Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 16 червня 2020 року о 21 год. 00 хв. в м. Ржищів. по вул. А.Петренка відбулася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю мототранспортного та автотранспортного засобів під керуванням [PERSON] та [PERSON] відповідно, в якій було пошкоджено належний позивачу мотоцикл марки «HONDA CBR 600RR» номер державної реєстрації [NUMBER] . Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, стала результатом його односторонніх дій, на які не вплинули інші учасники дорожнього руху. Керуючи автотранспортним засобом марки AUDI А-6 н.з. [NUMBER] , відповідач порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України та здійснив зіткнення з мотоциклом марки «HONDA CBR 600RR» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу на праві власності. Цей факт підтверджується: - постановою Ржищівського міського суду Київської області від 29 липня 2020 року у справі №374/155/20, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Постанова суду набрала законної сили 10 серпня 2020 року; - свідоцтвом про державну реєстрацію мототранспортного засобу марки «HONDA CBR 600RR» д.н.з. [NUMBER] № [NUMBER] . На замовлення позивача було проведено оцінку матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу. Згідно висновку №684/12-20 від 28 грудня 2020 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу становить 130 390,40 грн. Вартість проведення оцінки склала 2 500 грн. та підтверджується квитанцією TOB «Клевер Експерт» до прибуткового касового ордеру № 26 від 19 лютого 2021 року. Таким чином, Відповідач внаслідок вчиненої ним дорожньо-транспортної пригоди пошкодив мотоцикл марки «HONDA CBR 600RR» д.н.з. [NUMBER] , яким користується та розпоряджається позивач. Крім завданої позивачу майнової шкоди йому була завдана моральна шкода, яка полягає у наступному. Було порушено його право, яке гарантоване Конституцією України та Законами України, користуватися і розпоряджатися мототранспортним засобом марки «HONDA CBR 600RR», д.н.з. [NUMBER] . Зокрема внаслідок пошкодження зазначеного мототранспорту позивач зазнав не мало переживань та страждань з приводу того, що особа, яка пошкодила його майно та повинна відповідати за свої дії, протягом тривалого часу не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки. Безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди позивач вимушений був організовувати перевезення мототранспорту евакуатором, а не займатись своїми справами. Хвилювання та думки про те, як відновити мотоцикл, а також те, що вартість ремонтних робіт перевищує ринкову вартість аналогічного непошкодженого мотоцикла, тримали його у постійній нервовій та психологічній напрузі. Позивач не міг використовувати мотоцикл для власних потреб. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків, тобто моральну шкоду для позивача. З огляду на вищевикладене, позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь завдану йому майнову шкоду внаслідок пошкодження транспортного засобу, в розмірі 132 890,40 грн., стягнути з [PERSON] на його користь завдану йому моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Позивач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримував, просив його задовольнити, у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча був двічі поспіль належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заяву про відкладення розгляду справи не надсилав. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 24 червня 2021 року, відзив на позов не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України, та, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено з матеріалів справи, 16 червня 2020 року о 21 год 00 хв в м. Ржищів по вул. А.Петренка водій [PERSON] , керуючи автомобілем AUDI А-6, н.з. [NUMBER] , перед початком маневру повороту ліворуч не переконався у безпечності маневру та допустив зіткнення з мотоциклом HONDA CBR, н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Ржищівського міського суду Київської області від 29 липня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (а.с. 14). Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 648/12-20 від 28 грудня 2020 року, матеріальний збиток, заподіяний власнику мотоцикла HONDA CBR 600RR, д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 130390,40 грн (а.с. 15-45). Власником пошкодженого транспортного засобу є позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.13). Частиною 1 ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Згідно вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Згідно роз`яснень даних в п. 4 та 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальний збиток завданий відповідачем у розмірі 130 390,40 грн., та витрати на оплату вартості проведення оцінки у розмірі 2 500 грн., що підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру № 26 від 19 лютого 2021 року (а.с. 46). Що стосується позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, до суд зазначає наступне. Так, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Крім того, відповідно до положень п. 5 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно п. 9 даної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду). Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства. Безумовно, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу [PERSON] зазнав душевних страждань та переживань. Крім того, тривалий час він був позбавлений можливості користуватись власним мотоциклом. Ці обставини свідчать про те, що позивачу заподіяна моральна шкода. При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди суд також враховує обставини справи та докази в їх сукупності, характер і тривалість страждань. А тому, виходячи із засад співрозмірності, справедливості та розумності суд вважає за необхідне і достатнє стягнути з відповідача в рахунок відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди грошові кошти в розмірі 5 000 грн. Саме такий розмір морального відшкодування суд вважає достатнім для відновлення порушеного нематеріального права [PERSON] . Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial