Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 109180,08 грн., обгрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді підземного гірника очисного забою 4 розряду, з повним робочим днем під землею, на підставі наказу №178-к від 04.10.2005. Наказом №952к від 22.10.2016 позивач був звільнений за ст. 38 КЗпП України, на пенсію, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис № 31 від 22.10.2016. Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст.116 КЗпП України не було проведено повний розрахунок в день звільнення. Такий розрахунок було проведено 05 березня 2018 р. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз.2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно довідки №119 від 20.09.2017 р. середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 319,24 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обов'язкових платежів, середньомісячне число робочих днів за графіком підприємства склало 44/2=22 (згідно даних про фактично відпрацьовані дні). Час затримки розрахунку з 23 жовтня 2016 р. по 05 березня 2018 р. включно складає за 16 місяців з листопада 2016 р. по лютий 2018 р. включно Х 22 середня кількість робочих днів Х 319,24 грн. = 112372,48 грн.з урахуванням суми податків, зборів та інших обов'язкових платежів; за 9 днів жовтня 2016 р. і 5 днів березня 2018 р., тобто за 14 календарних днів пропорційно середній кількості робочих днів на місяць - 14 календарних дні/31 календарні дні у жовтні місяці + 31 день у березні місяці Х 22 середньо місячна кількість робочих днів Х 319, 24 грн. = 1585, 9 грн. Загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 112372,48 грн. + 1585, 9 грн. = 113958, 38 грн. з урахуванням обов'язкових платежів. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову у межах заявлених позовних вимог відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України, надані докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 1139,58 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved