Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем вказавши, що вони перебувають у шлюбі з 11 вересня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачем припинені через наявність різних поглядів на життя, втрату взаєморозуміння. Оскільки примирення неможливе, позивач просив шлюб між ним та відповідачем розірвати . Позивач до суду подав заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд дійшов висновку про те, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 11 вересня 1999 року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 881, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької міської ради. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 09 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя. Спільне життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, любові та поваги. Підстав для примирення сторони не знаходять. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені. Спору про розподіл майна суду не заявлено. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі ст.ст. 12, 13, 79, 128, 141, 142, 211, 223 ЦПК, п.2 ст.104, п.3 ст.105, п.1 ст.110, ст.112 СК, суд -

Outcome: approved