Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Коростенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання батьківства, виключення з актового запису про батька дитини, включення в актовий запис про батька дитини. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що в 2018 році він познайомився з [PERSON] та вони почали проживати разом як чоловік та дружина. [PERSON] на той час перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . В липні 2020 року [PERSON] завагітніла, батьком дитини є він. [INFO] у них народився син, [PERSON] . Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 27.11.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Оскільки дитина була народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу [PERSON] та [PERSON] , тому в свідоцтві про народження батьком дитини був записаний відповідач, [PERSON] . Оскільки він являється біологічний батьком [PERSON] , [INFO] просить ухвалити рішення суду про визнання його батьком дитини та внести змінти в актовий запис про народження дитни, а саме: виключити з графи батько дитини запис про батька [PERSON] та включити в графу батько [PERSON] . Позивач в заяві до суду клопотав про розгляд справи за його відсутності, про що подав заяву до суду. Відповідач [PERSON] в заяві до суду клопотала про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, будь яких заяв, клопотань суду не подав. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечив, розгляд справи просив проводити за його відсутності, про що подав заяву до суду. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 27.11.2020 року. [INFO] у [PERSON] народився син, [PERSON] . Оскільки дитина була народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, батьком дитини записаний [PERSON] , відповідно до ст.122 СК України. При цьому, з 2018 року [PERSON] перебувала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , який вважає себе батьком дитини, [PERSON] , який народився [INFO] . Згідно до ч.1 ст.129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст.129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved