Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, вимоги за яким уточнив та остаточно просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0464/82/86249 від 25 квітня 2007 року в розмірі 1052430,95 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 25 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено кредитний договір № 014/0464/82/86249, відповідно до умов якого ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» надано відповідачу кредит у розмірі 102000,00 доларів США у вигляді невідновлювальної кредитної лінії на строк до 25 квітня 2017 року, зі сплатою щомісячно відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 13,75 річних. Відповідач зобов'язався належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені кредитним договором № 014/0464/82/86249 від 25 квітня 2007 року. За порушення строків повернення суми кредиту процентів за користування кредитом та комісій, передбачених кредитним договором № 014/0464/82/86249 від 25 квітня 2007 року, відповідач зобов'язався сплатити ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» пеню в розмірі 0,05% від суми простроченого платежу та штраф 20 гривень за кожен день прострочення. ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» свої зобов'язання за кредитним договором № 014/0464/82/86249 від 25 квітня 2007 року виконав та надав відповідачу кредит, а відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, в результаті чого, станом на 21 січня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 1052430,95 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судовому засіданні підтримав уточнені вимоги позивача в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовах, заперечувала проти зменшення суми пені та штрафу посилаючись на те, що борг в значному розмірі сплачений третьої особою в період розгляду справи, а сума пені нараховувалась на суму боргу що існувала на день подання позову до суду. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що її довіритель визнає суму боргу по тілу кредиту та по відсотках і заперечує проти розміру суми пені і штрафу, які є завеликими порівняно із суму боргу по тілу кредиту та по відсотках, просила зменшити розмір пені та штрафу. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином. Суд заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 25 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено кредитний договір № 014/0464/82/86249, відповідно до умов якого ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав відповідачу кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 102000,00 доларів США на строк до 25 квітня 2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,75 річних. Відповідач зобов'язався належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені кредитним договором № 014/0464/82/86249 від 25 квітня 2007 року. Погашення кредиту здійснюється щомісячно до 15 числа кожного місяця відповідно до графіку погашення кредиту, який є додатком № 2 до кредитного договору № 014/0464/82/86249 від 25 квітня 2007 року в розмірі 1/120 від суми ліміту отриманого кредиту. За порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування та комісій, передбачених кредитним договором № 014/0464/82/86249 від 25 квітня 2007 року, відповідач зобов'язався сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу та штраф 20,00 гривень за кожний день прострочення. Відповідно до п. 6.5 кредитного договору № 014/0464/82/86249 від 25 квітня 2007 року, у випадках невиконання відповідачем умов кредитного договору № 014/0464/82/86249 від 25 квітня 2007 року та/або договорі застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту та в інших випадках передбачених цим договором ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» має право вимагати дострокового погашення відповідачем заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків. Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» кредит у розмірі, визначеному умовами договору надав, а відповідач кредит отримав, але свої зобов'язання за договором кредиту № 014/0464/82/86249 від 25 квітня 2007 року не виконує, в результаті чого станом на 21 січня 2016 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 1052430,95 гривень, з яких: -заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4749,17 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21 січня 2016 року становить суму в розмірі 117119,49 гривень; - заборгованість за відсотками у розмірі 6321,23 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21 січня 2016 року становить суму в розмірі 155888,12 гривень; -пеня за порушення строків повернення кредитних коштів та сплати відсотків у розмірі 31044,24 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21 січня 2016 року становить суму в розмірі 765583,34 гривень; -штраф за порушення строків сплати кредиту та відсотків у розмірі 13840,00 гривень, яка підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 014/0464/82/86249 від 25 квітня 2007 року. Також судом встановлено, що Протоколом Загальних зборів акціонерів № 3б-45 від 14 жовтня 2009 року прийнято рішення про зміну найменування Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль». ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов'язками ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», про що свідчить Статут ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», затверджений Загальними зборами акціонерів ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 12 квітня 2012 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № 014/0464/82/86249 від 25 квітня 2007 року не виконує, а позивач має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, суд вважає що сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, при цьому стягненню підлягає сума боргу за тілом кредиту, відсотками та сума штрафу за порушення строків сплати кредиту та відсотків у загальному розмірі 286847,61 гривень (286847,61 гривень = 117119,49 гривень (заборгованість за тілом кредиту станом на 21 січня 2016 року в еквіваленті - 4749,17 доларів США) + 155888,12 гривень (заборгованість за відсотками станом на 21 січня 2016 року в еквіваленті - 6321,23 доларів США) + 13840,00 гривень (штраф за порушення строків сплати кредиту та відсотків). Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача суми пені за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором № 014/0464/82/86249 від 25 квітня 2007 року в розмірі 31044,24 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21 січня 2016 року становить суму в розмірі 765583,34 гривень, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, при цьому відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов'язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, приходить до висновку, що незважаючи, на те що розмір пені визначений договором, приймаючи до уваги, що суд, стягнув з відповідача суму заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом у загальному розмірі 273007,61 гривень (273007,61 гривень = 117119,49 гривень (заборгованість за тілом кредиту станом на 21 січня 2016 року в еквіваленті - 4749,17 доларів США) + 155888,12 гривень (заборгованість за відсотками станом на 21 січня 2016 року в еквіваленті - 6321,23 доларів США)), сума пені у розмірі 765583,34 гривень, підлягає зменшенню до суми стягнутої заборгованості за кредитом та відсотками, оскільки нарахована сума неустойки є не співмірною із сумою заборгованості і перевищує її розмір більше ніж у два з половиною рази, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, що визначені у п. 6 ч. 1 ст. 3; ч. 3 ст. 509 ЦК України, а саме щодо справедливості, добросовісності та розумності. Зменшуючи розмір пені суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що сума пені нараховувалась на суму боргу що існувала на день подання позову до суду, а борг в значному розмірі сплачений третьої особою в період розгляду справи, оскільки позовні вимоги в частині зменшення розміру суми тіла кредиту змінені за ініціативою самого позивача і на день розгляду справи нарахована сума неустойки не відповідає загальним засадам цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача, та стягує з відповідача на користь позивача суму заборгованість за кредитним договором № 014/0464/82/86249 від 25 квітня 2007 року в розмірі 559855,22 гривень (559855,22 гривень = 117119,49 гривень (заборгованість за тілом кредиту) + 155888,12 гривень (заборгованість за відсотками) + 273007,61 (пеня за порушення строків повернення кредитних коштів та сплати відсотків) + 13840,00 гривень (штраф за порушення строків сплати кредиту та відсотків). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача суму судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial