Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно її малолітньої дочки [PERSON], 10.10.2015р.н., зазначивши, що відповідач, як мати, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по її вихованню та утриманню, зловживає алкогольними напоями, про фізичний, духовний та розумовий розвиток дівчинки не піклується, не створила жодних побутових умов для її проживання, а 07.04.2016р. покинула у лікарні, написавши заяву про відмову від своїх батьківських прав. В судовому засіданні представник свої вимоги підтримала. Відповідач подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до копії свідоцтва про народження, відповідач є матірю [PERSON], 10.10.2015р.н. (а.с.6). Запис про батька зроблений відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно актів служби у справах дітей (а.с.24-31), відповідач веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, в будинку холодно, її бє співмешканець. Під час відвідин 30.03.2016р. було виявлено, що в будинку відповідача вибито двері, у вікнах частково відсутнє скло. Отримана державна допомога витрачається не за призначенням, через що її виплату припинено (а.с.18-19). Відповідач перебуває на диспансерному обліку з приводу алкогольної залежності, але за призначенням лікування звертатися не бажає (а.с.16). 07.04.2016р. відповідача разом із дочкою було поміщено до дитячого відділення Чернігівської ЦРЛ, оскільки в її будинку було холодно, дитина неохайна, голодна, брудна, а сама відповідач перебувала у стані сильного алкогольного спяніння, через яке погано пересувалася та не могла взагалі сказати, коли годувала дівчинку востаннє. 07.04.2016р. відповідач надала головному лікарю Чернігівської ЦРЛ власноруч написану заяву, в якій відмовилася від дитини (а.с.13). Згідно висновку, затвердженого рішенням № 17 від 19.09.2016 року комісії з питань захисту прав дитини Чернігівської районної державної адміністрації, відповідача доцільно позбавити батьківських прав на дочку (а.с.10-12). Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1 ст. 19 цієї Конвенції, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані поважати дитину, виховувати її, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до пункту 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, судом встановлено, що відповідач систематично і навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків протягом тривалого часу: не виявляє інтерес до існування своєї дочки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, матеріально її не забезпечує, від своїх батьківських прав відмовилася. За таких обставин суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав.

Outcome: approved