Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь шкоду завдану під час виконання трудових обов'язків в сумі 918 гривень та судові витрати по справі. В обґрунтування вимог позову зазначає, що відповідач з 29.03.2012 року був прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Авто Логістик», а з 01.08.2012 року за його заявою був прийнятий на посаду транспортного експедитора. Того ж дня між сторонами по справі було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. В ході виконання трудових обов'язків позивачем було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки Hyunday Accent № кузова [NUMBER], а саме утворено подряпину на передній лівій двері. Для усунення пошкодження автомобіль було доставлено до ТОВ «Богдан-Авто-Луганск» та здійснено ремонт, на оплату якого позивачем було витрачено 918 гривень. Позивач посилаючись на те, що відповідач, знаючи про завдану шкоду в добровільному порядку кошти витрачені на ремонт пошкодженого ним автомобіля не сплачує, просить суд стягнути суму відшкодування та судові витрати за рішення суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу слухати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду повернулося поштове повідомлення з викликом останнього в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, а тому відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку коли між працівником і підприємством. Установою, організацією відповідно до статті 135 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або ля інших цілей. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] починаючи з 29.03.2012 року працював на посаді водія автотранспортних засобів ТОВ «Мега Авто Логістик» ( а.с. 3). Наказом ТОВ «Мега Авто Логістик»№ 27-53-к від 01.08.2012 року відповідачу за його згодою з 01.08.2012 року доручено виконання поряд з його основою роботою додаткової роботи з доплатою 0,25 % за вакантною посадою експедитора транспортного у порядку суміщення посад без звільнення його від основної роботи ( а.с.4). Того ж дня між ТОВ «Мега Авто Логістик» та [PERSON] було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, за умовами якого працівник, що займає посаду експедитора транспортного, та виконує роботу безпосередньо пов'язану з прийманням для доставки, доставкою (супроводом), видачею, здачею, перевезенням переданих йому матеріальних цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей (а.с.6). 06.03.2912 року між ТОВ «Мега Авто Логістик» та ТОВ « Хюндай Мотор Україна» було укладено договір транспортного експедирування № 12. за умовами якого експедитор зобов'язується надати клієнту послуги з транспортного обслуговування, а клієнт зобов'язується прийняти послуги та сплатити за них встановлену в заявці та/або в додатковій угоді плату (а.с.8-12). З огляду контрольного листа від 12.04.2012 року автомобіль марки Hyunday Accent № кузова [NUMBER], перевезення якого здійснював відповідач, був доставлений з пошкодження захисного покриття ( а.с.18). У відповідності до рахунку-заказу № ЛГ-0003366 від 30.05.2013 року та рахунку-фактури № ЛГ-0003855 від 31.05.2013 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки Hyunday Accent № кузова [NUMBER] здійсненого ТОВ «Богдан-Авто Луганск» становить 918 гривень ( а.с.15-16). В зв'язку з цим ТОВ « Хюндай Мотор Україна» звернулось до ТОВ «Мега Авто Логістик» з претензією № 132/143 від 31.07.2013 року, в якій просило сплати спричинені збитки в сумі 918 гривень. 13 листопада 2013 року ТОВ «Мега Авто Логістик» здійснило сплату компенсацію витрат згідно вищевказаної претензії в сумі 918 гривень, що стверджується платіжним дорученням № 4570 від 13.11.2013 року ( а.с.13). Повідомленням № 16 від 20.02.2014 року ТОВ «Мега Авто Логістик» повідомило [PERSON] повідомлено про завдані ним в ході перевезення автомобіля марки Hyunday Accent № кузова [NUMBER] збитки в сумі 918 гривень, необхідність їх відшкодування в строк до 28.02.2014 року та намір позивача, у випадку несплати сказаної суми, звернутися до суду за захистом своїх інтересів (а.с.7). Таким чином, судом достовірно встановлено, що саме з вини [PERSON], що здійснював перевезення автомобілів, відбулося пошкодження автомобіля марки Hyunday Accent № кузова [NUMBER]. В зв'язку з цим, матеріальна шкода, яка заподіяна та відшкодована позивачем при пошкодженні автомобіля, повинна бути відшкодована саме відповідачем в розмірі 918 гривень, оскільки її розмір повністю доведений та обґрунтований. Відповідно до платіжного доручення (а.с. 20) позивачем сплачено 243,60 гривень судового збору, а тому позовні вимоги в частині відшкодування судових витрат, на думку суду підлягають до задоволення, оскільки, згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі сплачені та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved