Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що відповідно до договору відчуження майна, що перебуває у податковій заставі від 06.05.2008 року він купив нежитлову будівлю корівника, що в [ADDRESS]. Дана будівля розміщена на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні ВАТ «Перспектива-1». Трибухівська сільська ради відмовила йому у наданні земельної ділянки з підстав відсутності згоди відповідача на вилучення з його користування земельної ділянки. Вважає відмови відповідачів незаконними. В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги та просить суд скасувати розпорядження Бучацької РДА від 01.07.2008р. № 472, скасувати державний акт на постійне користування земельною ділянкою виданий ДП СПГ «Перспектива» від 02.07.2008р., вилучити з незаконного користування TOB «Перспектива-2» земельну ділянку площею 8,0842 га, с. Трибухівці Бучацького району Тернопільської області та визнати за позивачем право на умовах оренди на земельну ділянку площею 0.5468 га, що знаходиться по [ADDRESS] на якій розміщена будівля корівника в зв'язку з набуттям права власності на цей об'єкт, мотивуючи тим, що після набуття права власності на будівлю він звернувся до Трибухівської сільської ради про виділення йому земельної ділянки для обслуговування будівлі корівника, однак йому було відмовлено, чим порушено його права. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Представник відповідача Лось А.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає, що земельна ділянка відповідачу була надана на законних підставах, і відповідачем були отримані всі передбачені законом дозволи на отримання земельної ділянки. Представник відповідача Карабань В.О. позов заперечив та пояснив, що для виділення позивачу земельної ділянки для обслуговування будівлі корівника потрібна попередня відмова землекористувача ТОВ «Перспектива-2». Представник відповідача Слідзявська Л.М. позов заперечила. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. На підставі договору відчуження майна, що перебуває у податковій заставі від 06 травня 2008року, укладеного ДП «Трезам» з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, [PERSON] є власником нежитлової будівлі корівника, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вказаного договору до позивача [PERSON] перейшло право власності на нежитлову будівлю корівника загальною площею 1650.0 метрів квадратних, що знаходиться за адресою [ADDRESS], яка відчужене на підставі рішення Бучацької МДПІ та згідно акту опису активів від 17.10.2007р. та заявки Бучацької МДПІ на продаж на цільовому аукціоні активів платника податків, які перебувають в податковій заставі від 11.04.2008р. Будівля корівника розміщена на земельній ділянці, що перебуває в постійному користуванні ДП СГП «Перспектива» ідентифікаційний код 34036129 - тепер (товариство з обмеженою відповідальністю «Перспектива 2») ідентифікаційний код 34036129. Розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування приміщення корівника був визначений завідуючим відділом містобудування та архітектури Бучацької районної державної адміністрації згідно розрахунку від 04 листопада 2008р. №1180, згідно якого необхідна мінімальна кількість земельної ділянки для обслуговування викуплених приміщень корівника становить 0,5468 га. На підставі розпорядження Бучацької РДА від 01.07.2008 року № 472 відповідачу було видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, серії [NUMBER] від 02.07.2008р., яка розташована на території Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, кадастровий [NUMBER] і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № [NUMBER]. ТзОВ «Перспектива-2» являється правонаступником Бучацького державного аграрного коледжу, ДП СГП «Перспектива», ВАТ «Перспектива1, ПрАТ «Перспектива1» згідно інформації державного реєстратора Головача М.С. від 03.04.2014р. № 65. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно до ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Отже, згідно вимог земельного і цивільного законодавства позивач має право на користування частиною земельної ділянки, а видача відповідачу на підставі розпорядження Бучацької РДА державного акту, та порушує його права. В силу ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ст. 116 ЗК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульовано статтею 123 Земельного кодексу України, відповідно до частини 1 якої надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначено статтею 124 Земельного кодексу України, за змістом частини 1 якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Таким чином, відповідно до частин 1 і 2 статті 125, статті 126 Земельного кодексу Укарїни право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, який посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою (державного акта), та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Системний аналіз змісту вищевказаних правових норм свідчить про те, що попередній вибір земельних ділянок для розміщення на них відповідних об'єктів, погодження місць їх розташування або інших питань, пов'язаних із вилученням земельних ділянок, передача земельних ділянок у власність або постійне користування, оренду, повинні здійснюватися в рамках відповідної процедури, встановленої, зокрема, Земельним кодексом України та прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами. При цьому, процедура такої передачі залежить від правового режиму, категорії земель, місця розташування, розміру і цінності земельної ділянки. Крім того, в кожному із вище перелічених випадків підставою для передачі громадянам та юридичним особам, зокрема, земельних ділянок державної або комунальної власності, є рішення уповноваженого органу та виданий на його підставі державний акт на право власності (користування) земельною ділянкою або укладений договір оренди земельної ділянки, тому позовні вимоги про вилучення з незаконного користування ТОВ «Перспектива-2» земельної ділянки та визнання за позивачем права на умовах оренди на земельну ділянку, площею 0,5468 га, що знаходиться по [ADDRESS] на якій розміщена будівля корівника з набуттям права власності на цей об'єкт не підлягають до задоволення. На підставі наведенного, та

Outcome: dismissed