Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені [PERSON] витрати, повязані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі у розмірі 400,56 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1762 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, суду надана заява за підписом ТВО начальника військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені [PERSON] полковника [PERSON], в якій він просить розглянути справу за відсутності представника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені [PERSON], позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надавав. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до\~статті 280 ЦПК України\~суд, вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 01 серпня 2015 року між Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені [PERSON] [PERSON] та солдатом [PERSON] укладений контракт про проходження останнім військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, відповідно до умов якого [PERSON] взяв на себе зобов'язання проходити військову службу (навчання) у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації протягом строку контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби. Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені [PERSON] від 31.07.2015 року № 25 [PERSON] зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання, наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені [PERSON] від 01.08.2015 року № 151 з 01.08.2015 року зараховано до списків особового складу інституту, на всі види забезпечення по курсантській нормі, на котлове забезпечення з 01 серпня 2015 року. Наказом начальника Військового інституту від 23.11.2015 р. № 47 (по особовому складу) [PERSON], відраховано зі списків інституту, у зв'язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання та наказом № 234 від 23.11.2015 року [PERSON] з 23.11.2015 року виключено із списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 24.11.2015 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] проходив навчання та військову службу на факультеті військової підготовки Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені [PERSON] на посаді курсанта у період часу з 01.08.2015 року по 23.11.2015 року. Згідно п.1 зазначеного контракту у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу відповідач зобов'язався відшкодувати Міністерству Оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу. Відповідно до п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого\~Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008\~однією з підстав для дострокового припинення (розірвання) контракту про навчання курсантом вищого військового навчального закладу, є відмова від проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення навчання. Пунктом 10 \~статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу»\~визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству Оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджено\~постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964. Зазначений Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої\~статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу»\~витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Так, відповідно до п.3 зазначеного Порядку, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Позивачем наданий до суду розрахунок витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі з дня його зарахування по день виключення зі списків особового складу відповідно до якого сума таких витрат за період часу з 01.08.2015 року по 23.11.2015 року загалом склала 400,56 грн., з яких: 162,00 грн. витрати, повязані з грошовим забезпеченням; 204,00 грн. витрати, повязані з послугами харчування (продовольче забезпечення) протягом навчання; 34,56 грн. медичне забезпечення. Вказані обставини також підтверджуються розрахунком фактичних витрат на грошове забезпечення, повязане з утриманням курсанта, довідкою розрахунком № 25 про вартість фактичних витрат, повязаних з послугами харчування курсанта 1 курсу 352 навч. групи солдата за контрактом [PERSON], розрахунком фактичних витрат за медичне забезпечення. Розрахунок зазначених витрат здійснений відповідно до п.п. 5, 6 зазначеного Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування розрахунків позивача. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про відшкодування зазначених витрат у добровільному порядку. Відповідно до п.7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Таким чином, виходячи з умов контракту та враховуючи наведені правові норми, [PERSON] повинен нести цивільно-правову відповідальність у вигляді відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням на факультеті. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат, повязаних з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем при подачі позову та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі\~1762 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved