Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., Знам`янський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №113958, про стягнення з нього на користь ТОВ «Веллфін» грошових коштів у розмірі 18777 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису Знам`янським відділом державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 02.02.2021 відкрито виконавче провадження №64345710. Вважає,\~що виконавчий\~напис є\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~оскільки нотаріус,\~вчиняючи виконавчий\~напис,\~не пересвідчився\~у безспірності\~заборгованості,\~а також\~не врахував\~пропуск відповідачем\~строку позовної\~давності при\~зверненні до\~нотаріуса.\~Вказує,\~що жодних\~кредитних договорів\~з вказаним\~товариством ним\~не укладалися\~і боргових\~зобов`язань перед\~ТОВ «Веллфін»\~він не\~має.\~У зв`язку\~з викладеним,\~позивач вимушений\~звернутися до\~суду з\~вказаним позовом,\~у якому\~просив визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис, вчинений 15.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за №113958, про стягнення з нього на користь ТОВ «Веллфін» грошових коштів у розмірі 18777 грн. В судове засідання позивач не з`явився, однак його представник подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи з його участю суду не надав, відзив не подав. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи з його участю суду не надав, пояснення щодо позову не подав. Представник третьої особи - Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ухвалою суду\~від 20.05.2021\~приватного нотаріуса\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горая О.С.\~було зобов`язано надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальної справи, за якими 15.12.2020 вчинено оскаржуваний виконавчий напис, проте зазначене судове рішення нотаріусом не виконано, матеріали нотаріальної справи суду не направлені. На виконання ухвали суду від 04.08.2021 Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) 25.08.2021 повідомило суд про неможливість сприяння у наданні витребуваних судом документів, оскільки відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 24.02.2021 №727/5 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26.12.2011 за №8679 на [PERSON] анульовано. Згідно з наказом Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 25.02.2021 №58/09 нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. припинено з 25.02.2021. Відповідно до п.п.3.8 п.3 зазначеного наказу [PERSON] було зобов`язано у місячний строк передати до архіву всі його документи, пов`язані з нотаріальним діловодством, однак станом на 11.08.2021 такі документи [PERSON] до архіву не передавалися, останнім на даний час зазначені вище накази оскаржуються в судовому порядку. В подальшому\~приватному нотаріусу\~Гораю О.С.\~двічі направлялася\~вказана вище\~ухвала суду,\~якою зобов`язано надати належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальної справ, проте станом на день ухвалення цього рішення матеріали нотаріальної справи суду не надані, зокрема не надано копій документів, на підставі яких вчинено оскаржуваний виконавчий напис. У зв`язку з тим, що приватним нотаріусом Гораєм О.С. не було надано суду витребуваних документів, відтак суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів справи. Позивачем до\~позовної заяви\~додані копії\~документів,\~які ним\~отримані у\~державного виконавця,\~а саме:\~заява про\~відкриття виконавчого\~провадження;\~виконавчий напис, вчинений 15.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за №113958; договір позики №243555 від 18.08.2017, укладений між [PERSON] та ТОВ «Веллфін»; розрахунок заборгованості. Судом встановлено, що 18.08.2017 між позивачем та ТОВ «Веллфін» в електронній формі із застосуванням електронного цифрового підпису укладено договір позики №243555, відповідно до умов якого позивачу надано позику у розмірі 500 грн. у строк до 17.09.2017. 15.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №113958, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю«Веллфін» заборгованості за кредитним договором №243555 від 18.08.2017, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Веллфін», за період з 18.08.2017 до 02.03.2020 у розмірі 17877 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 900 грн. Згідно з вказаним виконавчим написом заборгованість за кредитним договором складається з наступного: 500 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 17377 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. На підставі зазначеного виконавчого напису постановою заступника начальника Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кукуляк М.В. 02.02.2021 відкрито виконавче провадження №64345710. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.3.1 вказаної Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З урахування приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості по спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержанням нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як вбачається з наданого суду позивачем копії оскаржуваного виконавчого напису, при його вчиненні нотаріус посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (далі - Постанова). Однак, вказана Постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яку в свою чергу Київським апеляційним адміністративним судом постановою від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною, зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів. Таким чином до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 15.12.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 в редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватися до кредитного договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Веллфін». За вказаного, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 15.12.2020 застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у електронній формі. Відтак зазначене свідчить про недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, звертаючись до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач посилався на те, що вказаний напис вчинений з пропуском строку позовної давності. Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг строку позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з правовою позицією, викладеною в п.34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Як вбачається з договору позики №243555 від 18.08.2017, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Веллфін», відповідач надав позивачу кредит у розмірі 500 грн. строком до 17.09.2017. Оскільки зазначеним кредитним договором встановлено строк виконання зобов`язань до 17.09.2017, тому строк захисту права кредитора шляхом звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису закінчується 17.09.2020, а виконавчий напис вчинено нотаріусом 15.12.2020, тобто поза межами строку позовної давності, оскільки з дня виникнення права вимоги у відповідача минуло більше трьох років. Належних доказів здійснення позичальником платежів в рахунок погашення заборгованості, а також доказів пролонгації договору матеріали справи не містять. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем ТОВ «Веллфін» пропущений строк на звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в межах якого у відповідача були достатні правові підстави реалізувати своє право на задоволення своїх вимог у позасудовому порядку, що також є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, відповідачем не доведено, що він подав нотаріусу всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За відсутності засвідченої виписки з рахунка боржника сума нарахованої заборгованості нічим не підтверджується. За відсутності належного повідомлення боржника про розмір заборгованості не підтверджується її безспірність. У зв`язку з неподанням учасником справи без повідомлення причин доказів, витребуваних судом (копій матеріалів нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису), суд відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України визнає обставину, на яку посилається позивач, а саме вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису за відсутності належних документів, які підтверджують безспірність заборгованості. З огляду на викладене та враховуючи, що кредитна заборгованість позивача перед відповідачем не є безспірною, виконавчий напис був вчинений на договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999, а відтак суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 908 грн. судового збору за звернення до суду із позовною заявою, а також 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову. Підстави скасування заходів забезпечення позову, викладені у ст.158 ЦПК України. Зокрема, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, тому вжиті ухвалою суду від 19.05.2021 у справі №389/1317/21 (провадження №2-з/389/29/21) заходи забезпечення позову відповідно до положень ч.7 ст.158 ЦПК України продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили, підстави для їх скасування на даний час відсутні.

Outcome: approved