Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить поділити спільне майно подружжя та визнати за позивачем та відповідачем право власності на ? частину за кожним житлового будинку площею 79,1 кв. м. за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 73, посилаючись на те, що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, спільно звели спірний будинок, який рахується за відповідачем та на даний час у них виник спір з приводу поділу спільного майна подружжя. В судове засідання сторони не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач визнала позов. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.03.1998 року [PERSON] виданий ордер ВАТ «Вторчормет» №15 серії 429 на право зайняття жилої площі у відомчому будинку по вул. Ватутіна, 73 (на цей час проспект Незалежності), розміром 28 кв.м. 20.05.2017 року укладено шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Під час проживання в шлюбі сторонами замість вищезазначеного будинку зведено житловий будинок площею 79,1 кв.м., в якому вони постійно проживають та зареєстровані. Згідно довідки Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 07.06.2017 року №429, за наявними даними, які знаходяться в підприємстві будинок №73 по проспекту Незалежності у місті Житомирі в комунальній та приватній власності не перебуває, рахується за громадянкою [PERSON]. Відповідно до звіту №36-08-2017 про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта від 04.08.2017 року, житловий будинок літ. «А» по проспекту Незалежності, 73 в м. Житомирі відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації і встановлена можливість його безпечної експлуатації, стан будівлі ІІ задовільний. Відповідно ч. 1 ст.22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його\~\~спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. За положеннями ч. 2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними та шлюбним договором. Згідно ч.1 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, встановлених законом, а на підставі ч.2 тієї ж статті у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved