Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де зазначив, що 21.06.2017 року за участі автомобіля марки «Skoda», н.з. [NUMBER] , під керування [PERSON] , та мопеду марки «Hoorse», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зазнав механічних ушкоджень транспортний засіб - мопед марки «Hoorse», н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач. В результаті вищезазначеної події [PERSON] , який є сином позивача, отримав тілесні ушкодження у вигляді садна тулубця, волосяної частини голови, яке відповідно до висновку експерта № 1362 від 29.06.2017 року відноситься до легких тілесних ушкоджень. Постановою Богунського районного суду м. Житомира відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час пригоди відповідальність відповідача булла застрахована, на підставі укладеного договору страховою компанією - АТ «СГ Ю.БІ.АЙ-КООП», [PERSON] виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 5000,00 грн. Позивач зауважує, що вартість аналогічного мопеду за відомостями інтернет-ресурсів із продажем транспортний засобів складає 14070 грн. Оскільки пошкоджене майно відновленню не підлягає, позивач просить стягнути з відповідача 9070,00 грн. різниці між повною вартістю транспортного засобу за сплаченою сумою страхового відшкодування; 720,00 грн. за послуги фізичної особи-підприємця [PERSON] по доставці мопеда; 1584,00 грн. - за послуги ДП МВС України «Інформ-Ресурси» по охороні та зберіганню майна; 10000,00 грн. моральної шкоди; 5450,00 грн. - витрат на правничу допомогу; 704,80 грн. судового збору. Відповідачем надано відзив на позовну азяву, де викладено заперечення щодо завлених вимог та вказано про відшкодування заподіяної майнової шкоди страховою компанією, необгрунтованість заявлених вимог в частині моральної шкоди у наведеному розмірі. Третьою особою - Акціонерним товариством «СГ Ю.БІ.АЙ-КООП», подано пояснення з приводу позову, де підтверджено укладення договору обов`язкового страхування із забезпеченням цивільної відповідальності користувачів транспортного засобу - автомобіля марки «Skoda», н.з. [NUMBER] , вказано на виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 5200,00 грн. на підставі укладеної угоди про врегулювання страхового випадку від 20.08.2017 року. Ухвалою суду від 14.02.2019 року до участі в справі як третю особу залучено - ПрАТ «Лікатрави» як товариство, з яким відповідач [PERSON] перебуває у трудових відносинах. Залученою третьою особою - ПрАТ «Ліктрави», надано пояснення, в яких вказано на використання [PERSON] транспортного засобу - автомобіля марки «Skoda», н.з. [NUMBER] , на час дорожньо-транспортної пригоди не у зв`язку з виконанням службових повноважень. У поданій відповіді на відзив позивач наполягав на стягненні заявлених грошових сум. В запереченнях відповідач [PERSON] просила визнати належним відповідачем ПрАТ «Ліктрави» як особу, з якою вона перебуває у трудових відносинах. Ухвалою суду від 17.10.2019 року по справі призначено проведення авто товарознавчої експертизи. В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені вимоги. З приводу поданої Акціонерним товариством «СГ Ю.БІ.АЙ-КООП» копії договору на підтвердження укладення між позивачем та страховою компанією угоди про врегулювання страхового випадку від 20.08.2017 року звертали увагу, що даний договір [PERSON] не підписувався, оскільки у вказаний час особа перебувала за межами України. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Інші учасники не з`явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Судом встановлено наступні обставини. 21.06.2018 року за участі автомобіля марки «Skoda», н.з. [NUMBER] , під керування [PERSON] , та мопеду марки «Hoorse», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , відбулась дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок пригоди зазнав механічних ушкоджень транспортний засіб - мопед марки «Hoorse», н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 30.08.2017 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПрАТ «Лактрави», на підставі наказу товариства від 12.05.2017 року за № 56-ОД використовує транспортний засіб - автомобіль марки «Skoda», н.з. [NUMBER] . 08.06.2017 року між ПрАТ «Ліктрави» та ПАТ «СГ Ю.БІ.АЙ-КООП» укладено договір (поліс № АК/6508515) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів зі строком дії з 20.06.2017 року по 19.06.2018 року з визначенням забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки «Skoda», н.з. [NUMBER] . Страховою сумою за умовами договору визначено 100 000,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну, та 200 000,00 грн. - заподіяної життю і здоров`ю. Розмір франшизи - 500 грн. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, страхового акту від 27.09.2017 року, отриманих відомостей з оцінки транспортного засобу та укладеного договору про врегулювання страхового випадку на користь позивача страховиком сплачено грошову суму в розмірі 5200,00 грн. Отримання відповідної суми учасниками не заперечується. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IVобов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За положеннями ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Частиною 1 статті 22 Закону № 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до ст. 28 Закону України № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 29 Закону України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 30 Закону України № 1961-IV встановлено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. За наслідком проведення по справі автотоварознавчої експертизи отримано висновок № 460 від 26.11.2019 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу складових частин становить 14195,8 грн., ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу - 12102.9 грн. За висновком експерта, з яким погоджується суд, відновлювати колісний транспортний засіб з економічної точки зору є недоцільним. Вартість матеріального збитку на 21.06.2017 року визначено як ринкову вартість транспортного засобу, що становить 12102,9 грн. Визначення залишкової вартості експертом не проводилось, суду повідомлено про економічну недоцільність проведення експертного авто товарознавчого дослідження працездатних складових транспортного засобу (а.с.145). Оскільки в разі, якщо транспортний засіб є знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, отриманий висновок експерта не може в самостійному вигляді вказувати на розмір заподіяної шкоди, яка визначається з урахуванням вимог ст.ст. 28-30 Закону України № 1961-IV з урахуванням відомостей про залишкову вартість транспортного засобу. Відповідно до ч.3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом дослідженого в судовому засіданні аварійного сертифікату від 20.09.2017 року утилізаційна вартість транспортного засобу - мопеду марки «Hoorse», н.з. [NUMBER] , становить 1431,02 грн. та включає: ціну нової придатної складової частини, коефіцієнт фізичного зносу, вартість металобрухту. При цьому, суд не вбачає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] різницю між визначеною експертом вартістю транспортного засобу та його залишковою вартістю. Слід зауважити, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Як встановлено у судовому засіданні ліміт страхового відшкодування за укладеним договором (полісом) при заподіянні майнової шкоди обмежено сумою 100 000,00 грн., що є меншим розміру заподіяних збитків власнику майна. Позивач не заявляє про спір між ним та страховиком, вимог про стягнення завданої шкоди з відповідної особи не подавав. Оспорювання договору про врегулювання страхового випадку не має правового значення при вирішенні спору із відповідачем як безпосереднім заподіювачем шкоди. З тих самих підстав суд відмовляє у стягненні витрат, пов`язаних із транспортуванням та збереженням майна на стоянці, оскільки відповідно до ст.ст. 28, 29 Закону України № 1961-IV наведені витрати входять до переліку, що відшкодовуються страховиком. Оскільки покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, суд відмовляє у задоволенні позову в частині даних вимог до відповідача [PERSON] . У відповідності до ст. 12 Закону України № 1961-IV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п.36.6 ст. 36 Закону України № 1961-IV страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. З огляду на викладене, суд стягує з відповідача [PERSON] суму франшизи в розмірі 500,00 грн. За положеннями ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання службових обов`язків під час події дорожньо-транспортної пригоди, а саме о 21 годині 08 хвилин, а тому суд відхиляє доводи представника особи із запереченнями щодо стягнення шкоди. У відповідності до ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Випискою із медичної картки стаціонарного хворого підтверджено поступлення 21.06.2017 року [PERSON] до Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні Житомирської обласної ради. При госпіталізації були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна тулубця, волосяної частини голови. Наведені ушкодження розцінюються судом як отримані під час дорожньо-транспортної пригоди. За таких обставин суд приходить до висновку, що протиправною поведінкою відповідача [PERSON] допущено завдання шкоди здоров`ю сину позивача, а також знищено майно особи, що є підставою відшкодування моральної шкоди з даного відповідача, оскільки наведена шкода не охоплюється відшкодуванням в порядку страхової виплати. Вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди суд вважає необхідним задовольнити частково та, з огляду на характер протиправних дій, допущених по відношенню до члена сім`ї позивача, зміну в організації звичайного способу життя у зв`язку із знищенням майна, його тривалості, стягує з відповідача [PERSON] 2000,00 грн. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з даного відповідача на користь позивача судовий збір, витрати на проведення експертизи пропорційно до задоволених вимог. Вимоги в частині відшкодування витрат на правничу допомогу до задоволення не підлягають, оскільки понесення витрат у відповідному розмірі належними доказами не підтверджено.

Outcome: partial