Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт проживання однією родиною з [PERSON], який помер [INFO] року не меньш як 5 років до часу відкриття спадщини, а саме: з 1996 року до [INFO] року, визнати за ним право власності на 44/100 частин комунальної квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] року помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 44/100 частин комунальної квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі з 1990 року і до теперішнього часу, тобто до моменту відкриття спадщини разом зі своєю фактичною дружиною він постійно проживав. Мешкаючи разом з [PERSON] вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, займалися благоустроєм кватири, робили ремонт, купували продукти харчування та інші предмети домашнього побуту. [PERSON] хворів, він купував йому ліки, готував їжу, прибирав в квартирі. Тобто він з [PERSON] проживав фактично однією сім'єю з 1996 року та між ними були взаємні права та обов'язки. За життя [PERSON] заповіт складений не був. Родичів [PERSON] не мав. За місцем проживання [PERSON] зареєстрована [PERSON], яка фактично за місцем реєстрації не проживає з 1996 року. Маючи намір прийняти спадщину після [PERSON] він як спадкоємець четвертої черги, звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу, проте йому було роз'яснено право звернутись до суду для оформлення спадкових прав на зазначену частку квартири. Представник позивача надала до суду письмову заяву с проханням закінчувати розгляд справи за її відсутності. Під час розгляду справи надавала пояснення аналогічні викладеним у позові, позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не з'явився. Під час розгляду справи приймав участь в судових засіданнях, надавав пояснення в яких заперечував проти позову, зазначив, що позов не обгрунтований, позивачем не доведено факт проживання однією родиною з [PERSON], просив в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що факти викладені в позовній заяві відповідають дійсності, підтверджила факт проживання однією сім*єю [PERSON] та [PERSON], проти позову не заперечувала. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнали в повному обсязі, підтвердили факт проживання однією сім*єю [PERSON] та [PERSON] Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги заявлені законно та обгрунтовано, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було зроблено відповідний запис за № 11884 та видано свідоцтво про смерть від 5 серпня 2015 року серії [NUMBER]. 44/100 частин комунальної квартири, розташованої за адресою : [ADDRESS] належало на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності, реєстраційний № 3-02-233924 від 17 жовтня 2002 року. Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івакіною Т.В. [PERSON] надано роз*яснення, що для здійснення права на спадкування за законом після померлого [PERSON], як спадкоємцем четвертої черги, за підтвердженням факту проживання зі спадкодавцем однією сім*єю, необхідно звернутись до суду. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 506/2015 заведеної після смерті [PERSON] в Сьомій державній нотаріальній конторі, з заявами про прийняття спадщини звертались [PERSON] та [PERSON] Постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Івановою О.В. винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою для відмови стала відсутність документів, підтверджуючих право власності та доказів родинних відносин. Відповідно до ч. 2 ст. З Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Частиною 4 ст. З Сімейного кодексу України встановлено що, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіт складений не був. Родичів [PERSON] не мав. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним , неприйняття спадщини, або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом , а також у разі неохоплення заповітом всієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1264 ЦК України , у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім 'єю не менш як п 'ять років до відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1268 ЦК України зазначає, що спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст. З Сімейного Кодексу України, згідно якої сім'ю складають особи, які спільно проживають, мають взаємні права та обов'язки. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів , що мають юридичне значення» відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України (ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] постійно проживає за адресою [ADDRESS] з 1990 року і до теперішнього часу. Разом з ним в зазначеній квартирі з 80-х років до смерті проживав [PERSON] [PERSON] та [PERSON] проживали однією родиною. Між ними приблизно з 1996 року склалися відносини як між рідними людьми. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно займалися благоустроєм квартири, робили ремонт, купували продукти харчування та інші предмети домашнього побуту, разом відзначали свята. [PERSON] купував йому ліки, готував їжу, прибирав в квартирі. [PERSON] з [PERSON] проживав фактично однією сім'єю з 1996 року до смерті останнього. [PERSON] був одиноким та не мав родичів. [PERSON] піклувався про [PERSON], матеріально допомогав, відвідував його в лікувальних закладах. Допитані судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] надали в судовому засіданні аналогні свідчення, підтвердили факт проживання однією родиною [PERSON] та [PERSON] Аналізуючи показання свідків, суд прийшов до висновку, що їх свідчення повністю відповідають наявним доказам у матеріалах справи та підтверджують факт сумісного проживання однією сім*єю [PERSON] та [PERSON], не вірити показанням свідків у суду підстав немає. [PERSON] на підставі частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадщину в установленому законом порядку прийняв, оскільки на момент смерті [PERSON] проживав разом із останнім. Суд, дослідивши матеріали справи, надані позивачем докази, вважає, що позовні вимоги знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial