Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № 18-В/10 від 24.06.2010 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ПАТ «Одеський коровай», останній отримав кредит у розмірі 20 551 153,05 російський рублів з терміном кредитування до 23.06.2015 року. З метою забезпечення повернення кредиту 03.12.2013 року з [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого він добровільно взяв на себе зобов'язання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобов'язанням ПАТ «Одеський коровай». У порушення зазначених норм закону та умов договору ПАТ «Одеський коровай» не виконав. У зв'язку з цим просить стягнути з поручителя [PERSON] заборгованість за кредитним договором, яка станом на 30.06.2015 року складає 53 316 938,49 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитною лінією у розмірі 45 972 672,90 грн. та відсотки у розмірі 7 344 265,59 грн. Просить стягнути з поручителя вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений через оголошення у пресі, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Представник третьої особи - ПАТ «Одеський коровай» - в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про незгоду з позовом та просив відмовити у задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази (ст. 11 ЦПК України) суд установив наступне. Відповідно до укладеного договору № 18-В/10 від 24.06.2010 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ПАТ «Одеський коровай», останній отримав кредит у розмірі 20 551 153,05 російський рублів з терміном кредитування до 23.06.2015 року. Згідно договору поруки від 03.12.2013 року, укладеному між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та [PERSON], останній добровільно зобов'язався відповідати перед кредитором за повне або часткове невиконання боржником зобов'язань, взятих на себе ПАТ «Одеський коровай». Станом на 30.06.2015 року боржник - ПАТ «Одеський коровай» - має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 53 316 938,49 грн. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Суд не приймає до уваги доводи третьої особи, що викладені у письмовому відзиві на позову, оскільки, до у відзиві зазначено, що він підписаний представником за довіреністю, але сама довіреність не надана, та відсутній як доказ угода від 27.02.2014 року, на яку посилається представник третьої особи. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 3 654,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved