Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості, яка становить 55\~499,47 грн. та 640,00 грн. витрат на сплату судового збору. В обгрунтування позову вказано, що 22.03.2017 року між сторонами було укладено договір позики, на підтвердження укладення якого [PERSON] надав розписку. Строком повернення позики було визначено 31.05.2017 року, проте у вказаний строк відповідач кошти не повернув та взяті на себе зобовязання не виконав. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити у повному обсязі, надав для огляду оригінал розписки. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, \~судова повістка, направлена відповідачу повернулась на адресу суду не врученою адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.\~ Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 22.03.2017 року між сторонами було укладено договір позики на підтвердження якого [PERSON] було складено розписку про отримання безвідсоткової позики в розмірі 16\~553 грн., 1050 доларів та 400 євро, з строком повернення не пізніше 31.05.2017 року. Проте, у визначений строк відповідач зобовязання не виконав та кошти позивачу не повернув. Відповідно до ст. 15 ЦК України право на захист цивільних прав та інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно положення статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~ст. 1047 ЦК України\~на\~\~підтвердження\~\~укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей. Згідно ч. 1 ст. 1049 позичальник\~\~зобов'язаний\~\~повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частина перша ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України \~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позивачем наведено розрахунок заборгованості, яка з урахуванням курсу іноземних валют (долару та євро) станом на 19.06.2017 року становить 55\~499,47 грн., вказаний розрахунок суд визнає вірним. З урахуванням викладеного, оскільки відповідач не повернув у визначений строк позику, не виконав належним чином взяті на себе зобовязання та продовжує ухилятись від їх виконання, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у розмірі 55\~499,47 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved