Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про визнання права приватної власності на 1/2 частку житлового будинку в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 29 грудня 2016 року померла [PERSON], яка постійно мешкала за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Моско\-вська, 87. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою Дніпропетровська область,м.Синельникове, вул.Московська, 87.Зазначена частка житлового будинку належить померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Синельниківською державною нотаріальною конторою 19 червня 1959 року за реєстром № 2290. 15 червня 2010 року [PERSON] залишила заповіт на його ім'я на усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов'язки, які будуть належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки, які належати\-муть їй на день смерті, заповіт посвідчено державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської облас\-ті та зареєстровано в реєстрі за № 214. Спадщину після смерті [PERSON] він прийняв, згідно із ст. 1269 ЦК України, так як у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Він звернувся до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно спадкодавця. Але нотаріус відмовив йому у видачі, так як він не надав оригінал правовстановлюючого документу, що підтверджуй право власності померлої на 1/2 частку вищезазначеного житлового будинку. Так, оригінал правовстановлюючого документу-договору купівлі-продажу, посвідченого Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2290 від 19.06.1959 року, на підставі якого 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Московська, 87, належить спадкодавцю [PERSON], у нього відсутній, так як його втрачено. Але збереглася копія вищезазначеного правовстановлюючого документу. Також підтвердженням того, що вищезазначений житловий будинок належить спадкодавцеві є довідка комунального підприємства «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 850 від 24 липня 2017 року,в якій зазначено,що 1/2 частка житлового будинку з відпо\-відною часткою господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Московська,87,зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Синельниківською державною нотаріальною конторою 19 червня 1959 року за реєстром № 2290. Просить визнати за [PERSON],[INFO], право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область,м.Синельникове, вул.Московська, 87 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка настала 29 грудня 2016 року. Позивач до початку відкритого судового засідання надала суду заяву якою просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, тому суд, з урахуванням думки позивача, який дав згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 726782 від 30 грудня 2016 року [PERSON] померла 29 грудня 2016 року. Відповідно копії договору купівлі-продажу від 19 лютого 1959 року [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 частка житлового будинку розташованого за адресою: Дніпропетровська область,м.Синельникове, вул.Московська, 87, що також підтверджується технічним паспортом на індивідуальний будинок та довідкою КП «СМБТІ» від 24 липня 2017 року № 850. Згідно заповіту від 15 червня 2010 року посвідчено державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської облас\-ті та зареєстровано в реєстрі за № 214 [PERSON] заповіла [PERSON] усе належне їй майно,де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось,усі майнові права та обов'язки,які будуть належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки,які належати\-муть їй на день смерті. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 серпня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку на майно, яке належить померлій 29 грудня 2016 року [PERSON] у звязку з тим, що не надано правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Дніпропетровська область,м.Синельникове, вул.Московська, 87. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved