Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, та зазначив, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, отримують послуги, але в добровільному порядку оплату за отримані послуги не здійснюють, в результаті чого у відповідачів перед КП «Харківводоканал» утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2013 року по 31.12.2019 року в сумі 16092 грн. 02 коп. та за надані послуги з водовідведення за період з 01.09.2013 року по 31.12.2019 року в сумі 11506 грн. 13 коп., з урахуванням індексу інфляції за час прострочення та 3 відсотки від простроченої суми, яку на теперішній час не відшкодовано. Також просить стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2102 грн. Представник позивача в судове засідання надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] надали суду заяву з клопотанням про застосування строків позовної давності, просять застосувати строк позовної давності та стягнути заборгованість лише за 3 роки, справу розглядати без їх участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не прибули, повідомлялися належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково. Ухвалою суду від 10.04.2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги вноситься окремо від плати за користування житлом та своєчасно, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що виплавають з договору найму житлового приміщення. Як встановлено судом, відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] , є споживачами комунальних послуг та зобов`язані своєчасно та в повній мірі вносити плату за надані позивачем послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, однак оплату в повному обсязі не здійснюють. У підсумку заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, з урахуванням індексу інфляції за час прострочення - 1716,07 гривень та 3 відсотки від простроченої суми - 678,10 гривень, складає суму 29992,32 гривень, з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2013 року по 31.12.2019 року у розмірі 16092,02 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2013 року по 31.12.2019 року у розмірі 11506,13 грн. Будинок [ADDRESS] є багатоквартирним, обладнаний центральною системою водопостачання та водовідведення. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] . Представник позивача просить стягнути заборгованість за послуги централізованого водопостачання за період з 01.09.2013 року по 31.12.2019 року у розмірі 16092,02 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2013 року по 31.12.2019 року у розмірі 11506,13 грн., тобто більш ніж за 3 роки. Згідно ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності складає 3 роки. На підставі ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторін у спорі, зробленому до ухвалення їм рішення. Через канцелярію суду відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали заяву про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником позивача не наведено доказів поважності пропуску строку звернення до суду про стягнення заборгованості за централізоване водопостачання за період з 01.09.2013 року по 28.02.2017 року та за централізоване водовідведення за період з 01.09.2013 року по 28.02.2017 року, а тому підстав для задоволення позовних вимог за вказаний період немає. Враховуючи викладене, суд , встановивши, що у відповідачів є заборгованість за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь КП «Харківводоканал» заборгованості за надані послуги з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості, передбачених статтею 625 ЦК України, на підставі ст. ст. 256, 257, 261 ЦК України в межах строків позовної давності, тобто з 01.03.2017 року по 31.12.2019 року. Згідно розрахунку, заборгованість за період з 01.03.2017 року по 31.12.2019 року за послуги централізованого водопостачання складає 8939 грн. 64 коп. та за послуги з централізованого водовідведення складає 6470 грн. 70 коп. Відповідачі в порушення ст. 67, 68, 162 ЖК України п. 3, п. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, де вказано, що платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісячно, порушуючи свої зобов`язання не погашають заборгованість добровільно, не сплачували комунальні платежі в повному обсязі, що привело до утворення заборгованості. У зв`язку з вищенаведеним суд вважає необхідним стягнути з відповідачів заборгованість згідно розрахунку за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2017 року по 31.12.2019 року в сумі 8939 грн. 64 коп. та за послуги з централізованого водовідведення в сумі 6470 грн. 70 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення складає 1716 грн. 07 коп., а також 3 % річних від простроченої суми складає 678 грн. 10 коп. В решті позовних вимог, а саме стягнення заборгованості за централізоване водопостачання за період з 01.09.2013 року по 28.02.2017 року та за централізоване водовідведення за період з 01.09.2013 року по 28.02.2017 року, слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Підстав для визнання поважності причин пропуску позовної давності судом не вбачається. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial