Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 20612,00 грн. за кредитним договором № ABHERX43150145 від 24.03.2011 р., а також судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № ABHERX43150145 від 24.03.2011 р., [PERSON] отримала кредит в розмірі 3156,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідно до графіку погашення кредиту, відповідач зобов'язався щомісячно вносити грошові кошти на погашення кредиту та відсотків за користування ним. В порушення вимог діючого законодавства та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому станом на 01.08.2014 р. має заборгованість в сумі 20612,00 грн., яка складається з: 2893,98 грн -заборгованість за кредитом; 3,68 грн заборгованість за процентами за користування кредитом; 1936,87 грн-заборгованість по комісії за користування кредитом; 14319,76 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань, а також 500,00 грн-штраф (фіксована частина); 947,71 грн-штраф(процентна складова). Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (ч. 5 ст. 74 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважав за можливе слухати справу у відсутності учасників судового процесу та вирішити спір на підставі наявних у справі даних та доказів(ст.ст. 158, 169 ЦПК України) Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 24.03.2011 р. [PERSON] оформила Заяву, в якій погодилася з тим, що Заява разом із Правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до Заяви А-Банк відкриває позичальнику картковий рахунок та надає кредит в сумі 3156,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12 %на рік на суму залишку заборгованості за кредитом в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в порядку та строки, зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам. [PERSON] погодилася, що Заява разом із запропонованими А-Банком Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, Позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором(п.6.5) Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Розмір неустойки встановлюється договором (ч. 2 ст. 551 ЦК України). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості(п.8.6). Виходячи з аналізу вищезазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Пенею ж є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Отже, штраф та пеня, відповідно до умов кредитного договору, настають при різних обставинах порушення зобов'язання зі сторони боржника, а відтак є видами відповідальності за різні порушення зобов'язань боржником (постанова ВСУ від 31.10.2012 р. справа №6-47цс12). Відповідно до змісту Договору [PERSON] була ознайомлена і погодилася з його умовами, а також з відповідальністю, яка наступає в разі невиконання узгоджених умов кредитного договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором № ABHERX43150145 від 24.03.2011 р., вбачається, що станом на 01.08.2014р. [PERSON] допустила заборгованість за кредитом в сумі 20612,00 грн., яка складається з: 2893,98грн -заборгованість за кредитом; 3,68 грн заборгованість за процентами за користування кредитом; 1936,87 грн-заборгованість по комісії за користування кредитом; 14319,76 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань, а також 500,00 грн-штраф (фіксована частина); 957,71 грн-штраф(процентна складова). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок відповідача по погашенню кредиту, сплати процентів залишається не виконаний до цього часу, виконання вимог позивача про погашення заборгованості позичальника за кредитним договором відповідач не здійснив, тож позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved