Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 18 вересня 2018 року у розмірі 71939,12 грн станом на 11 березня 2020 року, в тому числі загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 32596,36 грн та заборгованості за пенею та комісією у розмірі 39342,76 грн, а також судові витрати у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 18 вересня 2018 року відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 18 вересня 2018 року. Положеннями Анкети-заяви було визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір, та зобов`язувався виконувати його умови. На підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 27000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Позивач зазначає, що ним свої зобов`язання за Договором виконані у повному обсязі, а саме надано відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. В порушення умов кредитного договору та ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Крім того, позивач наголошує, що станом на 01 квітня 2019 року у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положень п.п. 5.16 п.5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, тому вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Вказує, що Банк 01 квітня 2019 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходив та не вчиняв жодної дії, направленої на погашення заборгованості. У свою чергу, на залишок простроченої заборгованості Банк нарахував неустойку, передбачену Тарифами. На даний час, відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, у зв`язку з чим він звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 18 вересня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг (а.с.6). Відповідно до пункту 2 вищезазначеної Анкети-заяви відповідач погодився з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, укладення якого відповідач також підтвердив та зобов`язувався виконувати його умови. Пунктом 3 Анкети-заяви визначено, що підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім цього, відповідач беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Пунктом 6 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/ електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом 031157EE5D594A72D3C9B8E04113A677A351A357339CC781EA13E140454909CC79, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідач також підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/ або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису. Пунктом 5.19 розділу 5 Витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної особи передбачено, що з моменту направлення Вимоги і до повного погашення на залишок суми заборгованості нараховується штраф у розмірі 100 грн та пеня у розмірі 6,4% на місяць за кожен день прострочення виконання. Умови кредитного договору відповідач належним чином не виконав у зв`язку з чим, згідно розрахунку позивача, станом на 11 березня 2020 року він має заборгованість перед позивачем у розмірі 71939,12 грн (а.с.5, 38-39), яка складається з: ?загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 32596,36 грн; ?заборгованості за пенею - 39337,12 грн; ?заборгованості за комісією - 5,64 грн. За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення комісії у розмірі 5,64 грн, суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року №6-1746цс16. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Таким чином, оскільки комісія банком нараховується відповідачу за дії, які банк здійснює на власну користь, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 5,64 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 71933,48 грн, з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 32596,36 грн, заборгованість за пенею - 39337,12 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2101,84 грн (2102*71933,48/71939,12).

Outcome: partial