Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в подальшому уточнивши позовні вимоги, про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № AN3OCC9FC00060 від 14 березня 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 20 000, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 13 березня 2014 року. Проте [PERSON] зобов'язання перед ПАТ КБ «Приватбанк» за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 24 квітня 2013 року у нього виникла заборгованість у сумі 74 106, 54 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 15 229, 41 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 19, 56 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом у розмір 6 800, 00 грн.; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором за період з 14 березня 2011 року по 24 квітня 2013 року; у розмірі 48 052, 50 грн.; штрафів відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг, а саме 500, 00 грн. штрафу (фіксованої частини) та 3 505, 07 грн. штрафу (процентної складової). Представник позивача у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглядати справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем його реєстрації, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідача за даною цивільною справою, а також відповідної заяви представника позивача про можливість прийняття по справі заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 березня 2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 20 000, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 13 березня 2014 року. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розтрочка», Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір, що підтверджується підписом відповідача у вказаній заяві. Згідно п. 5.3 договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500, 00 грн. плюс 5% від суми заборгованості. Відповідно до п. 5.5 договору терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином. Проте [PERSON] зобов'язання перед ПАТ КБ «Приватбанк» за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 24 квітня 2013 року у нього виникла заборгованість у сумі 74 106, 54 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 15 229, 41 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 19, 56 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом у розмір 6 800, 00 грн.; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором за період з 14 березня 2011 року по 24 квітня 2013 року; у розмірі 48 052, 50 грн.; штрафів відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг, а саме 500, 00 грн. штрафу (фіксованої частини) та 3 505, 07 грн. штрафу (процентної складової), що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за кредитним договором. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 741, 07 грн., які згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні підлягають стягненню з відповідача. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved