Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення, просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, що складає 3988,26 грн., обгрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Відзиву на заяву відповідачем не надано. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено,\~що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 04 12 серпня 2015 року по 29 грудня 2018 року. Наказом № 1010к від 29.12.2018 позивачка була звільнена за п. 3 ст. 38 КЗпП України, у звязку з невиконанням умов колективного договору, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис № 15 від 29.12.2018. Статтею 116 КЗпП України\~передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.\~\~В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до\~абз.2\~п.8\~Порядку обчислення\~середньої заробітної\~плати,\~затвердженого \~постановою \~Кабінету \~Міністрів \~України \~від \~08.02.1995\~р.\~№ 100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Відповідно довідки\~№ 309\~від 10.01.2019\~середньоденна заробітна\~плата позивача\~за календарний\~день дорівнює\~275,24 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів, середньомісячне число робочих днів за жовтень-листопад складає 38/2=19 (а.с.6). Час затримки розрахунку з 30 грудня 2018 р. (наступний день після звільнення) по 28 лютого 2019 р. включно складає: 2 повних місяці, тобто заробітна плата за час затримки розрахунку визначається за 2 місяці 2Х19Х 275,24 грн. = 10459,12 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів, пропорційно кількості за 2 календарних дні у грудні місяці/31 календарних днів у грудні місяці Х 19 середньомісячна кількість робочих днів Х 275,24 грн. = 337,39 грн.. Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 10796,51 грн. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову у межах заявлених позовних вимог відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, надані докази є достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 768,4 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved