Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за за спожиті послуги з теплопостачання, який згодом уточнив. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що відповідачі, які є споживачами послуг позивача за адресою [ADDRESS], не сплачують послуги з теплопостачання, внаслідок чого за ними за період з 01.11.2011 року по 01.11.2014 року утворилась заборгованість у сумі 4714,00грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, оскільки вони зареєстровані за вищезазначеною адресою. Представник позивача Герцовська О.І. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'вилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи, відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки та заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії особового рахунку № [NUMBER] заборгованість за спожиту теплову енергію по оплаті за теплопостачання у власника [PERSON] за адресою [ADDRESS] за період з 01 листопада 2011 року по 01 листопада 2014 року мається заборгованість у сумі 4714,00гривень. Згідно довідки виданої ТОВ «Квартал м.ЧасівЯр» від 16.02.2015 року [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Згідно з п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У відповідності до ч.5 п.40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року №1198, споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Таким чином, споживач зобов'язаний оплатити отримані ним житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14. Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачами не здійснено оплату за послуги з постачання теплової енергії, надані позивачем, за період з 01.11.2011 року по 01.11.2014 року, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Крім того судові витрати понесені позивачем під час подачі позову підлягають стягненню з відповідачі відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved