overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 04.02.2013 році з [PERSON] він уклав кредитний договір № 014/0691/82/007325 про надання кредиту у сумі 84144,79грн зі сплатою 35,3 відсотків річних з кінцевим терміном 4.02.2019р.. Відповідно кредитного договору, кредитний банк надав кредитні кошти відповідачу. Посилаючись на те, що відповідач не виконав умови договору, не повернув суми основної заборгованості , не сплатив відсотки за його користування та штрафні санкції за порушення строків повернення кредиту (згідно графіку), тим самим порушив Договору кредиту. У зв*язку з невиконанням відповідачем зобов*язань за договором кредиту, який є правочином у письмовій формі, позивач просить стягнути з відповідача суми заборгованості по кредиту у розмірі 122993,06грн. У судове засідання представник позивача надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі та на позові він наполягає в повному обсязі не заперечував проти розгляду справи в відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає,позов таким, що підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов*язок позичальника повернути кредит частинами, то у випадку прострочення повернення чергової частини кредиту, кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, яка залишилась та сплати належних йому процентів. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов*язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк у відповідності до умов договору. У відповідності до ст.530 ЦК України, якщо строк виконання зобов*язань визначено моментом пред*явлення вимог кредитор має право вимагати їх виконання у бідь-який час. Відповідно до ст.625 ЦК України відповідач (боржник) не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов*язання. Відповідно до ст.611 ч.1 ЦК України у разі порушення зобов*язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема розірвання договору. Із копії договору № 014/0691/82/007325 від 04.02.2013р., укладеного між позивачем і відповідачем, вбачається, що ПАТ ««Райффайзен Банк Аваль» надала позичальнику кредит 84144 грн. зі сплатою 35,3 відсотків річних (а.с.8-12). Беручи до уваги, що відповідач не виконав умов договору і своєчасно не повернув позивачу кредитні кошти, ця обставина ніким із сторін не оспорюється, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредиту у розмірі 122993,06грн., та судові витрати у сумі 1229,93грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 04.02.2014р. між позивачем та відповідачем був укладений договір №75/3 про розстрочення платежу за стоматологічні послуги, згідно якого відповідач повинен був сплатити 40% від загальної вартості стоматологічних послуг в день надання останньої послуги. Загальна сума цих послуг складає 989,50 грн., остання послуга надана 13.02.2014р., тому позивач просить стягнути з відповідача борг у вказаній сумі, а також у відповідності до п.3.4.5 договору штрафну санкцію в розмірі 100% вартості наданих послуг, що загалом складає 1979,00 грн. До судового засідання сторони надали до суду відповідні заяви з проханням розглянути справу без їх участі, представник позивача Черкас Ю.Є. позовні вимоги підтримала, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 04.02.2014р. між позивачем та відповідачем був укладений договір №75/3 про розстрочення платежу за стоматологічні послуги, згідно якого відповідач повинен був сплатити 40% від загальної вартості стоматологічних послуг в день надання останньої послуги. Загальна сума цих послуг складає 989,50 грн., остання послуга надана 13.02.2014р. Вказані факти визнані сторонами по справі. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу… Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Таким чином, правові підстави для задоволення позовних вимог в наявності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 04.09.2010 року він з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №719. Від шлюбу з відповідачем мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. З лютого 2015 року шлюбні відносини фактично припинились, так як відносини в сімї не слалися, вони не зійшлися характерами, втратили почуття любові та поваги один до одного. З цього часу відповідач разом із дитиною проживають окремо від позивача в смт Кирилівка Якимівського району. Вони майже не спілкуються, спільного господарства не ведуть. Примирення з відповідачем не можливе, шлюб існує формально. Спір про поділ майна, що є спільною властістю відсутній. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнла повністю. Розглянувши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, суд вважає, що позовні\~ вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 04.09.2010 року позивач уклав шлюб з відповідачем. Факт одруження підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 04.09.2010 року, зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №719. Від шлюбу з відповідачем мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. З лютого 2015 року шлюбні відносини фактично припинились, так як відносини в сімї не слалися, вони не зійшлися характерами, втратили почуття любові та поваги один до одного. З цього часу відповідач разом із дитиною проживають окремо від позивача в смт Кирилівка Якимівського району. Вони майже не спілкуються, спільного господарства не ведуть. Примирення з відповідачем не можливе, шлюб існує формально. Спір про поділ майна, що є спільною властістю відсутній. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим. Встановлені\~ обставини підтверджується копією паспорту та ідентифікаційного номеру позивача (а.с.4-5), копією свідоцтва про одруження серії І-ЖС № 088649 від 04.09.2010 року, зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №719 (а.с.6), копією свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-ЖС №164635, зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №275 (а.с. 7). Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду\~ з позовом в якому вказав, що 04 грудня 2011 року померла його дружина [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельні ділянки, які розташовані на території територіальної громади с. Мильники(Колісники) Ніжинського району. На випадок своєї смерті спадкодавець залишила заповіт, відповідно до якого своїм спадкоємцем визначила [PERSON] позивач спадщину прийняв, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом про право власності на земельні ділянки йому було відмовлено, в звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно. Просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на земельні ділянки, які за життя належали його дружині [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявився, від його представника надійшла заява в якій просить справу розглянути у його та позивача відсутність і задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ніжинського району в судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Відповідно до ухвали від 07 червня 2018 року справа призначена в підготовче судове засідання, враховуючи те, що представник відповідача не заперечував задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що доречно застосувати ч. 3 ст. 200 ЦПК України в якій зазначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 04 грудня 2011 року(а.с.8). Як вбачається з відповіді міськрайонного управління Держгеокадастру в Чернігівській області, [PERSON] було видано державні акти серій ЯА № 430834 на право власності на земельну ділянку розміром 0,3146 гектари, ЯА № 430835 на право власності на земельну ділянку розміром 0,1773 гектари та ЯА № 430836 на право власності на земельну ділянку розміром 1,33 гектари (а.с.9), що підтверджує наявність спадкового майна. З наданої на запит суду копії спадкової справи, заведеної щодо майна померлої [PERSON], спадщину після її смерті на підставі заповіту прийняв її чоловік [PERSON] Постановою державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори від 22 травня 2018 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, так як відсутні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно (а.с.13). З огляду на викладене, суд вважає, що позивач вправі в порядку захисту своїх спадкових прав у судовому порядку вимагати визнання за нею права власності на право на земельну частку(пай), яке є спадковим майном, тому є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 05.03.2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] уклав кредитний договір №б/н від 05.03.2012 року про надання кредиту в розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що відповідач не виконав умови договору, не повернув суми основної заборгованості, не сплатив відсотки за його користування та штрафні санкції за порушення строків повернення кредиту (згідно графіку), тим самим порушив договір кредиту. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором кредиту, який є правочином у письмовій формі, позивач просить стягнути з відповідача суми заборгованості по кредиту у розмірі 24525,26 грн. та судовий збір у сумі 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи, Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк у відповідності до умов договору. У відповідності до ст.530 ЦК України, якщо строк виконання зобов'язань визначено моментом пред'явлення вимог кредитор має право вимагати їх виконання у будь-який час. Відповідно до ст.625 ЦК України відповідач (боржник) не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст.611 ч.1 ЦК України у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема розірвання договору. Із копії кредитного договору №б/н від 05.03.2012 року вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» надав позичальнику кредит у сумі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.6-32). Беручи до уваги, що відповідач не виконав умов договору і своєчасно не повернув позивачу кредитні кошти, ця обставина ніким із сторін не оспорюється, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредиту у розмірі 24525,26 грн., судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 05.06.2008 році між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №001/5001/08 на суму 5000грн. 13.07.2010р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON]Факторинг» було укладено Договір факторингу №13/07/10, 22.04.2011р. змінено найменування з ТОВ «Фінансова компанія «[PERSON]Факторинг» на ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» , у відповідності до умов якого, ЗАТ «ОТП Банк» відступив Позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «КУПЕР ПРАЙС», а позивач набув право вимога грошових коштів від Відповідача. Посилаючись на те, що відповідач не виконав умови договору, не повернув суми основної заборгованості , не сплатив відсотки за його користування та штрафні санкції за порушення строків повернення кредиту (згідно графіку), тим самим порушив Договору кредиту. У зв*язку з невиконанням відповідачем зобов*язань за договором кредиту, який є правочином у письмовій формі, позивач просить стягнути з відповідача суми заборгованості по кредиту у розмірі 5295,76грн. У судове засідання представник позивача надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі та на позові вона наполягає в повному обсязі не заперечувала проти розгляду справи в відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явилася, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки в суд не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає,позов таким, що підлягає задоволенню повністю. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов*язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк у відповідності до умов договору. У відповідності до ст.530 ЦК України, якщо строк виконання зобов*язань визначено моментом пред*явлення вимог кредитор має право вимагати їх виконання у бідь-який час. Відповідно до ст.625 ЦК України відповідач (боржник) не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов*язання. Відповідно до ст.611 ч.1 ЦК України у разі порушення зобов*язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема розірвання договору. Із копії договору №001/5001/08 від 05.06.2008р., укладеного між позивачем і відповідачем, вбачається, що ЗАТ «ОТП Банк» надала позичальнику кредит 5000грн. Договір факторингу №13/07/10 від 13.07.2010р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» (а.с.11--19). Беручи до уваги, що відповідач не виконав умов договору і своєчасно не повернув позивачу кредитні кошти, з цією обставиною відповідач не згодна, але вона не надала до справи будь яких доказів, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредиту у розмірі 5295,76грн., та судові витрати у сумі 243,60грн. н. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 06.03.2008 році з [PERSON] він уклав кредитний договір № 002-16062-060308 про надання кредитної лінії у сумі 30000грн. Відповідно кредитного договору, кредитний банк надав кредитні кошти відповідачу. Посилаючись на те, що відповідач не виконала умови договору, не повернула суми основної заборгованості , не сплатила відсотки за його користування та штрафні санкції за порушення строків повернення кредиту (згідно графіку), тим самим порушив Договору кредиту. У зв*язку з невиконанням відповідачем зобов*язань за договором кредиту, який є правочином у письмовій формі, позивач просить стягнути з відповідача суми заборгованості по кредиту у розмірі 1337,88грн. У судове засідання представник позивача надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі та на позові він наполягає в повному обсязі не заперечував проти розгляду справи в відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явилася, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки в суд не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов*язок позичальника повернути кредит частинами, то у випадку прострочення повернення чергової частини кредиту, кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, яка залишилась та сплати належних йому процентів. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов*язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк у відповідності до умов договору. У відповідності до ст.530 ЦК України, якщо строк виконання зобов*язань визначено моментом пред*явлення вимог кредитор має право вимагати їх виконання у бідь-який час. Відповідно до ст.625 ЦК України відповідач (боржник) не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов*язання. Відповідно до ст.611 ч.1 ЦК України у разі порушення зобов*язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема розірвання договору. Із копії договору №002-16062-060308 від 06.03.2008р., укладеного між позивачем і відповідачем, вбачається, що ПАТ ««Дельта Банк» надала позичальнику кредит 30000 грн. (а.с.3). Беручи до уваги, що відповідач не виконала умов договору і своєчасно не повернула позивачу кредитні кошти, ця обставина ніким із сторін не оспорюється, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредиту у розмірі 1337,88грн., та судові витрати у сумі 243,60грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 06.12.1997 р. він уклав шлюб із відповідачкою, зареєстрований Богуславською сільською радою Борівського району Харківської області, актовий запис № 21 і прожив з нею до січня 2014 р. Від спільного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Позивач вказує, що їхнє спільне життя не склалося в звязку з несумісністю характерів, тому шлюбні стосунки сторони між собою припинили, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. В подальшому спільне життя та збереження їхньої сімї неможливе. В своїй позовній заяві [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачкою. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час і місце судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку. Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін, що відповідає положенням ст.ст.158, 224 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дані факти підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами: копією свідоцтва про укладення шлюбу від 06.12.1997 р. (а.с.3); копією паспорта [PERSON] (а.с.4); копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] (а.с.5). Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами були припинені, поновлювати стосунки вони намірів не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей.

Outcome: approved