Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: грошові кошти в розмірі 10895, 69 доларів США, які знаходяться на рахунку № [NUMBER] в ПАТ КБ «Приватбанк», грошові кошти в розмірі 11410, 26 грн., які знаходяться на рахунку № [NUMBER] п ПАТ КБ «Приватбанк», судові витрати просив покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що двоюрідна сестра позивача - [PERSON] померла [INFO] року, після смерті вона залишила заповіт, який було складено 22 березня 2013 року. 3 липня 2015 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошовий вклад в Деснянському відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Києва № 8451/0421 на рахунку [NUMBER]. Щодо грошових вкладів п ПАТ КБ «Приватбанк» у відділенні м. Києва на рахунок [NUMBER] та № [NUMBER] нотаріус своєю постановою від 24 листопада 2017 року № 5893/02-31/6 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова обґрунтовувалась тим, що є розбіжності у номерах рахунків вказаних у заповіті та довідці ПАТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0./7-20170303/5944 від 9 березня 2017 року у зв»язку з чим нотаріус не може ідентифікувати склад спадкового майна. Ухвалою від 26 січня 2018 року провадження у справі відкрито та справу призначено в загальному позовному провадженні. Ухвалою від 20 лютого 2018 року задоволено заяву [PERSON] про витребування доказів та витребувано з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» інформацію про рух грошових коштів за період з 02.03.2013 року по 20.02.2018 року по рахунках, відкритих на ім'я [PERSON] (іпн [NUMBER]), а саме: [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]; [NUMBER]. Ухвалою від 20 лютого 2018 року задоволено заяву [PERSON] про витребування доказів та витребувано у державного нотаріуса П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Романенко О.М. спадкову справу № 111/2015 щодо померлої [INFO] року [PERSON]. Ухвалою від 15 травня 2018 року задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів та витребувано з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» інформацію щодо того яким чином було припинено правовідносини між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» щодо грошових вкладів на рахунках [NUMBER], [NUMBER], відкритих на ім'я [PERSON] (іпн [NUMBER]). В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що ідентифікаційні ознаки договорів різняться між тими, яка померла [PERSON] уклала останніми, та тими, які зазначені в заповіті, отже враховуючи, що предмет спадкової маси не збігається, просила відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті вона залишила заповіт, який було складено 22 березня 2013 року, посвідчено державним нотаріусом П»ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Романенко О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 6-101. Відповідно до заповіту / а. с .12 / [PERSON] зробила розпорядження заповісти [PERSON] належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS], належний грошовий вклад з відповідними відсотками та компенсаційними витратами по ньому, що знаходиться в Деснянському відділенні Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» м. Києва №8451/0421, на рахунку № [NUMBER]; належні їй грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами по ним, що знаходяться в Публічному акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк» у відділенні м. Києва, на рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER]. Для оформлення спадщини позивач своєчасно звернувся до державного нотаріуса П»ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 3 липня 2015 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошовий вклад в Деснянському відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Києва № 8451/0421, на рахунку № [NUMBER]. Щодо грошових вкладів в ПАТ КБ «Приватбанк» у відділенні м. Києва на рахунках «[NUMBER] та № [NUMBER] нотаріус своєю постановою від 24 листопада 2017 року № 5893/02-31/6 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова обґрунтовувалась тим, що є розбіжності у номерах рахунків, вказаних у заповіті та довідці ПАТ КБ «Приватбанк», у зв»язку з чим нотаріус не може ідентифікувати склад спадкового майна. Згідно із статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Так, із заповіту вбачається, що померла заповіла позивачеві грошові вклади в ПАТ КБ «Приватбанк» у відділенні м. Києва на рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER], тобто 22 березня 2013 року [PERSON] заповіла позивачеві вклади за відповідними рахунками. Постановою від 24 листопада 2017 року / а. с. 13 / нотаріус Романенко О.М. відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на грошові вклади, що знаходяться в Публічному акціонерному товаристві Комерційному банку «Приватбанк» на рахунках [NUMBER] та № [NUMBER]. Нотаріус відмову обґрунтувала тим, що між рахунками які зазначені в заповіті та рахунками, які вказані у довідці «Приватбанку» є розбіжності, у зв»язку з чим неможливо ідентифікувати склад спадкового майна. Відповідно до листа ПАТ КБ «Приватбанк» № 30.1.0/2-20150416/4167 від 31 січня 2015 року на ім»я [PERSON] у відділенні «Лісове» Печерської філії ПАТ КБ «Приватбанк» відкриті серед іншого наступні рахунки: [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов»язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов»язки, які можуть йому належати в майбутньому. У зв»язку з тим, що дійсно рахунки, які містяться в заповіті різняться за ідентифікаційними ознаками від рахунків, які зазначені в довідці «Приватбанку», крім того заповіт на рахунки № «[NUMBER] та № [NUMBER] було складено 22 березня 2013 року, інші рахунки за відповідними номерами [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER] були відкриті в «Приватбанку» 31 січня 2015 року , то суд вважає, що в задоволенні вимог позивача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом слід відмовити.

Outcome: dismissed