Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № КФ(7)179-07 від 25.07.2007 року на загальну суму 108586,10 гривень та судові витрати в сумі 1085,90 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що вищенаведений кредитний договір було укладено між банком та [PERSON], а з метою забезпечення виконання зобов'язань за ним між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № П (07)179-07 від 25.07.2007 р., згідно якого поручитель зобов'язався відповідати перед банком за виконання всіх боргових зобов'язань [PERSON] В судове засідання представник позивача Костенко І.С. (а.с.179) надав клопотання (а.с.178), про розгляд справи без його участі, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], та його представник адвокат [PERSON] (а.с.143, 144) будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, (а.с.172, 174, 177), в судове засідання повторно не з'явились. Суд розцінює їх неявку - без поважної причини, та згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України, приходить до висновку про необхідність розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши та вивчивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків. Згідно ч.3 ст. 10,ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). 25 липня 2007 року між Акціонерним банком «ТАС-Бізнесбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ТАСкомбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № КФ(07)179-07 (а.с.3-4). Згідно умов договору банк (позивач) зобов'язався надати позичальнику (відповідачу) кредит у розмірі 30043,20 доларів США з оплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% річних на строк з 25 липня 2007 року по 25 липня 2012 року. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування ним згідно графіку, який є додатком № 1 до кредитного договору (а.с.4). Крім того, згідно умов договору за порушення термінів повернення кредиту (частини кредиту), термінів сплати відсотків за користування кредитом і термінів сплати комісії за надання кредиту позичальник зобов'язався сплатити пеню в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення. На забезпечення зазначених зобов'язань позичальника [PERSON] між акціонерним банком «ТАС-Бізнесбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ТАСкомбанк», та [PERSON], 25 липня 2007 року було укладено договір поруки № П (07)179-07, згідно умов якого відповідач [PERSON] зобов'язався самостійно контролювати виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, а у разі їх невиконання останнім, - сплатити заборгованість за кредитним договором (а.с.6). Доводи відповідача [PERSON], викладені в заяві про перегляд заочного рішення (а.с.33), про підробку його підпису в договорі поруки, суд не приймає до уваги, як не доведені суду відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, оскільки призначена за клопотанням відповідача судова почеркознавча експертиза (а.с.102) не дала відповіді на поставлене запитання щодо виконання підпису відповідачем чи іншою особою (а.с.113-115), а повторна судова почеркознавча експертиза, призначена для з'ясування вказаного запитання (а.с.150), не була проведена у зв'язку із несплатою [PERSON] витрат на її проведення (а.с.166), зважаючи на що, згідно ч.1 ст. 146 ЦПК України, суд вважає визнаним факт підписання відповідачем договору поруки. Позивач, ПАТ «ТАСкомбанк», виконав передбачені кредитним договором зобов'язання в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 30 043,20 доларів США. Відповідач [PERSON] кредитні кошти, в тому числі відсотки за користування кредитом, у передбаченому порядку та у належні строки не повертав, внаслідок чого станом 13.11.2012 року утворилась заборгованість на суму 108586,10 гривень, яка складається з: поточної заборгованості за кредитом - 1991,20 доларів США, що еквівалентно 15915,66 грн., з простроченої заборгованості за кредитом - 7989,17 доларів США, що еквівалентно 63857,44 грн., з нарахованих відсотків за кредитом - 155,47 доларів США, що еквівалентно 1242,67 грн., та прострочених відсотків - 3449,31 доларів США, що еквівалентно 27 570,33 грн., що підтверджено розрахунком суми заборгованості за кредитним договором № КФ(07)179-07 від 25.07.2007 р. станом на 11.07.2012 (а.с.7). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не передбачено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Фактів, що спростовують обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги та наявність яких була встановлена судом, а також заперечень по суті позовних вимог, - відповідачем не надано. Таким чином, неналежне виконання [PERSON] договірних зобов'язань, визначених кредитним договором № П (07)179-07 від 25.07.2007 року щодо повернення кредиту та процентів за користування ним, призвело до порушення строку і порядку оплати суми кредиту, утворенню заборгованості, а також до порушення загальних вимог до виконання зобов'язань, визначених діючим законодавством, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, понесені позивачем - 1 085,90 гривень судового збору, підлягають стягненню з відповідача. Крім того, суд роз'яснює відповідачу, що у разі встановлення вироком суду, що набере законної сили, вчинення будь-якою особою шахрайських дій, шляхом підробки підпису [PERSON] у договорі поруки № П (07)179-07 від 25 липня 2007 року, вказана обставина буде підставою для перегляду рішення суду згідно п. 21 ч.2 ст. 361 ЦПК України.

Outcome: approved