overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 28.01.2008 року померла [PERSON] яка є рідною сестрою його бабусі [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в с. Котелево, Новоселицького району на житловий будинок і земельні ділянки. В встановлений шестимісячний строк ніхто зі спадкоємців не прийняв спадщину, що підтверджується листом з державної нотаріальної контори. Він як спадкоємець третьої черги звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадку але нотаріус відмовив у прийнятті спадку у звязку з пропуском строку звернення. Позивач вважає, що він пропустив строк звернення до суду з поважної причини оскільки не відомо було про встановлений законом строк. Просить суд продовжити строк на прийняття спадку якій він вважає, що пропустив з поважних причин. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обємі і пояснив, що позивач пропустив строк з причини що він перебував і на даний час перебуває за кордоном і був позбавлений можливості подати відповідну заяву до нотаріальної контори про прийняття спадку. Представник відповідача в судовому засіданні не зявився але подав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі з проханням справу розглянути у відсутності представник с/ради с. Котелево, Новоселицького району.. Суд вислухавши думку представник позивача ухвалив, справу розглянути у відсутності представника відповідача на підставі доданих до позову доказів. Матеріалами справи суд встановив, що 28.01.2008 року померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку розташовану на території с/ради с.Котелево, Новоселиць кого району, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 08.07.2003року. [PERSON] перебуває в родинних відносинах з померлою і відноситься до спадкоємців третьої черги. Суд оцінюючи у сукупності викладені докази та приймаючи до уваги, що згідно з ч.1 ст..61 ЦПК України, обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, тобто те що відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі і визнання позову не суперечить закону і не порушує права інших осіб, суд вважає, що позивач пропустив строк прийняття спадку по поважним причинам. За таких обставин суд дійшов висновку про надання позивачу додаткового строку для звернення до нотаріальної контори про прийняття спадку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 28.07.11р. о 13год.00хв. в м.Бердянську відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Nissan» д/н [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем «Mazda» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що належить [PERSON]. На дату скоєння вказаного ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вказаного ДТП підтверджується постановою Бердянського міськрайонного суду від 11.08.2011р. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Mazda» д/н [NUMBER], розмір збитків власнику якого склав 28179,14 грн. Позивач здійснив виплату відшкодування шкоди потерпілій особі в розмірі 23482,62 грн., а також витрат на встановлення розміру збитків та збір документів по справі в сумі 720грн., а всього - 24202,62 грн. Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу. До судового засідання позивач надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 28.07.11р. о 13год.00хв. в м.Бердянську відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Nissan» д/н [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем «Mazda» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що належить [PERSON]. На дату скоєння вказаного ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вказаного ДТП підтверджується постановою Бердянського міськрайонного суду від 11.08.2011р. по справі про адміністративне правопорушення. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Mazda» д/н [NUMBER], розмір збитків власнику якого склав 28179,14 грн., що підтверджується звітом про оцінку автомобіля від 19.09.2011р. Позивач здійснив виплату відшкодування шкоди потерпілій особі в розмірі 23482,62 грн., а також витрат на встановлення розміру збитків та збір документів по справі в сумі 720грн., а всього - 24202,62 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 28.08.2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецькій області, актовий запис № 91. Від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини с грудня 2011 року припинені. Спільне господарство разом не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам, у звязку з чим просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але до початку розгляду справи надала суду заяву, в якій наполягала на заявлених вимогах та просила слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання жодного разу не з'явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем її реєстрації. Відповідно до\~ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. З урахуванням ч.2\~ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований 28.08.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 91 та видано свідоцтво про одруження серії 1-НО № 099132. Відповідно до ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 \~Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки примирення між сторонами не можливе, сторони подружніх відносин не підтримують, сімя фактично не існує та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. З огляду на викладене, на підставі статей 104, 105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 28.10.2008р. йому був виданий ордер на вселення до житлового приміщення №255 гуртожитку №59 по вул.Піонерській у м.Бердянську Запорізької області, після чого, 06.11.2008р. було проведено реєстрацію місця постійного проживання позивача за вказаною адресою. Починаючи з 07.08.2013р. відповідач почав перешкоджати позивачу проживати у вказаному житловому приміщенні шляхом заміни вхідних дверей, в кімнату не впускає, мотивуючи це тим, що він є власником цієї кімнати, позивач змушений проживати у іншому житлі. Тому в своєму позові позивач просить вселити його у кімнату №255 гуртожитку №59 по вул.Піонерській у м.Бердянську Запорізької області, зобовязавши відповідача передати йому ключі від вхідних дверей, а також стягнути з відповідача судові витрати. До судового позивач [PERSON] та його представник [PERSON] надали до суду відповідні заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно ордеру №15 від 28.10.2008р., позивач [PERSON] отримав право на вселення у кімнату №255 гуртожитку №59 по вул.Піонерській у м.Бердянську Запорізької області. Згідно відмітки в паспорті громадянина України, місце постійного проживання позивача [PERSON] зареєстровано у кімнаті №255 гуртожитку №59 по вул.Піонерській у м.Бердянську Запорізької області. Відповідно до ч.4 ст.311 ЦК України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 11.03.2015р., яке набрало законної сили, встановлено незаконність набуття відповідачем [PERSON] права власності на кімнату №255 гуртожитку №59 по вул.Піонерській у м.Бердянську Запорізької області та скасовано державну реєстрацію його права власності. За таких обставин, позивач має законне право користуватись житловим приміщенням у кімнаті №255 гуртожитку №59 по вул.Піонерській у м.Бердянську Запорізької області, тобто проживати у цій кімнаті, його порушене право підлягає поновленню, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 28 грудня 2010 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис№ 68. Від шлюбу у сторін дітей немає. З травня 2013 року подружжя проживають окремо один від одного та не пов'язані спільним побутом, у них виявилися різні погляди на спільне проживання, побут, ведення домашнього господарства. [PERSON] вважає, що шлюбні відносини між ними припинені, подальше подружнє життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. У зв'язку з викладеним, просить розірвати шлюб та судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, 06 серпня 2014 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу (а.с. 6). Також , 08 грудня 2014 року позивач повторно направив заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. При цьому, в заяві зазначив, що наполягає на розірванні шлюбу та вважає неможливим зберегти сім' ю, на примирення не згоден (а.с.30). В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, на розірвання шлюбу не згодна та бажає зберегти сім'ю, при цьому зазначила, що вона з чоловіком з грудня 2013 року проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, вона не має можливості сплатити судові витрати у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Встановлено, що 28 грудня 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 68, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 21 липня 2014 року відділом ДРАЦС РС Приазовського РУЮ (а.с.5). Однак, шлюбні стосунки між ними припинені. Сторони проживають окремо один від одного на протязі року, вони не пов'язані спільним побутом. Сумісних дітей у сторін не має. На задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу позивач наполягає, про що неодноразово вказував в заявах. Зазначені обставини відповідачем визнані в судовому засіданні та відповідно до ч.1ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом також стягується з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 гривень, згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 28 листопада 1992 року він і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Георгіївською сільською радою Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 9. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спору з приводу місця проживання дитини між ними не має. Спільне життя з [PERSON] не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше їх спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Просить суд розірвати шлюб укладений між ним і відповідачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просив справу розглянути без її участі, позов визнає. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що 28 листопада 1992 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований в Георгіївській сільській раді Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 9. Позивач заявив позов про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що подружнє життя у них з відповідачем [PERSON] не склалося, шлюбні стосунки вони припинили, спільного господарства не ведуть, не пов'язані спільним побутом, на примирення він не згодний, що свідчить про неможливість їхнього подальшого подружнього проживання. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 28 серпня 2008 року між нею та відповідачем укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 368. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини с березня 2015 року припинені. Спільне господарство разом не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам, у зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але до початку розгляду справи надала суду заяву, в якій наполягала на заявлених вимогах та просила слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився та надав заяву, якою визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, проти їх задоволення не заперечував і просив слухати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований 28 серпня 2008 року Артемівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 368 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 28 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, сторони є батьками [PERSON], яка проживає з матір'ю - [PERSON]. Спору про його місце проживання немає. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки примирення між сторонами не можливе, сторони подружніх відносин не підтримують, сім'я фактично не існує та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. З огляду на викладене, на підставі статей 104, 105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 29.04.1997 року між ним та відповідачкою укладено шлюб у виконкомі Миронівської селищної ради м. Дебальцевого Донецької області, актовий запис № 22. Від шлюбу з відповідачкою мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини с серпня 2014 року припинені. Спільне господарство разом не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам, у зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але до початку розгляду справи надав суду заяву, в якій наполягав на заявлених вимогах та просив слухати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась та надала заяву, якою визнала позовні вимоги про розірвання шлюбу, проти їх задоволення не заперечувала і просила слухати справу за її відсутності. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Миронівської селищної ради м. Дебальцевого Донецької області, про що складено актовий запис № 22 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 9 березня 1998 року виконкомом Миронівської селищної ради м. Дебальцевого Донецької області та свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 08 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька сторони є батьками [PERSON] та [PERSON], які проживають з матір'ю - [PERSON].. Спору про їх місце проживання немає. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки примирення між сторонами не можливе, сторони подружніх відносин не підтримують, сім'я фактично не існує та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. З огляду на викладене, на підставі статей 104, 105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 29.12.2006 рок між сторонами був укладений договір кредиту, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 24370 доларів США з кінцевим терміном повернення 28.12.2012 року. Поручителем по даному кредитному договору відповідно до ст..554 ЦК України виступив [PERSON]. Відповідач [PERSON] порушила умови повернення суми кредиту і за нею склалась заборгованість у сумі 25479,12 долара США, що становить по офіційному курсу НБУ України 203333,57 грн.. Відповідач на претензії банку не реагував і не погашає суму боргу по кредиту. Відповідно до Договору поруки, поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредиту, відшкодування можливих збитків, за несплату пені і інших штрафних санкцій. Таким чином позивач просить суд стягнути солідарно з позичальника та поручителя суму боргу за кредитом в розмірі 203333,57 грн.. В процесі розгляду справи по суті представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений по місцю свого проживання про день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про слухання справи в її відсутності в суду не надала. У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності із винесеним по справі заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved