overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2003 року, від шлюбних стосунків мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем і знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що серпня 2009 року шлюбні відносини між ним та відповідачем фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Внаслідок несумісності характерів, різності поглядів на ведення господарства та виховання дитини, між нами втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Вважаючи примирення та подальше збереження сім'ї неможливим, просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського тану Ленінського районного управління юстиції, актовий запис № 405. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні підтримує повністю, просив шлюб розірвати, а позов задовольнити. Відповідач також в судове засіданні не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке є в неї з моменту державної реєстрації шлюбу, а саме: «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим ухвалити судове рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованими шлюбі з 27 червня 2003 року (а.с.6). Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем і знаходиться на її утриманні (а.с.7).Також судом встановлено, що сім'я сторін по даній справі фактично розпалась з серпня 2009 року, на даний час вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягають задоволенню. Відповідно до приписів до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке є в неї з моменту державної реєстрації шлюбу, а саме: «[PERSON]». Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2001 року. Від сумісного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2001 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис за № 93 /а.с.3/. Сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що в листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON] за надані послуги з теплопостачання. 10.03.2015р. суд своєю ухвалою відмовив у прийнятті вказаної заяви у зв'язку зі смертю [PERSON] Тому позивач в порядку ч.2 ст.101 ЦПК України звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.12.2011р. по 01.11.2014р. в сумі 5218,86 грн. на підставі того, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS], вказана квартира приєднана до централізованої мережі теплопостачання, та він має вказану заборгованість за вказані послуги, яку не сплачує. До судового засідання представник позивача Холод О.А. надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову в суд не направив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що в результаті ДТП, що сталася 23.04.2013р. в с.Новотроїцьке Бердянського району по вул.Зеленій водієм автомобіля ВАЗ 21013 д/з [NUMBER] [PERSON] було збито низьковольтну одно стоїчну залізобетонну опору №3 ПЛ-0,4 кВ Ф-1 від КТП 33/338, що призвело до її псування та непридатності для подальшого використання. Вказаними діями відповідача позивачу було заподіяно матеріальної шкоди в сумі 2901,77 грн., з яких 967,27 грн. відповідачем було сплачено добровільно. Тому на час подачі позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача залишок суми матеріальної шкоди в розмірі 1934,50 грн., а також судові витрати в сумі 243,60 грн. До судового засідання представник позивача Помазан О.С. та відповідач [PERSON] надала відповідні заяви з проханням розглянути справу без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідач позов визнав. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Викладені в позовній заяві факти та обставини повністю визнані відповідачем, тому на підставі ч.1 ст.61 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, в даному випадку позовні вимоги мають під собою законні підстави, вони визнані відповідачем, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що в серпні 2013 року між ним та відповідачем склалася домовленість щодо купівлі-продажу належної відповідачу на праві власності однокімнатної квартири [ADDRESS]. 16.08.2013року він передав відповідачу обумовлену між ними суму договору, після чого вони домовилися щодо нотаріального засвідчення їхньої угоди найближчим часом, при цьому вона передала йому розписку про отримання від нього всієї суми угоди. Він передав відповідачу обумовлену ними суму угоди, про що остання склала відповідну розписку та передала йому усі документи на житло, але нотаріальне засвідчення їхньої угоди стало неможливим внаслідок небажання зробити це відповідачем. Просив визнати за ним, [PERSON], право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 31,8 кв.м., раніше зареєстрованої в КП «Ровеньківське БТІ» за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 23 березня 2006 року. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, та не заперечували проти розгляду справи за відсутністю відповідача, про що повідомили письмово. Відповідач у зал судового засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час, день та місце слухання справи був повідомлений, належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 16 серпня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], згідно якого позивач передав відповідачу 20 000 грн. в рахунок сплати вартості квартири, про що остання написала розписку (ар.с.6), проте нотаріально договір купівлі-продажу оформлений не був. Крім того, судом встановлено, що вищевказана квартира належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності від 23 березня 2006 року (ар.с.7-8). Згідно ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як встановлено в судовому засіданні між позивачем та відповідачем були обумовлені всі необхідні для договору купівлі-продажу умови, які позивач повністю виконав (передав відповідачу 20 000 грн.), а відповідач ухилилася від своїх обов'язків (не приходила до нотаріальної контори), у зв'язку з чим суд вважає, що договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], укладений 16 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем повинен бути визнаний дійсним. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що в січні 2014 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за надані послуги з теплопостачання. 14.02.2014р. суд своєю ухвалою відмовив у прийнятті вказаної заяви у зв'язку з тим, що [PERSON] 16.12.2011р. знята з реєстрації місця проживання. Тому позивач в порядку ч.2 ст.101 ЦПК України звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.02.2011р. по 12.12.2013р. в сумі 5809,76 грн. на підставі того, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS], вказана квартира приєднана до централізованої мережі теплопостачання, та вони мають вказану заборгованість за вказані послуги, яку не сплачують. До судового засідання представник позивача Писаревська О.М. надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заперечень проти позову в суд не направили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що з 01.04.2002 року позивач здійснює постачання електроенергії відповідачу [PERSON] На відповідача відкрито особистий рахунок № [NUMBER]. Під час чергової перевірки правил користування електроенергією встановлено розкрадання електроенергії шляхом самовільного підключення поза межами приладу обліку. Згідно розрахунку збитки склали 2154,44 грн. А тому позивач звертається до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь суму збитків та судовий збір. Представник позивача надав заяву в судове засідання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив (а.с. 18). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з постановленням заочного рішення. 18 вересня 2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенні на підставі наступного. Як встановлено в судовому засіданні позивачем постачається електроенергія відповідачу (а.с. 10). Відповідачем порушено правила користування електроенергією, а саме вчинено самовільне підключення до мережі поза обліковим приладом (а.с. 4,7-9), що призвело до утворення збитків 2154,44 грн. (а.с. 5). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику» споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.Правил користування електричною і тепловою енергією. З викладеного суд приходить до висновку про порушення правил користування електричної енергії відповідачем, що призвело до заподіяння збитків у розмірі 2154,44 грн., яка і підлягає стягненню. Судові витрати у розмірі 243,60 грн., відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст. 526 ЦК України, ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику» та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що з 01.04.2002 року позивач здійснює постачання електроенергії відповідачу [PERSON] На відповідача відкрито особистий рахунок. Під час чергової перевірки правил користування електроенергією встановлено розкрадання електроенергії шляхом самовільного підключення поза межами приладу обліку. Згідно розрахунку збитки склали 9060,64 грн. А тому позивач звертається до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь суму збитків та судовий збір. Представник позивача надав заяву, прохав справу розглянути за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з постановленням заочного рішення. 13 січня 2013 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до акту про порушення № 820224 від 18.03.2013 року (а.с. 4) зафіксоване порушення правил користування електроенергією. Відповідно до схеми підключення (а.с. 5) відповідач не санкціоновано підключилася до електромережі. Відповідно до розрахунку (а.с. 6) сума збитків складає 9060,64 грн.. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику» споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією. В судовому засіданні достовірно встановлено, що схемою підключення електроустановки та актом підтверджено самовільне підключення відповідача до електромережі. Таким чином, збитки у розмірі 9060,64 грн., що заподіяні позивачу, підлягають стягненню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому судовий збір у сумі 229,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що з 03.09.2001 р. був прийнятий у члени кредитної спілки «ЛКС» та йому видали книжку члена обласної кредитної спілки «ЛКС» за №185, після чого зробив пайовий внесок до КС у розмірі 100000 грн. 11.01.2011 р. він звернувся із заявою про вихід із КС, але внесок повернутий не був. Просив стягнути з відповідача 107825,31 грн. Позивач в судове засідання не зявився, у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, просив справу слухати в його відсутність. Представник відповідача у судове засідання не зявився, справу просив розглядати за його відсутності, про що надав письмову заяву. У судовому засіданні досліджені докази: копія книжки члена кредитної спілки «ЛКС» №185; довідка КС «ЛКС». Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 03 вересня 2001 р. позивач був прийнятий у члени кредитної спілки «ЛКС» та отримав книжку члена обласної кредитної спілки «ЛКС» за №185, після чого позивач зробив пайовий внесок до КС у розмірі 100000 грн. 11 січня 2011 р. позивач звернувся із заявою про вихід із КСта 28 грудня 2012 р. був виключений зі складу членів кредитної спілки, однак грошові кошти з пайового внеску до теперішнього часу у повному обсязі не повернуті. Згідно довідки залишок пайового внеску становить 107825,31 грн., який підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ст.10 ч.7 Закону України «Про кредитні спілки» повернення обовязкового пайового та інших внесків… провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1078,25 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що з 03.11.2006 р. був прийнятий у члени кредитної спілки «ЛКС» та йому видали книжку члена обласної кредитної спілки «ЛКС» за №5180, після чого зробив пайовий внесок до КС у розмірі 10000 грн. 16.11.2012 р. він звернувся із заявою про вихід із КС, але внесок повернутий не був. Просив стягнути з відповідача 13301 грн. Позивач в судове засідання не зявився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія книжки члена кредитної спілки «ЛКС» №5180; копія довідки КС «ЛКС». Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 03 листопада 2006 р. позивач був прийнятий у члени кредитної спілки «ЛКС» та отримав книжку члена обласної кредитної спілки «ЛКС» за №5180, після чого позивач зробив пайовий внесок до КС у розмірі 10000 грн. 16 листопада 2012 р. позивач звернувся із заявою про вихід із КСта 11 грудня 2012 р. був виключений зі складу членів кредитної спілки, однак грошові кошти з пайового внеску до теперішнього часу у повному обсязі не повернуті. Згідно довідки залишок пайового внеску станом на 12 травня 2015 р. становить 13301 грн., який підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ст.10 ч.7 Закону України «Про кредитні спілки» повернення обовязкового пайового та інших внесків… провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,6 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved