overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що 14 березня 2008 року у с. Красні Окни Красноокнянського району Одеської області померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку розміром 4,01 гектарів, яка розташована на території Гулянської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії ОД № 027345. Заповіту померла [PERSON] не залишила. Позивач являється спадкоємцем за законом. У встановлений ним шестимісячний строк позивач не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що було викликано поважною причиною - його юридичною необізнаністю щодо змін у законодавстві, а також відсутністю коштів на оформлення даної спадщини. Просить визначити додатковий строк для прийнняття ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач [PERSON] під тримав позовні вимоги повністю та просив суд надати йому додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON], померлої 14 березня 2008 року. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про день слухання справи повідомлені, Причину неявки суду не повідомили. Заперечень по справі не надали. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У відповідності зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, починається з часу відкриття спадщини. Відповідно з ч.З ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним ї про прийняття спадщини. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, так як позивач пропустив строк з поважної причини юридичної необізнаності у звязку зі змінами в законодавстві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги підтверджує тим. що 22 травня 2006 року у с. Довжанка Красноокнянського району Одеської області померла мати позивача [PERSON], після якої відкрилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку розміром 7,16 гектарів, яка розташована на території Довжанської сільської ради Красноокнянського району Одеської області і засвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 156112. Заповіту померла [PERSON] не залишила. Позивач являється спадкоємцем за законом. У встановлений законом місячний строк він не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що було викликано поважною причиною його юридичною необізнаністю щодо змін у законодавстві. Просить дати додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги повністю та просив суд надати додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON], померлої 22 травня 2006 року. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про день слухання справи повідомлені, ну неявки суду не повідомили. Заперечень по справі не надали. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за ними підставами. У відповідності зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, опинається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви прийняття спадщини. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, так як позивач пропустив строк з поважної причини - причини юридичної необізнаності у звязку зі змінами в законодавстві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що вона є власником ? частини квартири №94, будинок №3 у кварталі Волкова м. Луганська на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.02.2004 року реєстр №1-255 виданого п'ятою Луганською державною нотаріальною конторою. Співвласницею вищезазначеної квартири також являється [PERSON], яка померла [INFO]. За життя 18.11.1999 року [PERSON] склала заповіт на випадок своєї смерті на ім'я позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилось спадкове майно у вигляді житлового будинку1/2 частки квартири [ADDRESS]. 02 вересня 2015 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Сєверодонецького міського нотаріального округу О.Г. Короткевич з заявою про відкриття спадщини. Приватний нотаріус відмовив в прийнятті заяви оскільки необхідно було звертатися до шести місяців після смерті спадкодавця, та запропонував звернутися до суду за вирішенням спірного питання. Позивачка вказала, що у зв'язку з тим, що вона проживає на тимчасово окупованій території де проводяться бойові дії, а тому вона не мала можливості вчасно звернутися для оформлення спадщини. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу за її відсутністю і задовольнити позовну заяву надавши додатковий строк для прийняття спадщини - три місяці. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про день слухання справи повідомлений, причину неявки суду не повідомили. Заперечень по справі не надали. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У відповідності зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, починається з часу відкриття спадщини. Відповідно з ч.З ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним ї про прийняття спадщини. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, так як позивач пропустив строк з поважної причини юридичної необізнаності у зв'язку зі змінами в законодавстві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання спадкового договору, вказуючи, що позивач є похилою людиною, [INFO], сам він не вміє готувати і по стану здоровя не може сам себе обслуговувати. І тому 16.12.2014 року позивач - [PERSON] уклав спадковий договір з [PERSON], завірений приватним нотаріусом Марганецького округу [PERSON], згідно якого [PERSON] зобов'язується виконувати передбачені в договорі розпорядження позивача, і в разі його смерті набуває право власності на майно, а саме квартиру № 41 (сорок один) в будинку №13 (тринадцять), квартал Ювілейний у місті Марганець Дніпропетровської області. Однак з часу укладання спадкового договору відповідачка умови та зобовязання згідно п.12 спадкового договору не виконувала. Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі та пояснив, що за весь час дії договору відповідачка практично ні разу не здійснила прибирання, не переміняла одягу, а їжу готувала раз у два- три дні; комунальні послуги оплачує він сам, відповідачка ні разу не сплатила його комунальні послуги, як передбачено договором; щоб позивач не попросив, відповідачка ніколи не виконує його доручень, пояснюючи, що вона зайнята, відповідачка зранку іде до свого будинку по вул. Жовтневій і приходить тільки ввечері. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги визнала в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав. Позивач є похилою людиною, [INFO], сам він не вміє готувати і по стану здоровя не може сам себе обслуговувати. І тому 16.12.2014 року позивач - [PERSON] уклав спадковий договір з [PERSON], завірений приватним нотаріусом Марганецького округу [PERSON], згідно якого [PERSON] зобов'язується виконувати передбачені в договорі розпорядження позивача, і в разі його смерті набуває право власності на майно, а саме квартиру № 41 (сорок один) в будинку №13 (тринадцять), квартал Ювілейний у місті Марганець Дніпропетровської області. Однак з часу укладання спадкового договору відповідачка умови та зобовязання згідно п.12 спадкового договору не виконувала. Відповідно до ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувана) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно зі ст.1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Відповідно до пункту 14 спірного спадкового договору передбачено право позивача вимагати розірвання цього договору у разі невиконання його умов. Відповідно до ч.1 ст.1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на підставі ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.03.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, сторони шлюбних відносин не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Ухвалою від 07.04.2015р. позовні вимоги залишено без розгляду в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та визначення місця проживання останніх з позивачем на підставі ч. 1 п. 5 ст.207 ЦПК України. Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задвольнити. Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав, просив суд їх задовольнити. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, між [PERSON] та [PERSON] 01.03.2003 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №340. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 19.11.1999 року виконкомом Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області, за актовим записом № 14. З відповідачем неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач не бажає розірвання шлюбу через відділ РАЦС. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно, шлюбні відносини з відповідачем припинені, а тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Надав до суду заяву в якій зазначив, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Надала до суду заяву в якій зазначила, що проти позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу не заперечує та на примирення з позивачем не згодна. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.11.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 19.11.1999 року виконкомом Касянівської сільської ради Володарського району Донецької області, актовий запис № 14. (а.с.21) Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у Пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, шлюбні відносини між сторонами припинені, подружжя разом не проживає, відповідач на примирення не згодна, а тому суд вважає за можливе розірвати шлюб. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову посилається на те, що з відповідачкою вони одружені з 14 січня 2010 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинилися в 2013 році. Позивач вказує, що причиною припинення відносин між ними є несумісність характерів. Спільне господарство вони не ведуть, спору з приводу розділу майна і місця проживання дітей у них не має. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві. Також зазначив, що миритися з відповідачкою наміру не має і просить строк на примирення не давати. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що дійсно між нею та відповідачем 14 січня 2010 року було укладено шлюб, від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинилися в 2013 році через несумісність характерів. Спірне господарство не ведуть. Спору з приводу проживання дитини не мають, дитина залишиться з нею. Строк для примирення їм не потрібно надавати, оскільки раніше зверталися до суду із заявою про розірвання шлюбу, але потім просили залишити цю заяву без розгляду через те що, намагалися примиритися та зберегти сім'ю. Тому вважає, що примирення не можливе, оскільки вже вжили всі можливі заходи для збереження сім'ї. Вивчивши матеріали справи, дослідивши всі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, сторони у справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14 січня 2010 року, який був зареєстрований виконкомом Дачненської сільської ради Мар'їнського району Донецької області. Сторони у справі мають дитину: дочку [PERSON] [INFO]. Спору з приводу місця проживання неповнолітньої дитини у сторін немає. Відповідно до ст. 112 ч 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом з'ясовані фактичні взаємини подружжя і встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу та інтересам відповідачки, яка визнала позов. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказував, що 01.06.2013 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Кілька років тому вони з відповідачем перестали підтримувати подружні стосунки та стали проживати окремо одне від одного. За весь період досягнути взаєморозуміння в сім`ї не вдалося, примирення та збереження сім`ї виявилось неможливим. Відносини з відповідачем негативно впливають на дитину, її емоційний стан. Позивач на примирення не згідний, оскільки фактично подружні стосунки давно припинились, а подальше перебування в шлюбі тільки ускладнює становище, а тому позивач просить розірвати шлюб. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 20.02.2020 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останній був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направила, хоча була повідомлена про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. З копії свідоцтва про шлюб від 01.06.2013 серії [NUMBER] вбачається, що сторони 01 червня 2013 року уклали шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 12.07.2013 року серії [NUMBER] . Примирення між сторонами під час розгляду справи не відбулося, позивач наполягав на розірванні шлюбу, на примирення не згідний. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задоволення позову відповідатиме інтересам позивача, тому шлюб потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 07.10.2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем і проживав з нею разом до 14.02.2014 року. Від шлюбу у них є дитина - [PERSON] ([INFO]). Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжність в характерах, шлюбні відносини між ними припинені з 14.02.2014 року. спільне господарство не ведеться. Позивач вказує, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. Враховуючи зазначене, позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружні стосунки. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] 07.10.2011 року уклав шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище останньої змінилося на [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками записані сторони по справі. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 09.04.1996 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації актів про одруження того ж дня зроблено актовий запис за № 340. Позивач вказує, що під час шлюбу у них з відповідачем народилися діти: [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Позивач зазначає, що подружні відносини між ним та відповідачем припинені. Основна причина розпаду сім'ї це порушення відповідачем подружньої вірності, відсутність між ним та відповідачем взаєморозуміння та довіри. Враховуючи зазначене, позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружні стосунки. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] 09.04.1996 року уклав шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище останньої змінилося на «[PERSON]». Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO], [PERSON] народився [INFO], їхніми батьками записані сторони по справи. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зазначені обставини у їх системному звязку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved