Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернувся\~ до\~суду з\~позовом,\~в якому\~просиввизнати за\~ним право\~власностіна земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Вимоги обґрунтував тим, що 25.03.2003р. помер його батько [PERSON], [INFO], який проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі на земельну ділянку, кадастровий номер 3522284200:02:000:0446, що розташована на території [PERSON] сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, відповідно до виданого [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю ІІ-КР №024085. Після смерті батька позивач є єдиним спадкоємцем за законом. Зазначив, що фактичними діями прийняв спадщину після смерті батька, а саме мав на руках оригінал державного акту на право приватної власності на землю. Вказав, що приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. За даних обставин позивач вимушений був звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. При цьому, у підготовчому судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що позивачем було втрачено оригінал державного актуна право приватної власності на землю ІІ-КР №024085 тому просив суд визнати за\~останнім право\~власностіна земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області у судове засідання не з'явився, надала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення з урахуванням наявних матеріалів у спадковій справі по померлому [PERSON]. Просила суд справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Знамянського району Кіровоградської області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради. Рішення просив прийняти на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, даослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини у справі, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено,\~що батьком позивача є [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ОЛ №289153 (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON]помер 25.03.2003р., після чого відкрилася спадщина на належне йому майно (а.с.8). 01.03.1975р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після одруження дружина має прізвище «Матяш» (а.с.6). Після чого, шлюб між останніми розірвано 31.01.1979р. (а.с.7). Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІ-КР №024085, [PERSON] на підставі розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 08.05.2002р. №169-р, передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,83 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради для вення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3522284200:02:000:0446 (а.с.10). Проіндексована грошова оцінка земельної ділянки, станом на 01.01.2016р. 149448 грн. (а.с.12). Як свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру та довідка [PERSON] районної державної нотаріальної контори, після померлого 25 березня 2003 року [PERSON] спадкова справа не заводилася, заповіт від його імені не посвідчувався (а.с.20-22). Роз'ясненням приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], з посиланням на ст. 1268, 1270 ЦК України, позивачу рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки у встановлений строк ним не було подано до нотаріуса заяви про прийняття спадщини та вважається таким, що її не прийняв (а.с.11). Згідно з пп.4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Згідно зі ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженанаказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14 червня 1994 року, яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця,та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу\~в управління\~чи володіння\~спадковим майном\~може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Згідно зі ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.529 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки. За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов'язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.550 ЦК УРСР в редакції 1963 року, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. При прийнятті рішення, суд також керується положеннями постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи, що позивач фактично прийняв спадок, оскільки, мав на руках оригінал державного акту, який залишився після смерті батька, однак був ним втрачений, є спадкоємцем першої черги, з урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та необхідністю збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та дотриманням фундаментальних прав окремої людини, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved