Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю Карина» внести зміни до своїх установчих документів у звязку з відчуженням гр. [PERSON] Чжунь частки в статутному капіталі товариства на користь позивача та визнати за позивачем право власності на частку в статутному капіталі ТОВ Карина» в розмірі 187,50 грн., що становить 50% загального статутного капіталу. При цьому посилається на те, що не зважаючи на укладення ним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Карина» в розмірі 50% у власника частки товариства, інший учасник товариства Ов акімян К.Х. право власності позивача не визнає і товариством не проведено загальних зборів засновників з приводу прийняття позивача до складу учасників та затвердження відповідної редакції статуту товариства. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, викладених у ньому та просив його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що засновниками (учасниками) Товариства з обмеженою відповідальністю «Карина», ідентифікаційний код юридичної особи 20410639, є [PERSON] та [PERSON] Чжунь з розмірами внесків до статутного фонду по 187,50 грн. кожний. 22.01.2015 року в простій письмовій формі укладено договір купівлі продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Карина», відповідно до якого власник частки в статутному капіталі ТОВ «Карина» - громадянин КНР [PERSON] Чжунь продав [PERSON] частку в статутному капіталі вказаного товариства, що становить 50% статутного капіталу товариства номінальною вартістю 187,50 грн. за 50000 грн. 22.01.2015 року позивач звернувся до ТОВ «Карина» із заявою про прийняття його до складу учасників зазначеного товариства та затвердження відповідної редакції статуту товариства, на яку отримав відповідь від 31.01.2015 року про відсутність можливості прийняти його до складу учасників товариства, оскільки він не подав нотаріально посвідчену заяву гр. КНР [PERSON] Чжунь про відчуження позивачу частки статутного капіталу та виключення його із складу учасників. Згідно ч.4 ст.145 ЦК України до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить внесення змін до статуту товариства, вирішення питання про придбання товариством частки учасника, виключення учасника із товариства, тощо. Статутом товариства і законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань. Відповідно до ст.147 ЦК України, ст.53 Закону України «Про господарські товариства» учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Згідно ст.148 ЦК України учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, заявивши про це не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Справжність підпису на заяві про вихід з товариства підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до пунктів 2.6., 4.12, Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» від 25.02.2016 року №4 із змінами, право власності на частку в статутному капіталі ТОВ або ТДВ у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін (стаття 363 ЦК України). Набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ до ТОВ. Право участі у ТОВ або ТДВ є особистим немайновим правом, а отже, автоматичного набуття статусу учасника товариства у звязку з набуттям третьою особою права власності на частку в статутному капіталі не відбувається. Право безпосередньої участі у ТОВ або ТДВ третя особа набуває тільки з моменту вступу до товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів учасників товариства. Відповідно до статті 148 ЦК України та статті 10 Закону України «Про господарські товариства» учасник ТОВ (ТДВ) має право у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не повязується ні з рішенням загальних зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. Моментом виходу учасника з товариства є дата спливу строку, передбаченого частиною першою статті 148 ЦК України, або інша дата, зазначена у заяві учасника, якщо така дата визначена з дотриманням вимог цієї норми ЦК України. Судом встановлено, що учасник ТОВ «Карина» громадянин КНР Чжень Чжунь продав свою частку у статутному капіталі товариства в розмірі 50% третій особі [PERSON], який не є учасником цього товариства. Статуту ТОВ «Карина» суду не надано позивачем, а тому встановити чи передбачена ним заборона відчуження учасником товариства своєї частки третім особам та порядок виходу учасника з товариства, не можливо. Учасник ТОВ «Карина» громадянин КНР Чжень Чжунь нотаріально посвідченої заяви про вихід з товариства у відповідності до ст.148 ЦК України не подавав і питання про виключення його, як учасника із товариства загальними зборами учасників ТОВ «Карина» не вирішувалося, а тому вказана особа не реалізувала своє право на вихід з товариства у встановленому законом порядку. З огляду на вищенаведене, у суду не має підстав для зобовязання ТОВ «Карина» внести зміни до своїх установчих документів (при цьому позивачем не зазначено, яких саме), у звязку з відчуженням гр. [PERSON] Чжунь частки в статутному капіталі товариства на користь позивача. Крім того, слід зазначити, що оскільки право власності на частку в статутному капіталі ТОВ у позивача за законом виникає з моменту укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі, а тому визнання за позивачем права власності на цю частку судом не передбачено законом. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги не підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: dismissed