Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звільнення з-під арешту і заборони відчуження нерухомого майна: квартири [ADDRESS] в м.Києві, земельної ділянки загальною площею 0,0848 га, кадастровий номер 8000000000:79:242:0022 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.03.2013 р. між ТОВ «Каса народної допомоги» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2703002/000-КФІІВ/13, за умовами якого і всіх додаткових угод до нього Позичальник отримала кредит на загальну суму 140000 гривень, яку зобов»язалась повернути до 27.03.2014 р. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання своїх зобов»язань [PERSON] передала в іпотеку Товариству квартиру [ADDRESS] в м.Києві та земельну ділянку загальною площею 0,0848 га, кадастровий номер 8000000000:79:242:0022 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] Після укладення договору [PERSON] порушила взяті на себе зобов»язання щодо поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом, в зв»язку з чим ТОВ «Каса народної допомоги» розпочала процедуру примусового стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність. Позивач посилається на те, що в процесі оформлення права власності йому стало відомо, що в провадженні ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві перебуває виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів на виконавчим написом нотаріуса і в межах даного виконавчого провадження 04.11.2013 р. було винесено постанову про арешт всього майна [PERSON] та заборону на його відчуження. Наявність зазначеного арешту майна та заборони на його відчуження унеможливлює оформлення позивачем права власності на предмет іпотеки. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з»явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись судом належним чином. Судова повістка відповідачу [PERSON] була вручена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Судова повістка, надіслана судом за місцем реєстрації [PERSON] повернулась до суду за закінченням терміну її зберігання. За згодою представника позивача, на підставі положень ст..ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.03.2013 р. між ТОВ «Каса народної допомоги» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2703002/000-КФІІВ/13 за умовами якого і Додаткової угоди № 1 та Додаткової угоди № 2 до нього [PERSON] отримала кредит на загальну суму 140000 гривень, яку зобов»язалась повернути до 27.03.2014 р. зі сплатою 30% відсотків річних за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання своїх зобов»язань між ТОВ «Каса народної допомоги» та [PERSON] був укладений Договір іпотеки від 27.03.2013 р., згідно з умовами якого остання передала в іпотеку Товариству квартиру [ADDRESS] в м.Києві та земельну ділянку загальною площею 0,0848 га, кадастровий номер 8000000000:79:242:0022 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] Відповідно до п.5.1 Договору іпотеки, укладеного між ТОВ «Каса народної допомоги» та [PERSON], у разі невиконання або неналежного виконання Боржником умов Кредитного договору Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як зазначає представник позивача, [PERSON] не виконала належним чином свої зобов»язання за Кредитним договором, в зв»язку з чим у Товариство виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений Договором. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов»язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов»язання. Судом встановлено, що в провадженні ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві перебуває виконавче провадження № 39502010 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів, що відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса. В рамках даного виконавчого провадження 04.11.2013 р. головним державним виконавцем ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Проц В.С. була винесена постанова про арешт всього майна боржника - [PERSON], та заборону на його відчуження. Відповідно до ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» у разі порушення боржником основного зобов»язання відповідно до іпотеки, Іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Тобто, законодавець пов»язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке було накладено арешт. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як зазначалось судом вище, ТОВ «Каса народної допомоги» на підставі положень Договору іпотеки від 27.03.2013 р. та Закону України «Про іпотеку», як Іпотекодержатель, набуло пріоритетного право на звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений Договором іпотеки, а саме шляхом передачі права власності. Наявність арешту майна боржника і заборона на його відлучення перешкоджає позивачу у визначений законом спосіб оформити своє право і в подальшому розпорядитись предметом іпотеки. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved