Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що його матері [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка з кадастровим номером 3522581200:02:000:3198. Після набуття позивачем права власності на вказану земельну ділянку він передав її у користування ФГ «Фортуна-2008» згідно договору оренди землі. З 2015 року по березень 2019 року земельна ділянка перебувала у користуванні зазначеного фермерського господарства. У 2018 році Приватним акціонерним товариством «СГ НАДІЯ НОВА» в судовому порядку оспорено право оренди земельної ділянки, внаслідок чого ФГ «Фортуна-2008» відмовилось від подальшого користування земельною ділянкою, і договір між позивачем та ФГ «Фортуна -2008» був розірваний. Про існування договору оренди землі, укладеного між Приватним акціонерним товариством «СГ НАДІЯ НОВА» та [PERSON] , який зареєстрований 20.08.2007 року КРВ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України», позивач дізнався у червні 2018 році. Оскільки в період з 2015 року по 2018 рік відповідач 1 жодним чином не реагував на використання земельної ділянки іншою особою, позивач зробив висновок про відсутність дійсних договірних відносин між ним та відповідачем 1. Позивач вважає, що договір оренди землі між [PERSON] та відповідачем 1 є неукладеним, оскільки нормативно-правовими актами, що діяли на час його укладання, реєстрація договору оренди землі має підтверджуватись наявністю на договорі відтиску гербової печатки сільської ради та підписом сільського голови. Внесений запис КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України» про реєстрацію права № 58 від 20.08.2007 року не відповідає вимогам законодавства, так як вказаним записом зареєстровано право на підставі неукладеного договору оренди. На даний час позивач несе збитки, оскільки позбавлений можливості укласти договір оренди земельної ділянки з новим орендарем на умовах, що не поступаються тим, які існували під час дії договору оренди землі з ФГ «Фортуна-2008». У зв`язку з порушенням своїх прав позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати незаконними дії Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при вчиненні запису у Державному реєстрі земель № 58 від 20 серпня 2007 року та реєстрації договору оренди землі № 58 від 04.06.2007 року та скасувати запис реєстрації цього договору. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Назаренко Ю.В. у відповіді на відзив та в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив, що згідно вимог законодавства договір оренди підлягає державній реєстрації і вважається укладеним з моменту такої реєстрації. Право оренди землі також підлягає обов`язковій державній реєстрації і зареєструвати таке право можливо лише на підставі укладеного договору. Оскільки договір оренди землі № 58 від 04.06.2007 року не містить гербову печатку та підпис сільського голови, за відсутності доказів чинності такий договір є неукладеним. Державною реєстрацією права оренди за неукладеним договором, порушено нормативно-правові акти, що діяли на час реєстрації, а саме, ст.ст.182, 640 ЦК України та Порядку державної реєстрації договорів оренди землі. Зазначені обставини, на переконання представника позивача, є достатніми для визнання незаконними дії відповідача 2 щодо реєстрації договору та скасування відповідного запису. Представники відповідача 1 директор ПрАТ «СГ НАДІЯ НОВА» Салов С.В. у відзиві на позов та адвокат Салюк С.М. в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги пред`явлені до суб`єкта, який на даний час зі зміною в законодавстві позбавлений повноважень щодо реєстрації договорів оренди землі. Позиція позивача щодо його права передавати в оренду успадковану від [PERSON] земельну ділянку ФГ «Фортуна-2008», спростовується судовими рішеннями, що набрали закону силу, якими захищено права - Приватного акціонерного товариства «СГ НАДІЯ НОВА», як орендаря за договором оренди землі № 58 від 04.06.2007 року, укладеного на строк 20 років між цим підприємством та [PERSON] , умови якого обов`язкові для виконання і для позивача, як спадкоємця колишнього власника земельної ділянки. Судовими рішеннями встановлено, що з 2014 року позивач регулярно отримує від Приватного акціонерного товариства «СГ НАДІЯ НОВА» орендну плату за договором оренди землі № 58 від 04.06.2007 року. Державна реєстрація договору оренди землі здійснено з дотриманням нормативно-правових актів, що діяли на час такої реєстрації, оскільки зазначений договір внесений до Книги записів державної реєстрації договорів оренди землі. Просить відмовити в задоволенні позову через його недоведеність. Представник відповідача 2 в судове засідання не з`явився, від нього надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що Кіровоградська регіональна філія Центру ДЗК не є юридичною особою і не може виступати відповідачем у справі, до відзиву долучив довіреність щодо представництва інтересів відповідача 3, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача 3 в судове засідання не з`явився, про дату місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, правом подання відзиву не скористався. Судом встановлено, що на підставі державного акта про право приватної власності на землю серії КР № 200198 [PERSON] належала земельна ділянка площею 7,08 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.7). 4 червня 2007 року між [PERSON] та ЗАСТ «НАДІЯ» укладено договір оренди землі № 58, об`єктом оренди якого є зазначена земельна ділянка. Згідно п.3.1 розділу 3 договору строк його дії становить - двадцять років з дати його державної реєстрації. Пунктом 3.4 визначено, що при переході права власності на землю від власника до іншої особи договір оренди зберігає чинність для нового власника. Договір зареєстрований у Кіровоградському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України» 20 серпня 2007 року, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис, реєстраційний номер 58 (а.с. 9-12). На підставі свідоцтва про право на спадщину №1-73, виданого 12.03.2015 року Кіровоградською районною державною нотаріальною конторою, право власності на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34792912 від 12.03.2015 року (а.с.13-14). Згідно витягу зі статуту приватного акціонерного товариства «СГ НАДІЯ НОВА», зазначене товариство в зв`язку зі зміною типу акціонерного товариства з публічного на приватний змінило своє найменування з «Публічне акціонерне сільськогосподарське товариство «Надія» на «Приватне акціонерне товариство «СГ НАДІЯ НОВА», являється правонаступником прав та обов`язків публічного акціонерного сільськогосподарського товариства «Надія», яке в свою чергу являється правонаступником прав та обов`язків ЗАСТ «Надія» (а.с.48). У відповіді № ПІ-443/113-18 від 29.03.2018 року в.о.начальника Відділу у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області зазначено, що відповідно до книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, 20.08.2007 року за № 58 зареєстровано договір оренди землі, укладений між [PERSON] та ЗАСТ «Надія», терміном на 20 років стосовно земельної ділянки загальною площею 7,08 га, що розташована на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.39). На виконання ухвали суду Відділом у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за № 493/113-19 від 26.07.2019 року надані завірені копії книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за 2007 рік, в якій в розділі 4 «Записи державної реєстрації договорів оренди землі» за порядковим номером 190 міститься запис про реєстрацію договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ЗАСТ «Надія», реєстраційний номер 58 від 20.08.2007 року. (а.с.136-146). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельній ділянці, власником якої на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-73 від 12.03.2015 року є [PERSON] , присвоєно кадастровий номер 3522581200:02:000:3198 (а.с.15). 13.03.2015 року [PERSON] повідомив ПАСТ «Надія» про вступ у спадщину та перехід до нього права власності на зазначену земельну ділянку (а.с.18). З відомостей, наданих з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суму виплачених доходів № 378852 від 14.06.2018 року, вбачається, що у 2015 та у 2016 році [PERSON] від надання майна в лізинг отримував дохід від ПАСТ «Надія» (а.с.17). Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.11.2018 року, ухваленого у справі № 390/590/18, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 7,08 га, кадастровий номер 3522581200:02:000:3198, розташованої на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 594423335225), укладений 10 серпня 2015 року між [PERSON] та Фермерським господарством «ФОРТУНА- 2008», зареєстрований 12 серпня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області Бєлінською Г.С., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 23709484 від 17 серпня 2015 року, номер запису про інше речове право 10823281 (а.с.42-43). Постановою Кропивницького апеляційного суду від 27.03.2019 року рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.11.2018 року залишено без змін (а.с. 44-47). Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до приписів ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положеннями ст.92 Конституції України передбачено, що правовий режим власності визначається виключно законами України. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06.10.1998 року, з наступними змінами та доповненнями. У відповідності до ст.2 Закону № 161-XIV відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст.13 Закону № 161-XIV, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст.14 Закону № 161-XIV договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно приписів ч.3 ст.16 Закону № 161-XIV, в редакції, що діяла на час укладення спірного договору, у разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону. Згідно ст.ст.18, 20 Закону № 161-XIV укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації,\~після чого\~він \~набирає \~чинності. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. В якості однією з підстав позовних вимог позивачем зазначено, що договір оренди землі № 58 від 04.06.2007 року між [PERSON] та ЗАСТ «Надія» є неукладеним, оскільки в ньому відсутня гербова печатка сільської ради та підпис сільського голови. Згідно із ч.2 ст.14 Закону України «Про оренду землі» типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Типова форма договору оренди землі, затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004 року. Зі змісту укладеного між сторонами договору оренди землі від 04.06.2007 року вбачається, що він відповідає Типовому договору оренди землі, затвердженого постановою КМУ від 03.03.2004 року № 220. Укладення договору оренди землі 04.06.2007 року між [PERSON] та відповідачем встановлено рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.11.2018 року, яке залишено без змін судом апеляційної інстанції та набрало законної сили. Згідно ч.1\~ст.129-1\~Конституції України\~суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У зв`язку з чим, суд відхиляє доводи позивача та його представника відносно того, що зазначений договір є неукладеним. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.125 ЗК України, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25 грудня 1998 року, що діяла на час укладення спірного договору, затверджено Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, згідно п. 3, п.4 якого державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки. Забезпечення реєстрації договорів оренди покладається на відповідні державні органи земельних ресурсів. Пунктом 5 Порядку № 2073 для державної реєстрації договорів оренди юридична або фізична особа (заявник) подає особисто або надсилає поштою до відповідного державного органу земельних ресурсів наступні документи: заяву про державну реєстрацію договору оренди; договір оренди (у трьох примірниках); план (схему) земельної ділянки, яка надається в оренду (у трьох примірниках); рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання в оренду земельної ділянки, що перебуває у державній або комунальній власності; результати конкурсу чи аукціону - у разі набуття права на оренду земельної ділянки на конкурентних засадах; копію державного акта на право власності на землю, що перебуває у власності фізичних або юридичних осіб. Відповідно до п.8, п.9 Порядку № 2073 відсутність у договорі оренди однієї з істотних умов, а також порушення вимог статей 4, 5, 6, 7, 9,13, 15 Закону України «Про оренду землі» є підставою для відмови у державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до законів України. Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно імперативних приписів ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Станом на 04.06.2007 року державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі здійснювалась структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України, відповідно до приписів п.3.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року. Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему України № 174 від 02.07.2003 року, затверджено форму книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, яка складалась з 4 розділів, де розділ 4 містив записи державної реєстрації договорів оренди землі. \~ \~ \~ \~Статтею 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» № 3613-VI від 07.07.2011 року визначено, що державний земельний кадастр, це - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Згідно ст.6 Закону № 3613-VI ведення та\~адміністрування Державного\~земельного кадастру\~забезпечуються центральним\~органом виконавчої\~влади,\~що реалізує\~державну політику\~у сфері\~земельних відносин. Держателем\~Державного земельного\~кадастру є\~центральний орган\~виконавчої влади,\~що реалізує\~державну політику\~у сфері\~земельних відносин. Адміністратором Державного земельного кадастру є державне підприємство, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі. Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 110 від 04.11.1997 року створено Центр державного земельного кадастру, основною метою діяльності якого, згідно Статуту, є адміністрування Державного земельного кадастру. Підприємство засновано на державній власності та віднесено до сфери управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (а.с.77-79). Отже, Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» є адміністратором державного земельного кадастру і в своїй діяльності на час реєстрації договору оренди землі № 58 від 04.06.2007 року керувалось положеннями Тимчасового порядку, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02.07.2003 року, в тому числі і щодо реєстрації договорів оренди землі, на підставі п.3.2 Порядку, а також Інструкцією, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року. Постановою Вищого адміністративного суду України від 20.04.2010 року у справі № К-8025/09 окремі положення вищезазначеної Інструкції, в тому числі п.3.2 визнані протиправними та скасовані. На підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 408 від 07.07.2012 року втратив чинність Тимчасовий порядок, затверджений наказом затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02.07.2003 року. Конституційним Судом України у рішенні від 09.02.1999 року по справі № 1-рп/99 зазначено, що принцип, закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Згідно п.3, п.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року, речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що виникли\~до 1\~січня 2013\~року,\~визнаються дійсними\~за наявності\~однієї з\~таких умов: 1)\~реєстрація таких\~прав була\~проведена відповідно\~до законодавства,\~що діяло\~на момент\~їх виникнення; 2)\~на момент\~виникнення таких\~прав діяло\~законодавство,\~що не\~передбачало їх\~обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених\~статтею 28\~цього Закону. Згідно ст.29 Закону № 1952-IV державна реєстрація\~похідного речового\~права на\~земельну ділянку,\~право власності\~на яку\~виникло та\~оформлено в\~установленому порядку\~до 1\~січня 2013\~року,\~здійснюється одночасно\~з державною\~реєстрацією права\~власності на\~таку земельну\~ділянку (крім\~випадків,\~коли право\~власності на\~таку земельну\~ділянку вже\~зареєстровано в\~Державному реєстрі\~прав)\~на підставі\~заяви про\~державну реєстрацію\~прав. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку у разі подання заяви про державну реєстрацію прав набувачем похідного речового права на таку земельну ділянку може здійснюватися без подання заявником документа, на підставі якого виникло право власності, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі та до моменту автоматизованого перенесення до Державного реєстру прав записів (відомостей) про речові права та обтяження на земельні ділянки з Державного реєстру земель. Станом на час укладення договору № 58 від 04.06.2007 року, Закон № 1952-IV визначав правові, економічні, організаційні засади створення у складі державного земельного кадастру єдиної системи державної реєстрації речових прав на земельні ділянки та інше нерухоме майно, обмежень цих прав, та згідно ст.ст.5, 7 цього Закону, в редакції станом на 04.06.2007 року, місцеві органи державної реєстрації прав - відділення центру державного земельного кадастру, проводили реєстрацію прав на нерухоме майно, їх обмежень, правочинів щодо нерухомості, а також вели Державний реєстр прав на нерухоме майно. Зазначене спростовує доводи позивача, що на час виникнення права оренди за вказаним договором територіальні органи Держкомзему не мали повноважень реєструвати речові права на нерухоме майно, в тому числі і право оренди. Згідно ч.2\~ст.7\~Закону №\~3613-VI\~до повноважень\~центрального органу\~виконавчої влади,\~що реалізує\~державну політику\~у сфері\~земельних відносин,\~зокрема належать ведення\~поземельних книг. Згідно ст.25 Закону № 3613-VI поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку, в тому числі інформацію про\~власників (користувачів)\~земельної ділянки\~відповідно до\~даних про\~зареєстровані речові\~права у\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно. Поземельна книга\~ведеться в\~паперовій та\~електронній (цифровій)\~формі. Відповідно до Положення «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14 січня 2015 року передбачено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Підпунктом 29 п.4 та п.7 Положення передбачено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань веде поземельні книги і здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Порядок ведення Державного земельного кадастру та продовження зберігання книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за 2007 рік, Відділом у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області підтверджує, що зазначений документ обліку зареєстрованих договорів оренди землі, не втратив статусу офіційного документу суворої звітності і не скасований на даний час. Після затвердження і запровадження поземельних книг, книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі продовжують використовуватись на рівні з поземельними книгами. Так, територіальним органам центрального державного органу виконавчої влади продовжено зберігання книги записів, в якому міститься реєстраційний запис щодо спірного договору. Отже, державна реєстрація 20.08.2007 року договору оренди землі № 58, укладеного 04.06.2007 року між власником земельної ділянки - [PERSON] та орендарем - ЗАСТ «Надія», Кіровоградською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», як уповноваженим територіальним органом адміністратора ведення Державного земельного кадастру та Державного реєстру прав, на час реєстрації, проведена з дотримання діючих на час її здійснення нормативно-правових актів, оскільки на час здійснення державної реєстрації договору оренди землі № 58 від 04 червня 2007 року діяв Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, затверджений\~наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02 липня 2003 року №174, за яким така реєстрація здійснювалась структурними підрозділами центру державного земельного кадастру при Держкомземі України, на підставі відповідних повноважень. Згідно ч.3 ст.12, ст.76 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оскільки під\~час укладення\~договору оренди\~землі його\~сторони \~ [PERSON] \~та ЗАСТ\~«Надія» протягом\~певного часу\~виконували договір\~погодженим способом,\~що встановлено\~зазначеними вище\~судовими рішеннями,\~і після\~смерті орендодавця\~права та\~обов`язки за\~вказаним договором\~перейшли до\~позивача,\~то його\~незгода з порядком державної реєстрації, здійсненої у відповідності до вимог діючого на час реєстрації законодавства, не може бути підставою для визнання його прав порушеними. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою 21.09.2016 року у справі №6-1512цс16, яку суд вважає можливим застосувати під час розгляду даної справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з вимог, визначених ст.ст.137, 141 ЦПК України, тому, враховуючи відмову в задоволенні позову, з позивача на користь відповідача 1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн., які відповідають вимогам доведеності та співмірності. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 19, 58, 92, 129-1 Конституції України, ст.792 ЦК України, а також законами та підзаконними нормативно-правовими актами, яуі діяли на час виникнення спірних правовідносин ст.ст.2, 14, 18, 20 Закону України «Про оренду землі», ст.125 Земельного кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25 грудня 1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі», Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України № 174 від 02.07.2003 року, ст.ст.1, 5, 7, 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст.ст.3, 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14 січня 2015 року «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру».

Outcome: approved