Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму нарахувань за актом в розмірі 9010,98 гривен. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.05.2018 року при огляді електроустановки у квартирі [ADDRESS] , було виявлено приховану проводку до приладу обліку, при якій електроенергія, що споживається, не враховується приладом обліку, що є порушенням Правил користування електроенергією для населення, і завдає шкоди інтересам АК «Харківобленерго». Вказані порушення були зафіксовані актом № 212421 від 07.05.2018 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення, після чого відповідачу були зроблені нарахування, з урахуванням заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 9010,98 гривен , яка на сьогоднішній день відповідачем не сплачена. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України 04 травня 2006 року №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656. Постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS] і є споживачем послуг з електропостачання (особовий рахунок № [NUMBER] ). Підключення електроенергії за заявою наймача (власника будинку) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією для населення. Виходячи з положень ст.ст. 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електричною та тепловою енергією. Пунктами 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії в тому числі у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, а також за пошкодження приладу обліку. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Як вбачається з акту про порушення Правил користування електричною енергією № 212421 від 07.05.2018 року при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електричною енергією для населення працівниками АК «Харківобленерго» було встановлено факт без облікового використання електричної енергії, чим порушено п. 48 Правил користування електричною енергією. Використання електричної енергії шляхом відкритого підключення до приладу з метою заниження покажчиків приладу обліку. Споживач від проставлення свого підпису та отриманні копії акту відмовився, що підтверджується підписами трьох працівників АК «Харківобленерго». Вимоги до складання акта про порушення передбачені п. 4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Відповідно до п.п. 4.6, 4.7, 4.8 зазначеної Методики, в акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення. В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення. Згода або незгода споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб або розрахункових приладів обліку фіксується в акті про порушення. Як передбачено п. 4.2. зазначеної Методики, акт про порушення оформляється згідно з формою, наведеною в додатку 3. Таким чином, суд вважає акт таким, що складений у відповідності до вимог Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії та Правил користування електричною енергією для населення, оскільки містить всі необхідні відомості, зазначені в п.п. 4.6, 4.7, 4.8 Методики, у тому числі схему та перерізи і матеріли проводу, в акті заповнені всі графи без пропуску. Згідно з п. 4.5 Методики, до акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті. Однак з самого акта та з матеріалів справи не вбачається наявності таких зауважень або незгоди з боку відповідача на час складення акту. Згідно пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення встановлено, що акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Судом встановлено, що на засіданні комісії був розглянутий акт порушення № 212421 від 07.05.2018 року, в результаті розгляду якого комісію був розрахований розмір завданих енергопостачальнику збитків, про що був складений протокол від 31.05.2018 року. Розрахунок проведений згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією нарахувань на суму 9010,98 гривен. Відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, у разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Згідно зі ст. 4 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV, законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 1 ч. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно з п. 5 ч. 3ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Взаємовідносини між споживачами електричної анергії та електропостачальником регулюються ЗУ «Про ринок електричної енергії» №2019-VIIIвід 13.04.2017 року та «Правила роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (далі - Правила). Згідно з ч. 1ст.75ЗУ «Про ринок електричної енергії» №2019-VIIIвід 13.04.2017 року, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку. Відповідно до п. 1.2.7 Правил, постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку. Згідно з п.п. 2 п. 5.5.5 Правил, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за актом про порушення Правил користування електричною енергією для населення у розмірі 9010,98 гривен. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved