Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.12.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13 978 45 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем [PERSON], про що свідчить підпис [PERSON] у заяві. Згідно до умов договору позичальник зобовязаний погашати заборгованість, однак, свої зобовязання не виконує. Станом на 14.08.2017р. створилась заборгованість в розмірі 17\~945, 87 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 13\~447, 42 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1\~757, 30 грн., заборгованості за пенею та комісією 1\~666, 95 грн., штрафу (відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди) 1\~074, 20 грн.. Оскільки [PERSON] ухиляється від сплати заборгованості, позивач просить у примусовому порядку стягнути з неї суму заборгованості 17\~945, 87 грн. та судові витрати в сумі 1\~600 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги повністю визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись відповідно до вимог закону або договору. Судом встановлено, що дійсно 27.12.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір б/н відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 13\~978, 45 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що свідчить його Заява позичальника (а.с. 4-5). Підписання заяви позичальником і є підтвердженням укладення між сторонами Договору, що складається з заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг. Розмір, зміна кредитного ліміту відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг встановлюються за рішенням Банку без згоди позичальника. Підписання цього Договору є прямою та безумовного згодою позичальника на встановлені банком умови. Під час укладення угоди сторони керувались положеннями ст. 634 ч.1 ЦК України, а саме: договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відсотки за користування кредитом нараховуються відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач не виконує, станом на 14.08.2017р. заборгованість складає 17\~945, 87 грн., яка складається з заборгованість за кредитом 13\~447, 42 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1\~757, 30 грн., заборгованості за пенею та комісією 1\~666, 95 грн., штрафу (відповідно до п.2.2 Генеральної угоди) 1\~074, 20 грн., що підтверджується розрахунком, долученим до матеріалів справи ( а.с. 3). В свою чергу банком свої зобовязання, визначені в ст. 1054 ЦК України, а також Умовах та Правилах надання банківських послуг щодо надання грошових коштів позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, виконано. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В разі порушення умов договору з боку позичальника Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено повернення кредиту, оплата винагороди банку, сплата штрафу тощо. В звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань боржником банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, з письмовою заявою про розірвання договору або проханням щодо зміни тарифів позичальник не звертався. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені зобовязання по кредитному договору, до наступного часу заборгованість не погашена, позивачем з свого боку виконані всі умови договору, права позичальника не порушені, позивачем давалась змога відповідачу в добровільному порядку погасити заборгованість, однак, нею вимоги позивача ігнорувались, в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості на користь позивача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved