Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в розмірі 20 166, 59 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19.03.2007 року між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 0,00 грн. (з подальшим його збільшенням до 4 900, 00 грн.) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався погашати кредит та відсотки за користування кредитом в розмірах та терміни, встановлені умовами кредитного договору. Відповідач своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та нарахованих відсотках згідно умов кредитного договору не виконує. Внаслідок чого станом на 31.10.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 20 166, 59 грн., яка відповідачем погашена не була, а тому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, що підтверджується супровідними листами та розписками, які повернулися на адресу суду, в судові засідання не з'являлася. У зв'язку з відміткою на поштовому конверті «За зазначеною адресою не проживає», судом 04.02.2014 року прийнято рішення про виклик відповідача, на підставі ч.9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в пресі. Будучи належним чином повідомленою у такий спосіб, відповідач у судове засідання не з'явилася, причин своєї неявки суду не повідомила, що надало підстави суду прийняти рішення про розгляд справи в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 19 березня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 0,00 грн. (з подальшим його збільшенням до 4 900 грн.) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.12.2007р. /а.с.11-19/. Відповідач не виконав умов договору щодо сплати заборгованості, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання, а тому станом на 31.10.2013 року у неї виникла заборгованість, а саме: 4 557, 61 грн. - сума заборгованості за кредитом; 14 172, 48 грн. - сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - сума штрафу (фіксована частина); 936, 50 грн. - сума штрафу (процентна ставка), а всього 20 166, 59 грн. заборгованості за кредитним договором /а.с.4-14/. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON] погашення кредиту та сплату відсотків не проводить, у неї виникла заборгованість перед банком, внаслідок чого останній зазнав значної шкоди, що суд вважає істотним порушенням умов кредитного договору, оскільки позивач був позбавлений права на отримання доходу, на який розраховував при укладенні кредитного договору. А отже, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 20 166, 59 грн. Підлягають стягненню з відповідача і понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved