Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: Міське комунальне підприємство «Основаніє», Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району, в якому просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування кімнатою [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Також у зазначеній кімнаті зареєстровані, але не проживають колишня дружина позивача [PERSON] та донька [PERSON]. Позивач також зазначив, що після розірвання шлюбу, [PERSON] разом з донькою [PERSON] зібравши всі свої речі виїхали з кімнати у гуртожитку. За період з 18.11.2014 року відповідачі жодного разу не з'являлись у кімнаті [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, проте надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, заперечень на позовну заяву до суду не надали. Представник МКП «Основаніє» у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника МКП «Основаніє» та вирішення спору на розсуд суду. Представник Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заперечення у якому просив розглянути справу без участі представника Органу опіки та піклування, у задоволенні позовних вимог в частині визнання неповнолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням просив відмовити, оскільки прийняття рішення про визнання неповнолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням призведе до порушень прав дитини, що визначені та охороняються чинними нормативно-правовими актами України та міждержавними угодами. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.8 ст.76 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без проведення фіксації судового процесу. З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до інформації наданої Адресно-довідковим бюро УДМС України в Запорізькій області у кімнаті [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно акту Центру обслуговування абонентів №1 від 18.11.2014 року, [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] більше шести місяців. Відповідно до ч.1 ст.163 ЖК України, у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлені терміни провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила, право користування кімнатою [ADDRESS]. В частині позовних вимог щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити, оскільки відповідно до наданого висновку Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району, визнання неповнолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням призведе до порушень прав дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial