Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити розмір виплати аліментів, призначених з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], які стягуються згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28.07.2011 року, в розмірі ? від всіх видів доходів, починаючи з 13.07.2011 року, зменшити до 400 гривень щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сума виплачених аліментів згідно розрахункових листів складає від 1500 грн. до 1700 грн., аліменти відповідачем витрачаються не за цільовим призначенням, оскільки відповідач дитині нічого не купує, витрачає гроші на себе, на свій гардероб. Позивач у позові також зазначив, що відповідач вивезла дитину без його відома до Російської Федерації, за даним фактом він звернувся до прокуратури, тому вважає, що в даний час аліменти стягуюються з його заробітної платні не законно, за текстом позхову відповідач зазначена такою, що проживає у м.Маріуполі. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справи у їх відсутність, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. За таких обставин, з урахуванням думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. На підставі ч.2\~ст.197 ЦПК України\~справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги необґрунтовані, не знайшли своє підтвердження та не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.07.2011 року, з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 13.07.2011 року та до повноліття дитини але менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст.\~179,\~186,\~188 СК України\~аліменти, одержані на дитину є власністю того з батьків на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування провіряє цільові витрачання аліментів, у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини, батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину тільки за рішенням суду, якщо доход дитини набагато перевищує доход кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Згідно з вимогами\~ст.10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак позивачем не надано будь яких доказів нецільового витрачання аліментів відповідачем. Відповідно до вимог\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану. Позивач не надав доказів по жодному з вищезазначених обставин. А саме, позивач не надав доказів погіршення свого матеріального стану та здоров'я. Також, позивач нічим не підтвердив зміну свого сімейного стану. З доводами позивача, викладеними ним в позовній заяві, суд не погоджується, оскільки вони є безпідставними та нічим не підтвердженими, суду не надано жодного доказу того, що аліменти відповідачем витрачаються не за цільовим призначенням. Суд вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування вимог\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~в даному випадку для зменшення розміру аліментів не має. Слід звернути увагу на те, що зменшення або збільшення розміру аліментів є правом, а не обов'язком суду і закон не передбачає такої можливості лише за наявності зазначених позивачем підстав без врахування обставин, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed