.І., яку знав позивач тривалий час, у них є мобільні номери один одного, [PERSON] неодноразово звертався до неї з приводу виконання нотаріальних дій. Враховуючи той факт, що довіреність яку видав йому батько у 2014 році, так саме як і її скасування у 2019 році було проведене у нотаріуса Нестерович О.І. дає змогу зрозуміти, що вона знала про погіршення їх стосунків. Також особа яка начебто представляла позивача інтереси [PERSON] тривалий час знає [PERSON] , його офіс знаходиться поряд з будинком [PERSON] , вони мають номери мобільного телефону один одного, однак а ні нотаріус Нестерович О.І., а ні [PERSON] та [PERSON] жодним чином не повідомили [PERSON] та не спробували навіть зв`язатися з ним стосовно відчуження належного йому майна. Що свідчить про наявну зловмисну домовленість між [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . Крім цього дана довіреність якою скористався відповідач не відповідає вимогам діючого законодавства України для укладання правочинів від імені довірителя, оскільки у довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити представнику. У позивача ніколи не було наміру відчужувати належне йому нерухоме та рухоме майно на користь відповідача та третіх осіб, оскільки ніяких боргових зобов`язань перед [PERSON] позивач не має. Отже укладені договори купівлі-продажу від його імені не відповідають його внутрішній волі та укладені без його згоди та бажання. Позивач просить визнати спірні договори недійсними, скасувати запис про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно та застосувати реституцію, вразі визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Ковальчук в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволенні вказавши на ті обставини, що між позивачем та відповідачем [PERSON] конфлікту не було і не має, а лише його спосіб життя виклав занепокоєння за сина та за майно, яке фактично належало [PERSON] . Позивач мав перед батьком боргові зобов`язання, знав, що придбане на його ім`я нерухоме майно за кошти батька, тому в 2013 році [PERSON] свідомо видавалась довіреність на ім`я [PERSON] для того, щоб останній повернув собі нерухоме майно придбане за власні кошти. При оформленні передоручення на ім`я [PERSON] , [PERSON] своєчасно повідомив про це [PERSON] . Крім цього, не бажаючи судових тяжб та конфліктів, [PERSON] викупив у [PERSON] спірне нерухоме майно, що підтверджується розпискою наданою [PERSON] в 2017році, про що також підтверджується [PERSON] . На час укладення спірних договорів [PERSON] грошові кошти [PERSON] не передавав, відповідно [PERSON] не передавав грошових коштів [PERSON] . Вважає, що вказані правочини цілком узгоджуються із ч. 3 ст. 238 ЦК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Суд вважає можливим розгляд справи у його відсутність. Третя особа - приватний нотаріус Херсонського нотаріального округу Нестерович О.І. просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вона тривалий час знайома з [PERSON] та [PERSON] , які являються її клієнтами. У вересні 2019року до неї звернувся [PERSON] , стосовно укладання правочинів по поверненню у власність його майна, яке зареєстровано на сина. Вона повідомила про перелік документів необхідних для укладання правочинів та особиста присутність [PERSON] на це їй [PERSON] повідомив, що присутність сина не можлива, вона спочатку віднеслась з насторогою чи живий [PERSON] , але [PERSON] та [PERSON] заспокоїли її та повідомили, що з [PERSON] все гаразд, але присутність його не можлива. Вона не стала цікавитись чому він не може бути присутнім при укладенні угоди, оскільки за декілька місяців бачила його у дуже неприглядному стані та зрозуміла, що батькові незручно розповідати про причину неявки сина. На момент укладення спірних договорів вона припускала, що зазначена нерухомість належить [PERSON] , тому ніяких сумнівів у законності посвідчення договорів та волевиявлення продавця у неї не було, вважала, що це сімейні справи. Крім цього, зазначила, що в матеріалах нотаріальної справи є заява від [PERSON] , що [PERSON] не одружений, тому згоди одного із подружжя при відчуженні не вимагалось. Вважає, що посвідченні нею договори купівлі-продажу є законними. Заслухавши осіб, що брали участь у справі, дослідивши письмові докази та перевіривши зазначені сторонами обставини, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до положень\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом статей\~3,\~15,\~16 ЦК України\~правовою підставою для звернення з позовом до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являвся власником нерухомого майна, а саме: нежилого приміщення, площею 107,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , згідно Договору купівлі-продажу від 19.05.2004р; машиномісця №5 у підземному паркінгу житлового будинку, площею 16.7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.07.2008р., житлового будинку, загальною площею 229 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , нежилих приміщень площею 171,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 4.09.2014р., магазину промислових товарів, площею 68,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , магазину промислових товарів, площею110,3кв.м. за адресою: [ADDRESS] , згідно рішення постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Аграрна Біржа» від 24.06.2008року, автомобіля AUDI A4 коричневого кольору, 2016р. випуску, номерний знак [NUMBER] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 23.09.2020р. за [PERSON] зареєстровано право власності на: -магазин промислових товарів, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 769 від 10.09.2020р. реєстраційний [NUMBER] ; -машиномісце № [NUMBER] у підземному паркінгу розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 765 від 10.09.2020р. реєстраційний номер 2164696865101; - нежиле приміщення, площею 107,9 кв.м. за адресою [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 763 від 10.09.2020р. реєстраційний номер 2164653365101; - житловий будинок, загальною площею 229 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 759 від 10.09.2020р. реєстраційний [NUMBER] ; -нежилі приміщення площею 171,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 761 від 10.09.2020р. реєстраційний номер 446454365101; -магазин промислових товарів за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 767 від 10.09.2020р. реєстраційний номер 403263165101. Вказані договори купівлі-продажу були укладені між [PERSON] , як представником продавця [PERSON] , який діяв на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М. від 09.09.2020р. за р-№1131 та покупцем [PERSON] . Спірні договори посвідчені приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу Нестерович О.І. та внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Довіреність на ім`я [PERSON] була видана від імені представника довірителя [PERSON] , що діяв на підставі безстрокової довіреності виданої позивачем та посвідченої нотаріусом Федеральної землі Баварія, м.Мюнхен, Д.Уве [PERSON] . 07.06.2013р., №1326/2013. 16.09.2020р. [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу належного позивачу автомобіля. ТОВ «ПРЕМІУМ АВТО ЛЮКС», діючи як продавець на підставі укладеного з власником транспортного засобу Договору комісії №6547/20/009469 від 16.09.2020р. продав гр. [PERSON] автомобіль AUDI A4 коричневого кольору, 2016р. випуску, номерний знак [NUMBER] за 245000 грн.. Суд вважає, що спірні договори купівлі-продажу укладені з порушенням норм діючого законодавства, та підлягають визнанню в судовому порядку недійсними з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] постійно проживає в Німеччині в м.Мюнхені. 07.06.2013р. позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON] , який являється його батьком, безстрокову нотаріально посвідчену довіреність в м.Мюнхен Німеччини для придбання квартири в м.Мюнхен для власних потреб. На території України сторони також обмінялися нотаріально посвідченими довіреностями на право управління та розпорядження належним їм майном у зв`язку з виробничою необхідністю. В 2019 році між батьком та сином виник конфлікт, в результаті якого припинили будь-яке спілкування між собою та відповідно скасували видані один одному довіреності. В 2020році [PERSON] скориставшись довіреністю видану в Німеччині сином на його ім`я, на території України здійснив передовіреність на ім`я [PERSON] та шляхом укладання договорів купівлі-продажу переоформив на себе вищевказане нерухоме та в подальшому рухоме майно яке вважав своєю власністю оскільки придбав його за власні кошти. Статтею 203 ЦК України\~передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, частиною 3 передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його волі. Відповідно ч. 1\~ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч. 1\~ст. 237 ЦК України\~представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє, а відповідно до\~ст. 244 цього Кодексу\~представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватись за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. За правилами\~\~ст. 239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє Згідно ч. 2\~ст. 240 ЦК України\~представник, який передав своє повноваження іншій особі, повинен повідомити про це особу, яку він представляє та надати їй необхідні відомості про особу, якій передані відповідні повноваження (замісника). Невиконання цього обов`язку покладає на особу, яка передала повноваження, відповідальність за дії замісника як за свої власні. Всупереч викладеному, матеріали справи не містять належних доказів, що відповідач [PERSON] повідомив [PERSON] про факт передоручення повноважень за довіреністю від 09.09.2020р. на ім`я [PERSON] . Твердження представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] про наявність в матеріалах справи поштового конверту адресованого позивачу з повідомленням про передоручення, суд не приймає як доказ, оскільки даний конверт не має поштового штемпелю, а також відсутні докази направлення та отримання позивачем даного повідомлення. Крім цього, відповідачі уклали спірні угоди на наступний день після оформлення довіреності на [PERSON] , чим фізично позбавили позивача можливості скасувати дану довіреність, також в судовому засіданні нотаріус Нестерович О.І. зазначила, що [PERSON] не бажав присутності сина при укладанні спірних договорів. Укладаючи договір купівлі-продажу нерухомого майна та автомобіля, [PERSON] фактично діяв в інтересах представника по первісній довіреності [PERSON] , а не виконував повноваження представника власника майна - довірителя [PERSON] . Представник відповідачів в судовому засіданні зазначила, що грошові кошти за договором купівлі-продажу нерухомого майна [PERSON] не передавались. Відповідач [PERSON] відповідно до ч. 3\~ст. 238 ЦК України\~ як представник [PERSON] за довіреністю не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом тобто правочин завжди має вчинятися в інтересах сторони, яку представляють. Правило, передбачене частиною 3 статті 238 Цивільного кодексу України, покликане гарантувати інтереси особи, яку представляють, від можливих зловживань з боку представника. Наведене свідчить, що [PERSON] , діючи на підставі довіреності здійснив правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах, так як внаслідок даного правочину він набув права власності на вищезазначене нерухоме майно належних [PERSON] .\~ \~Згідно до вимог ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6\~ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити нормам\~ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися в формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частини 1 статті 1004 Цивільного кодексу України повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим. У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними (стаття 1003 Цивільного кодексу України). Стаття 1003 Цивільного кодексу України є спеціальною нормою, яка підлягає застосуванню до даних правовідносин. Відтак, у разі виникнення спору пов`язаного з наявністю чи відсутністю повноважень у повіреного на вчинення певних юридичних дій, судам необхідно виходити з того, що договір доручення або довіреність повинна містити чітку вказівку на дії, які належить вчинити представнику (повіреному). Про те, що у довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити представнику, зазначено також у пункті 2.1 глави 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за N 282/20595. Позовні вимоги [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу нерухомого та рухомого майна недійсним та скасування записів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно підлягають задоволенню судом, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що договори купівлі-продажу укладені від імені позивача не в його інтересах в порушення вимог чинного законодавства, майно вибуло з володіння позивача без його згоди та відома, у зв`язку з чим порушено його право володіння та розпорядження вказаного нерухомого майном. Посилання відповідача на розписку від 16.02.2017 року, яка надана позивачем відповідачу, на підтвердження отримання позивачем від відповідача грошових коштів за оспорюване нерухоме та рухоме майно, як на докази по справі, не приймаються судом до уваги, як такі що спростовані встановленими в судовому засідання обставинами. Крім цього, згідно ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2\~ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.1\~ст.137 ЦПК\~України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Тому, у відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 5570,00грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5500,00 грн. з кожного.

Outcome: approved