Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити частки у спільному сумісному майні - квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] рівними; визначити за [PERSON] частку у спільному сумісному майні - [ADDRESS] у розмірі 1/2 частина; визначити за [PERSON] частку у спільному сумісному майні - [ADDRESS] у розмірі 1/2 частина. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 07 жовтня 1994 року внаслідок приватизації [PERSON] та [PERSON] набуто у приватну спільну сумісну власність квартиру, площею 49,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS], про що видано свідоцтво про право власності на майно. [INFO] року [PERSON] померла. Відповідач після смерті [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, який померла за життя склала на користь відповідача. Оскільки відповідач не оформив спадкові права, вказуючи, що є єдиним власником квартири, а частка ще не визначена вважає, що має право на визначення часток. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, послався, що відповідач оформив свої спадкові права на квартиру після [PERSON] При чому, нотаріусом відповідачу визначено частку у праві спільної власності під час видачі свідоцтва про право на спадщину. Водночас, органом реєстрації прав власності позивачу відмовлено в оформленні його права на частку в спільному частковому майні. Надав суду заяву, згідно якої просив позовні вимоги розглядати за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача не заперечила проти задоволення позову. Надала заяву, згідно якої просила позов розглядати за її відсутності. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі розпорядження Новомосковської міської ради від 07 вересня 1994 року № 02337 набули право спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] /а.с.8/. [INFO] року [PERSON] померла /а.с.7/. У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 39906803 від 01 липня 2015 року, 22 січня 2015 року [PERSON] набув права власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Підставою набуття права власності значиться - Свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 8 від 22 січня 2015 року, у відповідності до якого [PERSON] отримав означене майно у спадок після смерті [PERSON] за заповітом. 31 серпня 2015 року позивач отримав рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову в державній реєстрації права спільної часткової власності з підстав відсутності договору про поділ майна, документ, який посвідчує поділ майна. У відповідності до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст.368, 369, 370, 372 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За таких обставин, оскільки доказів виділу частки зі спільного сумісного майна позивача суду не надано, доказів договору між співвласниками щодо розподілу майна суду не подано, наявні в справі докази вказують про те, що зі спільного сумісного майна відповідачу, як спадкоємцю померлого співвласника виділено 1/2 частку згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 8 від 22 січня 2015 року, без визначення частки у праві спільної сумісної власності позивача та припинення права спільної сумісної власності, позивач згідно наданих документів володіє майном на праві спільної сумісної власності, в той час як інший співвласник за правом спільної сумісної власності відсутній, інших способів захисту порушеного права не вбачається, відповідач, як спадкоємець померлого співвласника не заперечує проти виділу частки та припинення спільної сумісної власності, суд вважає за необхідне припинити право спільної сумісної власності позивача, визначивши частку у спільному сумісному майні. При цьому, враховуючи, що право на частку відповідача вже реалізовано, підстав для задоволення позову в частині визначення за відповідачем права на частку не має, внаслідок чого позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial