overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], яка постійно проживала у [ADDRESS]. Після смерті матері відкрилася спадщина на жилий будинок за [ADDRESS]. Позивач спадкоємець за законом першої черги та за заповітом, згідно якого [PERSON] заповіла позивачу все своє майно. Після смерті матері позивач спадщину прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Андрушівської держнотконтори в шестимісячний строк та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Однак він не може реалізувати своє право на отримання іншої частини спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Позивач просить визнати за ним право власності на на жилий будинок за [ADDRESS]. Позивач направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач направив заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, зазначивши, що позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 3). Позивач є сином померлої та спадкоємець за законом першої черги та за заповітом, що підтверджується копіями свідоцтва про народження та заповіту (а.с.10-11). Із копії заповіту видно, що спадкодавець [PERSON] заповіла все своє майно синові [PERSON], вказаний заповіт не змінений та не скасований. Довідкою Бровківської сільської ради № 76 від 06.02.2014 року підтверджується, що житловий будинок за адресою [ADDRESS], рахується за [PERSON] (а.с. 4). Із довідки Бердичівського МБТІ від 14.03.2014 року № 331 дійсно видно, що правовстановлюючі документи на будинок [ADDRESS] не виготовлялися (а.с. 5). Згідно листа Андрушівської держнотконтори в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок [ADDRESS] Андрушівська держнотконтора не має змоги здійснити процедуру щодо подальшого оформлення спадкових прав та видати свдіоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно (а.с. 12). Довідкою Андрушівської державної нотаріальної контори підтверджується, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON], тобто позивач. Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.08.2014 року видно, що позивач оформив спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,9174 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 25). За таких обставин позивач, як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину відповідно до закону, право на спадкове майно померлої матері, а тому є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно у виді житлового будинку. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що [INFO] року померла його сестра - [PERSON], яка постійно проживала в м.Андрушівка. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається із 23/10 частин жилого будинку [ADDRESS] що становить 1/4 частину. Позивач спадкоємець за законом другої черги, інших спадкоємців за законом немає. Позивач прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Однак він не може реалізувати своє право на отримання спадщини, оскільки рішення Андрушівського районного суду від 06.08.1984 року, яким розділено частину спадкового будинку між позивачем та його сестрою [PERSON] не зареєстровано належним чином в Бердичіському МБТІ на час смерті сестри. Провести вказану реєстрацію після смерті власника неможливо. Позивач просить визнати за ним право власності на 1/4 частину жилого будинку за [ADDRESS] Позивач направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] міська рада направила до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Позивач є рідним братом померлої та спадкоємцем за законом другої черги, що підтверджується копіями свідоцтва про народження та витягом з Державного РАЦС (а.с.6-8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS], яка належала їй на підставі рішення Андрушівського районного суду від 06.08.1984 року (а.с.9-11). Вказане рішення не було зареєстроване в Бердичівському МБТІ, тому позивач позбавлений права оформити свої спадкові права через нотаріальну контору. Зазначені обставини підтверджуються листом державного нотаріуса [PERSON] держнотконтори неможливість здійснення процедури щодо подальшого оформлення спадкових прав через нотаріальну контору (а.с. 15). Із довідки Бердичівського МБТІ видно, що за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.03.1984 року № 302 (а.с. 13). Згідно спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] спадщину прийняв позивач [PERSON] (а.с. 23-24). Тому позивач, як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину, має право на майно спадкодавця, підтверджене відповідними документами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що в [INFO] помер його рідний брат - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Позивач спадкоємець другої черги. Спадкоємців інших черг немає. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса. Однак позивач не може реалізувати своє право на отримання спадкового майна, оскільки 1/2 частина квартири належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 17.04.2002 року, яке не придатне для оформлення в зв`язку з його пошкодженням та неможливістю прочитати текст документу. Крім того, за життя спадкодавець не провів державну реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яке він набув на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2006 року. Вказану реєстрацію неможливо провести в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Позивач просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач та його представник подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що позов підтримують та просили задовольнити. Відповідач Андрушівська міська рада в судове засідання подала заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, зазначивши, що позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Судом встановлено, що в [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Позивач - рідний брат померлого та спадкоємець за законом другої черги, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с 7-8,11). Згідно Свідоцтва про право власності від 17.04.2002 року [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної власності [ADDRESS] (а.с. 9). Вказане право було зареєстровано в КП Бердичівське МБТІ, що підтверджується довідкою від 18.05.2016 року № 756 із якої видно, що квартира [ADDRESS] зареєстрована по праву приватної власності за: [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про право власності від 17.04.2002 року (а.с. 12). Згідно договору купівлі -продажу від 26.01.2006 року [PERSON] набув у власність від [PERSON] 1/2 частину [ADDRESS] (а.с.10). Однак за життя спадкодавець не зареєстрував вказане право власності у органах державної реєстрації, крім того Свідоцтво про право власності на житло було пошкоджено, що позбавляє позивача можливості реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку, що підтверджується листом Андрушівської держнотконтори (а.с. 16). Згідно інформації приватного нотаріуса Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Чистякова А.О. спадщину після смерті [PERSON], померлого в [INFO] шляхом подачі заяви прийняв позивач [PERSON] (а.с. 26-27). Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позивач, який прийняв спадщину за законом, має право на спадкове майно спадкодавця. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідач [PERSON] є споживачем електроенергії, яку надає ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Оріхівського РЕМ (особовий рахунок [NUMBER]). Між позивачем та відповідачем не було укладено договору про користування електричною енергією. 16 травня 2014 року працівниками Оріхівського РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго» під час перевірки дотримання вимог Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 р., в будинку за адресою: [ADDRESS], у присутності [PERSON], було виявлено порушення: здійснив самовільне підключення електропроводки до електромережі ВАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку. Порушення виконано відкритим методом на лінійні дроти ПЛ-0,4 кВ без лічильника. За цим фактом було складено Акт №134769 про порушення правил користування електричною енергією та зроблено перерахунок споживання електроенергії на суму 5329 грн. 18 коп. На даний час відповідачі не відшкодували збитки добровільно, тому позивач просить стягнути з відповідачів на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» суму вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушенням правил користування електроенергією та сплачений судовий збір. У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з'явилися, про причину неявки суду не повідомили. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з актом про порушення правил користування електричною енергією №134769 від 16 травня 2014 року, який відповідач [PERSON] підписав та зазначив у ньому, що з фактом порушення згоден - відповідачем було порушено правила користування електричною енергією, а саме: здійснив самовільне підключення електропроводки до електромережі ВАТ «Запоріжжяобленерго» з порушенням схеми обліку. Порушення виконано відкритим методом на лінійні дроти ПЛ-0,4 кВ без лічильника. Згідно з розрахунком, доданим до матеріалів справи, заборгованість відповідача внаслідок порушення правил користування електроенергією складає 5329 грн. 18 коп. Відповідно до ст.48 Правил користування електричною для населення від 26.07.1999 р. споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму завданих збитків, а також сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідач є споживачем електроенергії, яку надає ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Оріхівського РЕМ (особовий рахунок [NUMBER]). З 27 лютого 2012 року по 27 травня 2013 року відповідач не проводив розрахунки за спожиту електричну енергію. За цей період відповідач має заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію у розмірі 1838 грн. 56 коп. та на даний час заборгованість не погашена. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та суму сплаченого судового збору. У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягав, коротко виклавши обставини позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши докази у справі, а саме: надані копії особового рахунку, розрахунку заборгованості, реєстраційних документів юридичної особи, платіжне доручення вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач проживає за вказаною адресою, є споживачем електроенергії, яку надає позивач, але не здійснює оплату за послуги з надання електроенергії. Розмір заборгованості підтверджується наданим розрахунком, відповідно до якого - за період з 27 лютого 2012 року по 27 травня 2013 року заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію становить 1838 грн. 56 коп. Відповідно до ч.2 п.1 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 р. правила є обов'язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками. Відповідно до п.42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов'язаний: оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до п.20 Правил користування електричною енергією для населення розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості, а також відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідач є споживачем електроенергії, яку надає ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Оріхівського РЕМ (особовий рахунок [NUMBER]). Між позивачем та відповідачем 23 листопада 2009 року було укладено договір про користування електричною енергією №?070199. З 18 жовтня 2012 року по 22 березня 2013 року відповідач не проводив розрахунки за спожиту електричну енергію. За цей період відповідач має заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію у розмірі 2428 грн. 50 коп. та на даний час заборгованість не погашена. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та суму сплаченого судового збору. У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягав, коротко виклавши обставини позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши докази у справі, а саме: надані копії особового рахунку, розрахунку заборгованості, реєстраційних документів юридичної особи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач проживає за вказаною адресою. Розмір заборгованості підтверджується наданим розрахунком, відповідно до якого - за період з 18 жовтня 2012 року по 22 березня 2013 року заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію становить 2428 грн. 50 коп. Відповідно до ч.2 п.1 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 р. правила є обов'язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками. Відповідно до п.42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов'язаний: оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до п.20 Правил користування електричною енергією для населення розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості, а також відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідач є споживачем електроенергії, яку надає ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Оріхівського РЕМ (особовий рахунок [NUMBER]). Між позивачем та відповідачем 26 липня 2005 року було укладено договір про користування електричною енергією №?09273. З 16 лютого 2011 року по 24 квітня 2014 року відповідач не проводив розрахунки за спожиту електричну енергію. За цей період відповідач має заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію у розмірі 4644 грн. 89 коп. та на даний час заборгованість не погашена. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та суму сплаченого судового збору. У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягав, коротко виклавши обставини позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши докази у справі, а саме: надані копії особового рахунку, розрахунку заборгованості, реєстраційних документів юридичної особи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач проживає за вказаною адресою. Розмір заборгованості підтверджується наданим розрахунком, відповідно до якого - за період з 16 лютого 2011 року по 24 квітня 2014 року заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію становить 4644 грн. 89 коп. Відповідно до ч.2 п.1 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 р. правила є обов'язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками. Відповідно до п.42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов'язаний: оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до п.20 Правил користування електричною енергією для населення розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості, а також відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідач є споживачем електроенергії, яку надає ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Оріхівського РЕМ (особовий рахунок [NUMBER]). Між позивачем та відповідачем 29 листопада 2010 року було укладено договір про користування електричною енергією [NUMBER]. З 19 жовтня 2013 року по 30 червня 2014 року відповідач не проводив розрахунки за спожиту електричну енергію. За цей період відповідач має заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію у розмірі 936 грн. 81 коп. та на даний час заборгованість не погашена. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та суму сплаченого судового збору. У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягав, коротко виклавши обставини позову. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, дослідивши докази у справі, а саме: надані копії особового рахунку, розрахунку заборгованості, реєстраційних документів юридичної особи, платіжне доручення, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач проживає за вказаною адресою. Розмір заборгованості підтверджується наданим розрахунком, відповідно до якого - за період з 19 жовтня 2013 року по 30 червня 2014 року заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію складає 936 грн. 81 коп. Відповідно до ч.2 п.1 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 р. правила є обов'язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками. Відповідно до п.42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов'язаний: оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до п.20 Правил користування електричною енергією для населення розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості, а також відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved