Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька - [PERSON] , який помер [INFO] . В підтвердження позовних вимог посилаються на те, що [PERSON] є сином [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті спадкодавця [PERSON] залишилося майно, а саме: - 46/100 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 40,8 кв.м.; - вкладів з належними відсотками та всіма видами компенсацій у ПАТ «Мегабанк» та ВАТ «Державний Ощадний банк України»; - автомобіль марки ВАЗ, модель 21074, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . 21.12.2009 року державним нотаріусом Другої Житомирської державної нотаріальної контори Кулініч Н.А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2841/02-Ш, а саме відмовлено [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] ), яка належала спадкодавцю. 30.07.2009 року Виконавчим комітетом Житомирської міської ради видано [PERSON] свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] . Однак, за час свого життя, померлий [PERSON] в дійсності не встиг отримати на власне ім`я відповідні правовстановлюючі документи на зазначену вище квартиру та здійснити її державну реєстрацію права власності. [PERSON] набув права власності на вищевказану квартиру на підставі договору дарування від 15 січня 1997 року, посвідченого заступником завідуючої Першої житомирської державної нотаріальної контори - Ширінською Л.В., що зареєстровано за № 3197, в тому числі 27.01.1997р. Житомирським обласним державним комунальним підприємством по технічній інвентаризації здійснено реєстраційний напис. Позивач є спадкоємцем за заповітом всього майна померлого - [PERSON] , що складається в тому числі й із квартири [ADDRESS] . Крім того, позивач не має можливості зареєструвати право власності на дану квартиру, оскільки таке право власності не було зареєстровано у встановленому законом порядку за померлим - [PERSON] , а тому вимушений звернутися із відповідним позовом до суду. Від представника [PERSON] [PERSON] на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Від представника Житомирської міської\~ради Сищук Н.М. в судове засідання не з`явилася, але від неї на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу слухати у відсутності представника міської ради за наявними у справі матеріалами. Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивачка послалася як на підставу своїх вимог, що не заперечувалось відповідачем, та підтверджено доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із положеннями частини першої ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, су, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 06.02.1962 року серія [NUMBER] , [PERSON] є сином [PERSON] . Як вбачається із копії Заповіту від 04.03.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Першої житомирської державної нотаріальної контори Прімою Н.В., зареєстроване в реєстрі за № 4-997, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належне йому частину жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , заповідає сину [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.10.2008р. серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Другої Житомирської державної нотаріальної контори Кулініч Н.А. заведено спадкову справу № 23/2009 до майна померлого, а саме: - 46/100 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 40,8 кв.м.; - вкладів з належними відсотками та всіма видами компенсацій у ПАТ «Мегабанк» та ВАТ «Державний Ощадний банк України»; - автомобіль марки ВАЗ, модель 21074, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . 21.12.2009 року державним нотаріусом Другої Житомирської Державної нотаріальної контори Кулініч Н.А. на спадкове майно було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на: вклади з належними відсотками та всіма видами компенсацій у ПАТ «Мегабанк» та ВАТ «Державний Ощадний банк України» та автомобіль марки ВАЗ, модель 21074, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . 21.12.2009 року державним нотаріусом Другої Житомирської державної нотаріальної контори Кулініч Н.А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2841/02-Ш, а саме відмовлено [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] ), яка належала спадкодавцю. Згідно договору дарування від 15 січня 1997 року, посвідченого заступником завідуючої Першої житомирської державної нотаріальної контори - Ширінською Л.В., що зареєстровано за № 3197, [PERSON] набув права власності на квартиру квартиру [ADDRESS] . 30.07.2009 року Виконавчим комітетом Житомирської міської ради видано [PERSON] свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] . Нормами ч. 1 ст. 392 ЦК України регламентовано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1297 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Положенням 4.1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ст.131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має» право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які мають право на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] - немає, а відтак є всі підстави для визнання за позивачами права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved