Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованість за кредитним договором №DNH4KР20031117 від 22 січня 2006 року у розмірі 15608 грн. 80 коп. та витрати по сплаті судового збору і зазначає, що 22 січня 2006 року з відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого він одержав від позивача строковий кредит в сумі 916 грн. 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту строком на 6 місяців, тобто по 21 липня 2006 року включно. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 10 грудня 2013 року становить 15608 грн. 80 коп. та складається з: 794 грн. 68 коп. заборгованість за кредитом; 4412 грн. 34 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 9182 грн. 31 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 719 грн. 47 коп. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, судова повістка повернулась з відміткою пошти - за закінчення строку зберігання. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржника немає. Відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від нього не надходило. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 22 січня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання останнім заяви позичальника №DNH4KР20031117. Відповідно до даного договору відповідачу було надано кредит в сумі 916 грн. 50 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, строком на 6 місяців по 21 липня 2006 року включно в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків в обумовлені у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Заява позичальника разом із запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 21 по 28 число кожного місяця, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 164 грн. 28 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інші витрати згідно з Умовами /а.с.7 зворот/. Судом встановлено, що відповідач вносив щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості. Тому, за ним виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 10 грудня 2013 року складає 794 грн. 68 коп. Згідно п.4.2 Умов при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6,00% на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Тому, заборгованість по процентах за користування кредитом складає 4412 грн. 34 коп. Розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором складає 9182 грн. 31 коп. Відповідно до ст.551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Беручи до уваги, що розмір нарахованої банком неустойки значно перевищує, у декілька раз, розмір збитків, суд вважає необхідним зменшити її розмір до 5 000 грн. Як вбачається з умов підписаної заяви при порушенні позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів він зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми позову (п.5.3 Умов та Правил надання банківських послуг). Отже, штраф (фіксована частина) складає 500 грн. 00 коп. та штраф (процентна складова) складає 719 грн. 47 коп. Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком /а.с.6/. На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Статтею 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Як вбачається з підписаної заяви на видачу кредиту, банк надав позичальнику строковий кредит на 6 місяців по 21 липня 2006 року включно. Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) п.5.5 термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штраф за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Також пунктом 7 ч.11 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Проте вказане положення закону стосується лише позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямоване на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту (правова позиція ВСУ згідно з постановою у справі №6-126цс13). Отже при вирішенні спору в судовому порядку застосуванню підлягає ст.267 ЦК України про те, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи, що під час розгляду справи в суді заяви про застосування строку позовної давності [PERSON], який у відповідності до норм ч.2 ст.11 ЦПК України на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмету спору, подано не було, тому у суда немає підстав застосовувати позовну давність. Аналізуючи зібрані по справі докази суд прийшов до висновку про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 11426 грн. 49 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial