Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] про виселення, зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивує тим, що 23.08.2007 між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір. В забезпечення виконання зобов`язань за цим договором між банком та третьою особою було укладено договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку банку передано квартиру [ADDRESS] . У зв`язку із порушенням позичальником умов кредитного договору позивач 02.05.2018, у порядку передбаченому Законом України «Про іпотеку», набув право власності на предмет іпотеки, внаслідок чого відповідачі, які зареєстровані у цій квартирі, втратили право користування нею. Позивач звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, проте останні, незважаючи на відсутність будь-яких правових підстав для проживання, продовжують користуватися ним та відмовляються добровільно виселятися. Такі дії відповідачів створюють перешкоди у здійсненні законних прав позивача, який не може вільно користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності майном. Посилаючись на наведене, просить виселити відповідачів з квартири [ADDRESS] ; зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою; та зобов`язати відповідачів звільнити дане житлове приміщення від особистих речей; а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою судді від 23.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі, третя особа та її представник проти позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, оскільки реєстрація права власності на квартиру за позивачем була здійснена без достатніх правових підстав, з порушенням норм Закону України «Про іпотеку», у зв`язку з чим скасована в судовому порядку. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 23.08.2007 між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено договір іпотеки № 013/376-І, відповідно до якого забезпечено належне виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором кредиту № 40.29-48/387 від 23.08.2007, укладеного між ними. В іпотеку банку передана трикімнатна квартира [ADDRESS] (а.с. 5-6). Звернення стягнення за вибором іпотекодержателя здійснюється, зокрема, на підставі: рішення суду; або виконавчого напису нотаріуса, або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (п 4.5. Договору іпотеки). Відповідно до п.2, ч.1, ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з яким Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»). За змістом положень частини 1 та 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.05.2018 державним реєстратором Поповою О.В. внесено запис про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі договору іпотеки від 23.08.2007. За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2019, яке набрало законної сили, у справі № 756/9112/18 задоволено позовні вимоги [PERSON] , визнано протиправними дії державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової О.В. при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] за ПАТ «Укрсоцбанк»; скасовано рішення державного реєстратора Попової О.В. від 02.05.2018 про реєстрацію права власності на цю квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк»; та скасовано запис державного реєстратора Попової О.В. про державну реєстрацію права власності на квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк». Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на вищенаведене, враховуючи, що рішення про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк» скасовано та на час розгляду даної справи позивач не є власником цієї квартири, у нього відсутні будь-які правові підстави для звернення до суду з вимогами про усунення перешкод у здійсненні права власності, а тому суд доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову. З викладеного,

Outcome: dismissed