Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] разом з ним, а також звільнити його від сплати аліментів присуджених рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.06.2011 року по справі № 2-2041/2011 на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач та його представник - [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області [PERSON] в судовому засіданні надала висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, з якого вбачається що [PERSON] має тісний емоційний контакт з дитиною, виконую батьківські обов'язки по вихованню дитини, відповідно до ст. 157, 161 СК України орган опіки та піклування вважає неможливим підтримати позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання їх малолітнього сина з батьком та вважає доцільним проживання малолітньої дитини разом за матір'ю. Суд, вислухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду № 2-1944/2011 від 30 травня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний /а.с. 10/. Від вказаного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження /а.с. 9/. Як вбачається з позову, після розлучення сторін [PERSON] тривалий час фактично проживав з позивач у належному йому будинку за адресою: [ADDRESS]. Крім того, малолітній [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку, про що свідчить копія домової книги /а.с. 26-28/. Згодом відповідачка забрала сина та почала продивати з ним у будинку своєї матеріза адресою: [ADDRESS] У зв'язку з відсутністю згоди між батьками дитини щодо участі кожного з них у вихаванні та спілкуванні з дитиною рішенням Опікунської ради Терпінівської сільською радою Запорізької області № 1 від 21.03.2012 для [PERSON] було встановлено дні спілкування з дитиною, а саме: щочетверга, щоп'ятниці (після занять дитини в ДНЗ), щосуботи, повернення дитини за місцем проживання матері щонеділі до 10-00 години /а.с. 8/ На підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.06.2011 року № 2-2041/2011 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина у розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття /а.с. 11/ У Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім випадків коди є виняткові обставини, бути розлучені зі своєю матір'ю. Однак, в ході судового засідання виняткових обставин не встановлено, навпаки, як вбачається з наданих суду доказів, а саме, з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області [PERSON] не ухиляється від виконання батьківських обов'язків, створені всі умови, які необхідні для нормального розвитку малолітньої дитини. Між матір'ю та дитиною існує тісний емоційний зв'язок. Крім того, [PERSON] має достатній заробіток для забезпечення нормальних умов життя дитини, про що свідчить довідка № 24/12 від 24 грудня 2014 року /а.с. 83/ Згідно характеристики з місця праці, виданої ПП фірма «Аріель» від 15.07.2014 року /а.с. 74/ [PERSON] працює з 01.03.2014 року на посаді адміністратора. За час роботи показала себе, як дисциплінований, врівноважений, відповідальний співробітник, що вміє відмінно виконувати свої обов'язки. До керівництва ставиться з повагою. Зі співробітниками підтримує хороші дружні стосунки. Не конфліктна, чуйна, завжди прийде на виручку. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. В квартирі відповідачки за адресою: [ADDRESS] створено всі умови для проживання та виховання малолітньої дитини, про що свідчить акт обстеження умов проживання від 11 листопада 2014 року, складений службою у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області. Отже, відповідачка має постійне місце роботи та стабільну заробітну плату, а тому може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Ніяких нарікань чи зауважень від дошкільного закладу, медичних установ, громадськості щодо невиконання [PERSON] батьківських обов'язків по відношенню до малолітнього сина не надходило. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка має можливість забезпечити належні умови проживання дитини, повною мірою займатись її вихованням. Більш того, відповідачкою створено всі умови для виховання дитини. Враховуючи вік дитини та специфіку визначення місця проживання дитину у віці до десяти років, згода самої дитини для вирішення цього питання не потребується. Відповідно до письмового висновку /а.с. 86/ орган опіки та піклування вважає, що відсутні підстави для того, щоб підтримувати позов [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] не перешкоджає батьку спілкуватися з сином. Відповідно до ст. 161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам /а.с. 70/, у [PERSON] мається заборгованість по аліментам станом на 01.11.2014 року у розмірі 5637,00 грн. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача, та багато разів бачила малолітнього [PERSON] у домі позивача, у дитини нормальні стосунки як з батьком так і з матір'ю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою відповідачки та знає сторін по справі. Дитина мешкає разом з відповідачкою, та для неї у житлі відповідачки створені всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини. [PERSON] росте в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знає відповідачку близько 10 років та також зазначила, що дитина мешкає разом з відповідачкою, для неї у житлі відповідачки створені всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Аналізуючи пояснення свідків, суд дійшов висновку, що для дитини створені всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку, розвиток її особистості відбувається в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Дитина однаково любить і матір і батька. Відповідачка не чинить перешкоди у спілкуванні дитини з батьком. Таким чином, враховуючи зібрані по справі докази, а також вік дитини, те, що відповідачка має всі необхідні умови для нормального розвитку та виховання сина, сумлінно відноситься до своїх батьківських обов'язків, суд приходить до висновку, що відсутні виняткові обставини для розлучення дитини зі своєю матір'ю та в інтересах дитини слід відмовити у задоволенні позовних вимог позивача щодо визначення місця проживання разом з ним. Крім того, оскільки дитини залишається мешкати разом з матір'ю та перебуває на її утримання, відповідно до ст. 180 СК України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог в частині звільнення позивача від сплати аліментів на утримання присуджених рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.06.2011 року по справі № 2-2041/2011 на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed