Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що згідно п.7 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» він, як споживач, звільнений від сплати судового збору. Приїхавши в Україну, йому представили квитанції, повідомлення відповідача про те, що за ним існує заборгованість на 01.09.2013р. по гарячій воді (підігрів води) на суму 9238,94грн. В квартирі [ADDRESS] його мама, і на неї відкритий особовий рахунок, також був відкритий особовий рахунок на частину квартири на його ім'я. Однак, він в квартирі не проживає з 2001 р., так, як судом м. Барановичі, Брестської області Білорусії 03.04.2001р. був засуджений на 10 років позбавлення волі (довідка ВТК №2 від 31.08.2009 р. додається). Після закінчення відбуття покарання залишився проживати в Білорусії, з дозволом на тимчасове проживання до 25.06.2014 р. Таким чином, він комунальними послугами відповідача не користувався (фізично не перебував в Україні), тому відповідач незаконно нарахував суму заборгованості за опалення 5253,81 грн. та 9238,94 грн. за гарячу воду. Відповідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабміну України 21.07.2005 р. № 630 зі змінами п.15, виконавець зобов'язаний у разі ненадання послуг звільняти від плати, а у випадку надання не в повному обсязі проводити перерахунок плати. Після осудження, його мати надавала відповідачу письмове повідомлення про його відсутність і просила не нараховувати плату. Але, незважаючи на це відповідач до цього часу порушує його права і свободи, незаконно нараховуючи за послуги, які я він не отримував, що розцінюється, як нечесна підприємницька практика. Просив скасувати незаконно нараховану оплату за подачу гарячої води в сумі 9238,94 грн. та опалення в сумі 5253,81 грн. Під час судового розгляду подав письмову заяву про зміну та збільшення предмету позову, в якій зазначав, що відповідач в запереченні і в судовому засіданні вказав, що перерахунок заборгованості відповідно заяви позивача зроблений за період з 01.07.2011 р. по 25.06.2013 р. в сумі 1042,20 грн. тільки на [PERSON], тоді, як прописані 2 чол. Але відповідач неточно провів перерахунок, незважаючи на те, що позивач вказав у заяві 2 чол. і надав довідки про їх відсутність до 25.06.2014 р., його проживання в Республіці Білорусь, а [PERSON] в ПНД м. Кременчука і м. Полтави. Виходячи із довідки про тарифи на постачання гарячої води, довідки про перерахунок, повідомлення наданого раніше до позову, заборгованість складає станом на 01.02.2014 р.- 8820,79 грн. Стороною по справі судом притягнений [PERSON], який прописаний за адресою і внесений в особистий рахунок [NUMBER]. Фактично [PERSON] в квартирі не проживає в зв'язку з психічним захворюванням, і практично знаходиться в ПНД м. Кременчука і м. Полтави. Його бабуся, [PERSON], яка проживаючи в указаній квартирі, маючи свій особовий рахунок у випадку покращення здоров'я забирала періодично додому на 5-10 днів. Але його активна, неадекватна поведінка змушує повертати його назад. За заявою бабусі [PERSON] внук [PERSON] Полтавським ПНД буде поміщений по життєво в інтернат. Просив скасувати незаконно нараховану оплату за подачу гарячої води в сумі 8820,79 грн. на [PERSON] і [PERSON] особовий рахунок [NUMBER]. Зобов'язати відповідача не нараховувати послугу на [PERSON] до 25.06.2014 р., [PERSON] постійно. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені в позові. Представник відповідача проти позову заперечувала. Надала суду заперечення, в яких вказувала, що [PERSON] (надалі позивач) зареєстрований в Кременчуцькій філії ПАТ «Полтаваобленерго», як споживач послуг з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання та опалення по особистому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. Кременчуцька філія ПАТ «Полтаваобленерго», виконуючи вимоги норм чинного законодавства, постачає позивачеві вказані послуги в кількісних та якісних показниках згідно вимог нормативно - технічних документів. Відповідно до ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України та п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, споживачі (наймачі), яким надаються комунальні послуги, зокрема з теплової енергії зобов'язані щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця розрахуватися з постачальником за спожиті послуги з теплопостачання. Оскільки по даному особовому рахунку відсутні засоби обліку послуг з теплопостачання, то відповідно до п.21 Правил нарахування за опалення здійснюється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання за 1 м2 опалювальної площі квартири, а гарячого водопостачання - з розрахунку на одну особу. Так, як по даному особовому рахунку зареєстровано дві особи, то і нарахування за гаряче водопостачання здійснювалося на двох осіб. 23 вересня 2013 року позивач звернувся до Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» з письмовою заявою про перерахунок по послузі «гаряче водопостачання» за період з 01.07.2011 року по 25.06.2013 року на підставі наступних документів: - довідки ТОВ «Житлорембудсервіса» № 1119 від 23.09.2013 року; - довідки № 8/38 від 04.09.2012 року, виданої начальником відділу по громадянству та міграції Солі горського РВВС; - дозволів на тимчасове проживання. Згідно п.29 Правил споживач звільняється лише від сплати послуги теплопостачання у вигляді гарячої води при відсутності приладів її обліку у разі тимчасової відсутності останнього та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його відсутність. Тому, не проживання позивача за вищезазначеною адресою не є підставою для звільнення останнього від сплати послуг з теплопостачання у вигляді опалення. На підставі даної заяви у відповідності до п.29 Правил в жовтні 2013 року позивачеві було зроблено перерахунок за послугу з гарячого водопостачання за період з 01.07.2011 року по 25.06.2013 року в сумі 1 042 грн. 20 коп. (довідка про перерахунок № 17 від 27.01.2014 року додається). З даної довідки також вбачається, що позивач до вересня 2013 року не звертався до Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» з письмовими заявами про його відсутність та членів його сім'ї та не надавав офіційного документа, що підтверджує його відсутність. Крім того, з позовної заяви не зрозуміло за який період позивач хоче скасувати нарахування за надані послуги з теплопостачання на загальну суму 14 492 грн. 75 коп. Згідно ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності становить три роки. Відповідно до Ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Просили відмовити [PERSON] в задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлявся про час та місце проведення судового розгляду. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, та дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Позивач є споживачем послуг за надання електроенергії та теплової енергії, які надаються відповідачем ВАТ «Полтаваобленерго». Згідно облікових даних відповідача за позивачем рахується заборгованість за спожиті послуги. Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належить до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу ( посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України та п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, споживачі (наймачі), яким надаються комунальні послуги, зокрема з теплової енергії зобов'язані щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця розрахуватися з постачальником за спожиті послуги з теплопостачання. Оскільки по даному особовому рахунку відсутні засоби обліку послуг з теплопостачання, то відповідно до п.21 Правил нарахування за опалення здійснюється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання за 1 м2 опалювальної площі квартири, а гарячого водопостачання - з розрахунку на одну особу. Так, як по даному особовому рахунку зареєстровано дві особи, то і нарахування за гаряче водопостачання здійснювалося на двох осіб. 23 вересня 2013 року позивач звернувся до Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» з письмовою заявою про перерахунок по послузі «гаряче водопостачання» за період з 01.07.2011 року по 25.06.2013 року на підставі наступних документів: - довідки ТОВ «Житлорембудсервіса» № 1119 від 23.09.2013 року; - довідки № 8/38 від 04.09.2012 року, виданої начальником відділу по громадянству та міграції Солі горського РВВС; - дозволів на тимчасове проживання. На підставі даної заяви у відповідності до п.29 Правил в жовтні 2013 року позивачеві було зроблено перерахунок за послугу з гарячого водопостачання за період з 01.07.2011 року по 25.06.2013 року в сумі 1 042 грн. 20 коп. (довідка про перерахунок № 17 від 27.01.2014 року додається). З даної довідки також вбачається, що позивач до вересня 2013 року не звертався до Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» з письмовими заявами про його відсутність та членів його сім'ї та не надавав офіційного документа, що підтверджує його відсутність. Доказів надання підтверджуючих документів про не проживання позивача та його сина до ПАТ «Полтавобленерго» окрім зазначеного в заяві про перерахунок періоду 01.07.2011 року по 25.06.2013 року не надано. Подання таких підтверджуючих документів до суду не може бути підтвердженням належного звернення до відповідача з перерахунком. Позивач не позбавлений можливості звернутися до відповідача із заявою про зменшення розміру оплати, подавши відповідну заяву та підтверджуючи документи за спірний період, відповідно до п. 29 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed