Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що за договором купівлі-продажу укладеним із [PERSON] він набув право власності на земельну ділянку, яку в подальшому за рішенням суду витребувано з його володіння на користь спадкоємця первісного власника із скасуванням державної реєстрації. У звязку з цим, посилаючись на статті 23, 661, 1167 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на його користь завдану матеріальну шкоду в сумі 273\~944 гривні 40 копійок, яка складається із зазначеної у договорі купівлі-продажу вартості земельної ділянки та витраченої позивачем суми грошових коштів на діяльність повязаної із використанням придбаної земельної ділянки, а також моральну шкоду в розмірі 20\~000 гривень. Позивач і його представник в судовому засіданні підтримали вимоги заяви та просили задовольнити позов з викладених у ньому підстав. Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений та не зявився в судове засідання і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач і його представник не заперечили проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача і його представника та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2014 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним та скасовано укладений 15 квітня 2011 року між [PERSON] і [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки №№ 1 і 3 по вулиці Западинській в селі Мархалівка Васильківського району Київської області; також зазначену земельну ділянку площею 0,314 га, кадастровий номер 3221485501:01:011:0095 витребувано з володіння [PERSON] на користь [PERSON] із скасуванням державної реєстрації (а.с. 14 19, 20 27). Як встановлено вказаним рішенням суду зазначена земельна ділянка у період часу з вересня 2010 року по травень 2011 року вибула з приватної власності [PERSON] і неодноразово відчужувалася на користь третіх осіб, а останнім власником даної земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу укладеним із [PERSON] був позивач. Нормою частини третьої статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до частини першої статті 661 ЦК України, у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Оскільки за рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2014 року у позивача, як покупця, на користь третьої особи було вилучено товар, а саме: земельну ділянку №№ 1 і 3 по вулиці Западинській в селі Мархалівка Васильківського району Київської області на підставах, що виникли до продажу товару, а саме: через відсутність у [PERSON] волевиявлення при укладений із [PERSON] договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 квітня 2011 року, суд приходить до висновку, що [PERSON] як продавець має відшкодувати позивачу, як наступному покупцеві завдані йому збитки, оскільки останній не знав і не міг знати про наявність цих підстав у вигляді відсутності під час укладення договору купівлі-продажу волевиявлення [PERSON], яке відповідало її внутрішній волі та було спрямовано на реальне настання правових наслідків. Відповідно пункту 5 укладеного між сторонами договору купівлі-продажу від 18 травня 2011 року продаж земельної ділянки було здійснено за 240\~000 гривень 00 копійок. Також, за умовами Додаткової угоди № 1 від 21.02.2010 року на коригування проектної документації до Договору № 291к129 від 16.07.2010 року позивачем на користь ТОВ «Київавіапроект» було сплачено 33\~944 гривні 40 копійок, що підтверджується відповідними розрахунково-фінансовими документами (а.с. 28, 29, 30, 31). Суд виходить з того, що зазначені витрати позивача прямо і безпосередньо повязані із використанням придбаної у відповідача земельної ділянки з метою ведення підприємницької діяльності та оплати замовлення на коригування проектної документації щодо облаштування на даній земельній ділянці станції технічного обслуговування. Отже, оскільки у позивача вилучено за рішенням суду земельну ділянку на користь третьої особи, на підставі статті 661 ЦК України відповідач має відшкодувати позивачу завдані йому збитки, а тому, суд приходить до висновку, що розмір шкоди завданої позивачу в сумі 273 944 гривні 40 копійок зобовязаний відшкодувати відповідач. Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України, передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обовязків. Норма частини першої статті 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки факт порушення прав позивача з боку відповідача доведено повністю, суд приходить до висновку, що внаслідок вилучення у позивача добросовісного набутого ним нерухомого майна, йому також завдана і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнав позивач у звязку з втратою свого майна. При цьому, суд враховує, що внаслідок вилучення земельної ділянки позивача належної йому на праві приватної власності, він був позбавлений можливості реалізувати свої проекти щодо її використання для здійснення підприємницької діяльності, внаслідок чого позивач був вимушений змінити організацію свого ритму життя, що потребувало додаткових зусиль з його боку. Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, їх характер, тривалість і обсяг, ступень вини особи, яка завдала моральну шкоду, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд задовольняє частково і приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача розміру грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 гривень 00 копійок. Одночасно, при визначенні розміру відшкодування, суд враховує вимоги розумності і справедливості. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково в розмірі заподіяної матеріальної і моральної шкоди. Згідно із вимогами частини першої статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial