Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за спожиту електроенергію у розмірі 8447 грн. 48 коп., 3% річних в розмірі 119 грн. 42 коп. та інфляційні нарахування у розмірі 871 грн. 78 коп., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп., посилаючись на те, що між відповідачем та позивачем існують договірні відносини з користування електричної енергії, що виникли з Договору № 3225042 про користування електричною енергією, укладеного між сторонами, та свідчать про їх волю про настання відповідних правових наслідків. На імя відповідача відкритий особовий рахунок № 3225042, на підставі якого здійснюється постачання електроенергії споживачу, користування електроенергією споживачем та оплата постачальнику вартості використаної електроенергії. Відповідно до ч. 8 п. 2 Правил користування електричною енергією для населення самовільне підключення споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих правил. Але відповідач не сплачує за спожиту електроенергію, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість за період з 21.09.2016 року по 31.05.2017 року у розмірі 8447 грн. 48 коп. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу було нараховано 3% річних від простроченої суми у розмірі 119 грн. 42 коп. та інфляційні нарахування в сумі 871 грн. 78 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.\~\~ Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2011 року між [PERSON] та ВАТ «Запоріжжяобленерго» був укладений Договір № 3225042 про користування електричною енергією, згідно умов якого Енергопостачальник (позивач) взяв на себе зобовязання постачати Споживачу (відповідачу) електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 3 кВт електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобовязався оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами у терміни, передбачені цим Договором. (а.с. 5-6) Згідно п. 42\~Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ України № 1357 від 26.07.1999 р., споживач зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до цих Правил. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії зобовязаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання електричної енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Однак судом встановлено, що відповідач не сплачує за спожиту електроенергію, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість за період з 21.09.2016 року по 31.05.2017 року у розмірі 8447 грн. 48 коп., що підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості. (а.с. 4) Також, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку розмір 3% річних за період з 21.09.2016 року по 31.05.2017 року становить 119 грн. 42 коп., сума інфляційних нарахувань за цей період 871 грн. 78 коп. Таким чином, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача борг за спожиту електроенергію у розмірі 8447 грн. 48 коп., 3% річних в розмірі 119 грн. 42 коп., інфляційні нарахування в розмірі 871 грн. 78 коп., а також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved