Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно - земельну ділянку площею 5,55 га, яка належали останньому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку. Спадкоємцем після померлого є позивач. Оформити свої спадкові права він позбавлений можливості, оскільки у свідоцтві про його народження прізвище батька російською мовою вказано [PERSON] , а згідно свідоцтва про смерть він [PERSON] . Посилаючись на ці обставини просив встановити факт родинних відносин та визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку, яка належала померлому батьку [PERSON] .. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві позов підтримав повністю, просив слухати справу без їх участі. Представник відповідача Біловодськоїсільської ради Сумського району Сумської області для розгляду справи до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, що [INFO] в с. Веселівка Сумського району Сумської області помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина на належне померлому майно, зокрема на земельну ділянку площею 6,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Біловодськоїсільської ради Сумського району Сумської області. 28 липня 2003 року Сумською РДА на ім`я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ № 032154 на земельну ділянку площею 5,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Біловодськоїсільської ради Сумського району (а.с.8). Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON] мав право на земельну ділянку і на законних підставах володів спірною земельною ділянкою. За життя [PERSON] заповіту не залишив. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] за законом. Відповідно до лист-роз`яснення № 441/01-16 від 03.12.2019 року, наданого [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] приватним нотаріусом Степаненко Т.І., позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого батька, а також у нього відсутні документи, які підтверджують родинні зв`язки (а.с.10). Так, згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 14 липня 1961 року, позивач (виписаному російською мовою) [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) (а.с.7). З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 032154 на земельну ділянку вбачається, що він виданий на ім`я [PERSON] (а.с.8,9). Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Виконкомом Біловодської сільської ради Сумського району Сумської області від 13 грудня 2016 року, [PERSON] помер [INFO] в с. Веселівка Сумського району Сумської області (а.с.6). Вищенаведене свідчить, що, померлий [INFO] спадкодавець [PERSON] є батьком позивача. Встановлення факту родинних відносин позивачу необхідно для переоформлення спадщини. У відповідності з ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами розглядаються судом. Всі надані у сукупності докази підтверджують факт родинних відносин між позивачем та померлим у 2006 році [PERSON] . Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. За змістом ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначалося, до складу спадщини входить земельна ділянка площею 5,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Біловодської сільської ради Сумського району Сумської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 032154. Згідно п. 4.15. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджено наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину. Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. г ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину. Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 396 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. У відповідності з ст. ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Та обставина, що померлий [PERSON] та позивач [PERSON] є батьком та сином, підтверджується зібраними по справі доказами, та не оспорюється сторонами. Оскільки земельна ділянка площею 6,66 га за життя належала [PERSON] , спадкоємцем після якого є позивач, за наведених обставин позивач має право успадкувати вказану земельну ділянку, Державний акт на право власності на земельну ділянку, який виданий на ім`я [PERSON] .. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved