Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути солідарно з відповідачів на його користь грошові кошти в розмірі 5919,75 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на його користь в якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі сумісно заснували конкурс з їздового спорту в м. Харкові під назвою Три кола зимового пекла 2015 та публічно оголосили про нього, зокрема через засоби масової інформації. Одночасно з оголошенням про конкурс його засновники повідомили про його умови, однією з яких було нагородження переможця другого етапу гонки за кращий час Нартами ZZS Mini від генерального спонсору порталу Dograce.com.ua. Він приймав участь у вказаному змаганні та переміг у їх другому етапі, проте вказаний вище приз, а саме [PERSON] ZZS Mini, вартість яких дорівнює 5919,75 грн., йому вручено не було. Його претензію, адресовану відповідачам, останніми було залишено без реагування, в зв'язку з чим він звернувся до суду з дійсним позовом. Крім того, протиправною поведінкою відповідачів йому завдано моральних страждань, адже їздовий спорт відіграє значну роль в його житті. Так, собаки хаски, з якими він приймав участь в змаганнях, є членами його сім'ї та улюбленцями друзів. Відмова засновників конкурсу у видачі йому призу негативно вплинула на нього та його команду, спровокували насмішки з боку сторонніх осіб та змусила відчути принизливе ставлення до нього з боку засновників конкурсу. Завдану йому моральну шкоду він оцінює в 3000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі. [PERSON], що наявність та зміст договірних відносин між відповідачами, які є засновниками змагань, та спонсором, який надавав приз, а саме [PERSON] ZZS Mini, не має значення для вирішення даної справи, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на тому, що зобов'язання щодо вручення призу прийняли на себе відповідачі, оголосивши про нього в умовах проведення змагань. Представник Громадської організації «Клуб їздового спорту України» (далі ГО КЇСУ) в судовому засіданні позов не визнав. Крім того, надав суду письмові заперечення проти позову. В обґрунтування заперечень зазначив, що в оголошенні про конкурс, яке було розміщено в засобах масової інформації, ГО КЇСУ не приймав на себе зобов'язання щодо вручення винагороди, а лише зазначив слова генерального спонсору про те, що винагорода була вручена порталом Dograce.com.ua. Вказана винагорода, а саме [PERSON] ZZS Mini, була власністю спонсора та у ГО КЇСУ були відсутні повноваження щодо розпорядження вказаною винагородою. При цьому представник ГО КЇСУ не заперечував, що переможцем змагань в номінації, за яку було вручено [PERSON] ZZS Mini, був саме позивач, а також що останній не отримав вказану [PERSON], оскільки спонсором, який надавав приз, було прийнято рішення віддати [PERSON] іншій особі з підстав того, що позивач раніше вже отримував аналогічний приз за перемогу в першому етапі змагань. Крім того, представник ГО КЇСУ зазначив, що позивачем при цьому було отримано всі обіцяні відповідачами нагороди та титули у відповідності до п. 10 Положення про проведення 2 етапу зимового кубку Три кола зимового пекла 2015. Представник Всеукраїнської громадської організації «Федерація їздового спорту України» (далі ВГО ФЇСУ) в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивач як переможець другого етапу змагань отримав від відповідачів всі обіцяні нагороди та титули у відповідності до п. 10 Положення про проведення 2 етапу зимового кубку Три кола зимового пекла 2015. Однак генеральним спонсором було відмовлено у врученні головного призу позивачу з підстав того, що останній отримував такий приз на інших змаганнях. Крім того, представник ВГО ФЇСУ зазначив, що при оголошенні конкурсу через засоби масової інформації не приймав на себе зобов'язання щодо видачі призу у вигляді [PERSON] ZZS Mini, а лише зазначив слова генерального спонсора портала Dograce.com.ua про те, що останнім буде вручено нагороду переможцю. [PERSON] нагорода була власністю спонсора та ВГО ФЇСУ не мало права розпоряджатись вказаною винагородою. [PERSON], допитаний в якості свідка, пояснив суду, що приймав участь у вказаних вище змаганнях, про які дізнався із соціальних мереж. При цьому він не пам'ятає, щоб в оголошенні про змагання згадувалось про вручення призів. В одній з дисциплін змагань переможцем було визнано позивача. Призи у вигляді кубків, медалей, кормів переможцям змагань вручали помічники організаторів змагань, коментував вказану подію суддя Шеремет. Головний приз у вигляді [PERSON] вручав генеральний спонсор змагань. [PERSON] були вручені спонсором не позивачу, який зайняв перше місце, а жінці, яка посіла друге місце в змаганнях. Коментуючи таке рішення, чоловік, якого представили як генерального спонсора, зазначив, що оскільки позивач вже отримав такі [PERSON] за перемогу в першому етапі змагань, він з метою розвитку їздового спорту вирішив віддати головний приз людині, які зайняла друге місце в змаганнях. [PERSON] приз чоловік вручав від себе особисто. [PERSON], допитаний в якості свідка, пояснив суду, що був технічним суддею на змаганнях та виконував роль головного судді, при цьому не був членом та посадовою особою організацій - засновників змагань. Про проведення змагань було повідомлено через соціальні мережі особами, які цікавляться вказаним видом спорту. Йому відомо, що перед проведенням змагань останніми зацікавився [PERSON], який є організатором сайту Dograce.com.ua, та запропонував надати переможцю подарунок у вигляді [PERSON] ZZS Mini. Він приймав участь в перемовинах з вказаним спонсором, і той прийняв остаточне рішення подарувати [PERSON] кожному з переможців кожного етапу гонок. Позивач був переможцем першого етапу гонок та отримав приз [PERSON] від генерального спонсора. Крім того, позивач та інші переможці отримали медалі, кубки та інші призи, підготовлені організаторами. На другому етапі гонок позивач також зайняв перше місце. Дізнавшись про це, спонсор [PERSON] зазначив, що його завданням є не просто роздати призи, а залучити якомога більше людей до спорту, тому він віддасть [PERSON] не позивачу, який посів перше та другі місця у відповідній номінації, а іншій особі, яка зайняла третє місце. Він та керівник ГО КЇСУ не були згодні із вказаним рішенням О.[PERSON] та вважали за необхідне нагородити позивача, проте не могли впливати на зазначене рішення О.[PERSON]. В подальшому, під час вручення призу, він представив О.[PERSON] як спонсора, і останній в присутності всіх учасників змагань повідомив, що прийняв рішення віддати приз, а саме [PERSON], не позивачу, а учаснику, який посів наступне за позивачем місце в змаганнях. Інші призи переможцям, а саме дипломи та медалі, які надавали відповідачі як організатори змагань, вручали він та його асистенти. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно Положення про проведення національних (загальноукраїнських) змагань по снігових видах їздового спорту Зимовий кубок ФЕСУ Три кола зимового пекла 2015, другий етап, організаторами вказаних змагань є спільно Федерація їздового спорту України та Громадська організація «Клуб їздового спорту України». [PERSON] обставина також була визнана відповідачами в письмових запереченнях проти позову та в судовому засіданні. Крім того, вказаним Положенням передбачено, що всі учасники отримують пам'ятні призи та сувеніри. Як встановлено судом з пояснень представників сторін, свідків, протоколів результатів змагань та інших матеріалів справи, а також не заперечувалось відповідачами, позивач став переможцем другого етапу Зимового кубку ФЕСУ Три кола зимового пекла 2015 у номінації За кращий час у гонках, за яку було передбачено приз у вигляді [PERSON] ZZS Mini. Проте вказаний приз був вручений не позивачу, а іншій особі, яка зайняла в змаганнях наступне за позивачем місце. Крім того, позивачем надано суду роздруківки інтернет-сторінок з сайтів vk.com та dograce.com.ua із текстом ідентичного змісту, в якому зазначено, що Федерація їздового спорту України та Клуб їздового спорту України запрошують на снігову гонку Три кола зимового пекла 2015 в м. Харкові, а також що головний приз за кращий час гонки надає генеральний спонсор портал Dograce.com.ua - [PERSON] ZZS Mini. При цьому представник позивача та представник відповідача в судовому засіданні зазначили, що не можуть надати суду дані відносно осіб, які створили вказані вище Інтернет-сторінки. Також судом в судовому засіданні було відтворено відеозапис, наданий позивачем, на якому особа, візуально схожа на свідка [PERSON], коментує змагання та зазначає, що головним призом є [PERSON]. Відповідно до ст. 1150 ЦК України, конкурс (змагання) має право оголосити фізична або юридична особа (засновник конкурсу). Конкурс оголошується публічно через засоби масової інформації. Оголошення про конкурс може бути зроблено іншим чином. Згідно ст. 1151 ЦК України, засновник конкурсу повідомляє про його умови одночасно з оголошенням про конкурс або персонально кожному, хто виявив бажання брати участь у ньому. Предметом конкурсу може бути результат інтелектуальної, творчої діяльності, вчинення певної дії, виконання роботи тощо. За результатами конкурсу видається нагорода (премія). Кількість призових місць, вид нагороди (сума премії) за кожне призове місце тощо визначаються в умовах конкурсу. Умовами конкурсу може бути обумовлено надання переможцеві лише морального заохочення. Статтею 1156 ЦК України передбачено, що переможець конкурсу має право вимагати від його засновника виконання свого зобов'язання у строки, встановлені умовами конкурсу. Оцінюючи надані представником позивача роздруківки інтернет-сторінок з сайтів vk.com та dograce.com.ua, суд приходить до висновку, що зазначена на вказаних сторінках інформація не може свідчити про те, що саме відповідачі прийняли на себе зобов'язання відносно нагородження переможця гонки призом у вигляді [PERSON] ZZS Mini та вказані [PERSON] ZZS Mini перебували у володінні та розпорядженні відповідачів, які мали повноваження щодо визначення долі вказаного призу. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували, що саме відповідачі прийняли на себе зобов'язання щодо вручення [PERSON] переможцю конкурсу у номінації за кращий час, суду не надано. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача вартості вказаних вище [PERSON]. Посилання позивача як на підставу позовних вимог та ту обставину, що згідно з вказаним вище Положенням стартовий внесок, який він сплатив за участь в змаганнях, гарантує в тому числі призовий фонд, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки будь-яких доказів того, що [PERSON] ZZS Mini були придбані організаторами конкурсу за рахунок внесків учасників змагань для їх подальшого вручення переможцю, суду не надано. Крім того, як вбачається з пояснень представника відповідача та свідків, вказані [PERSON] були власністю спонсора та саме останній приймав рішення щодо особи, якій вони повинні бути вручені. Оскільки суд прийшов до висновку щодо відсутності у відповідачів обов'язку передати [PERSON] позивачу, суд відмовляє у позовних вимогах щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки в якості підстави вказаних вимог позивач посилався на порушення відповідачами обов'язку щодо вручення йому вказаного призу.

Outcome: dismissed