Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 8024,43 грн., посилаючись на те, що відповідачка не виконала зобов'язань за кредитним договором б/н від 08.10.2012 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала. У судовому засіданні досліджені докази: копія розрахунку заборгованості; копія Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості; копії умов та правил надання банківських послуг. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 08 жовтня 2012 р. між сторонами була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідачка отримала кредит у розмірі 8909,45 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з « 1» по « 25» числа кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом в розмірі 445,83 грн.. Позивачем заявлений позов, в якому розмір заборгованості відповідачки станом на 09.02.2014 р. вказаний як 8024,43 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 5187,59 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 299,90 грн., штрафу за п.п. 2.2. Генеральної угоди - 1678,63 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 358,31 грн. Разом з цим, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. У якості доказів вимог позивача надано розрахунок заборгованості (а.с.4) та витяги з особового рахунку (а.с.45-47). Згідно цих доказів, відповідачці провадилося нарахування за користування кредитним лімітом в розмірі 1,5% від залишку заборгованості на місяць згідно п.2.1 Генеральної угоди. Разом з тим, з витягу вбачається, що на залишок заборгованості в розмірі 7033, 72 грн. станом на 30.04.2013 р. нараховано 116, 07 грн. відсотків за користування кредитним лімітом, а на заборгованість в розмірі 7140,94 грн. станом на 31.05.2013 р. нараховано 107,22 грн.. На заборгованість в розмірі 6783, 34 грн. станом на 28.06.2013 р. нараховано 92, 23 грн. відсотків за користування кредитом, а на заборгованість в розмірі 6436, 62 грн. станом на 31.07.2013 р. нараховано 103,12 грн. відсотків за користування кредитом. В розрахунку ж заборгованості (а.с.4) нарахування цих відсотків взагалі не відображено. Таким чином, суд вважає надані позивачем докази розміру наявної у відповідачки заборгованості недостатніми а суперечливими. Окрім того, з особового рахунку відповідачки на інший картковий рахунок (а.с.44) вбачається, що з відповідачки вже стягнуті нараховані позивачем штрафи і навіть судовий збір, що додатково свідчить про надуманість проведеного відповідачці нарахування заборгованості. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed