Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій вказує, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою : [ADDRESS]. Останній споживає за вказаною адресою електричну енергію згідно відкритого на його ім'я особового рахунку № [NUMBER] , але плату за отримані послуги здійснює нерегулярно та не в повному обсязі. Сума заборгованості за період з 15.04.2010 року по 30.03.2013 року складає 396 гривень 64 копійки , також відповідачу нараховані на вказану суму 3 % річних - 09 гривень 68 копійок . Тому просить стягнути з відповідача на його користь зазначені суми та витрати по оплаті судового збору у розмірі 229 гривень 40 копійок. В судовому засіданні представник позивача надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не прибув, про причину неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК України справа, при заочному розгляді, розглядається на підставі наявних у справі доказів, щодо чого не має заперечень у представника позивача. Вислухав пояснення представника позивача, дослідив письмові матеріали справи та надав доказам оцінку у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки законні та підтверджені доказами. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Донецькій області відповідач зареєстрованим не значиться. Відповідач споживає за вказаною адресою електричну енергію згідно відкритого на його ім'я особового рахунку № [NUMBER]. Згідно ст.1 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач - фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Як вбачається з вимог п.2 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 , об'єкт споживача - житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування. При цьому споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на рік , якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін. Виходячи з наведеного, споживач це особа, яка отримує послуги у приміщення, яке належить їй на праві користування, на підставі договору. Особовий рахунок на споживання послуг відкривається на підставі договору. Крім того, виходячи із системного аналізу норм Закону України « Про електроенергетику» та ст.11 ЦК України , у разі відсутності письмового договору між енергопостачальником та споживачем необхідна наявність відкритого особового рахунку споживача та постачання електричної енергії , що є фактичним укладанням договору з умовами, передбаченими Законом. Відповідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені КМ України. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Згідно п.п.14,35 ПРАВИЛ користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 р., плата за використання теплової та електричної енергії, газу, за водопостачання і каналізацію та інші послуги (використання радіотрансляційної точки, колективної телевізійної антени, телефону тощо) власниками квартир (будинків) наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов'язані, зокрема, виконувати ці Правила; своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найм чи оренду квартири, комунальні та інші послуги. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахувнням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач плату за отримані послуги здійснює нерегулярно та не в повному обсязі. Сума заборгованості за період 15.04.2010 року по 30.03.2013 року складає 396 гривень 64 копійки, нараховані на вказану суму 3 % річних - 09 гривень 68 копійок. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги являються обґрунтованими і підлягають задоволенню. Питання судових витрат вирішити відповідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved