Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: в інтересах неповнолітньої дитини позбавленої батьківського піклування, прийняти рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а також стягувати щомісячно, аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що мати померла, а відповідач, який є батьком дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загально визначених норм моралі, матеріально не допомагає. На даний час, неповнолітня [PERSON] навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Ананьївським аграрно -економічного фахового коледжу Уманського національного університету садівництва», на третьому курсі зі спеціальності 076: «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність», денна форма навчання, на державній основі. На даний час дитина знаходиться на повному державному забезпеченні. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною заявою. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи надав суду заяву в якій не заперечує на задоволенні позовних вимог, справу просить розглянути без його участі. У зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] повторно виданим Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 05 грудня 2018 року. Мати дитини - [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Ананьївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південногог міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03 липня 2021 року. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , згідно довідки від 03.08.2021 року № 285 виданої Відокремленим структурним підрозділом «Ананьївським аграрно -економічний фаховий коледж Уманського національного університету садівництва», 01 вересня 2019 року навчається на третьому курсі зі спеціальності 076: «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність», денна форма навчання, на державній основі. На даний час дитина знаходиться на повному державному забезпеченні. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 08.07.2019 року №813, виданої Ананьївською Першою сільською радою Ананьївського району Одеської області [PERSON] , [INFO] , з 28.03.2018 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час неповнолітня [PERSON] проживає в родині старшої сестри [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу №00031769970 від 22.07.2021 року виданого Ананьївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відомості про батька записані відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України. [PERSON] , [INFO] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 06.03.2002 року, згідно з довідкою від 27.07.2021 року № 192, виданої виконавчим комітетом Ананьївської міської ради Подільського району Одеської області, проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з характеристикою, виданою виконавчим комітетом Ананьївської сільської ради Подільського району Одеської області 04.08.2021 року за № 46, громадянин [PERSON] , [INFO] , мешкає в с. Коханівка з січня 2021 року. За період проживання зарекомендував себе з негативної сторони, не працює, веде аморальний спосіб життя, власного житла не має, вживає спиртні напої. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 03.08.2021 року за адресою [ADDRESS] встановлено незадовільні житлово-побутові умови проживання сім`ї, а саме:в кімнатах брудно, скрізь навколо рештки будівельного матеріалу - глини, піску. В наявності лише одне ліжко. Постільна білизна відсутня, запаси продуктів харчування відсутні. Відповідно до наданого Висновку органу опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації - вважає за доцільне позбавити відповідача, [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на утримання дитини. В матеріалах справи наявне пояснення [PERSON] , відповідно до якого відповідач повідомив, що він не в змозі матеріально утримувати свою дочку, не спілкується з нею, а тому не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З матеріалів справи встановлено, що батько дитини самоусунувся від виховання та утримання своєї дитини, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться її життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовий і моральний розвиток. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки, а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав. Статтею 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини. Згідно вимог ст.157 СК України питання виховання дітей вирішуються батьками спільно. Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Норми Конвенції про права дитини, говорять про те, що кожна дитина має право на захист зі сторони держави від всіх форм фізичного або психологічного насильства, образи, відсутності піклування або недбайливого ставлення, грубого звернення або експлуатації. Відповідно до вимог Сімейного законодавства України ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно положень ст.7 Закону України «Про державний бюджет України 2021 року» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2 189,00 гривень, з 1 липня - 2 294,00 гривні, з 1 грудня - 2 393,00 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1 921,00 гривня, з 1 липня - 2 013,00 гривень, з 1 грудня - 2 100,00 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2 395,00 гривень, з 1 липня - 2 510,00 гривень, з 1 грудня - 2 618,00 гривень. Згідно ст. 50 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Отже, з урахування вище вказаного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам відповідача та неовнолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Окрім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 164,165,166 СК України та

Outcome: approved