Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість по оплаті спожитої електричної енергії в сумі 5683,57 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що законодавством передбачено можливість постачання електричної енергії побутовому споживачу без фактичного підписання відповідного договору останнім. На день звернення до суду з даним позовом, відповідач не звертався до позивача з заявою про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією, а тому повинен здійснювати оплату спожитої електричної енергії. Між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 року, на підставі якого позивач здійснював постачання електричної енергії на об`єкт відповідача, за адресою: [ADDRESS] . Позивач належним чином і у повному обсязі виконав власні зобов`язання по постачанню електроенергії відповідачу. Відповідач не виконує належним чином зобов`язання з оплати отриманих послуг, в результаті чого станом на 22.07.2020 року має заборгованість в розмірі 5683,57 грн. 18 вересня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до nfrb[ висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Відповідно до 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Суду надана копія типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.07.2020 року, у якому зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» продає електричну енергію споживачам для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач сплачує вартість використаної (купованої) електричної енергії (п.2.1 даного договору). Цей договір не підтверджує наявність відповідних правовідносин між зазначеним підприємством і відповідачем [PERSON] , адже він не містить інформації з ким цей договір укладений та не місить підписів сторін договору. Згідно копії виписки з ЄДРПОУ, Товариство з обмеженою відповідальність «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» є юридичною особою, основними видом діяльності якої являється торгівля електроенергією. Згідно копії архівної довідки Олександрійського МБТІ 378, що була витребувана за ухвалою суду, будинок по [ADDRESS] , за архівними даними КП «ОМБТІ» належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 30.11.1990 року посвідчений Ніколаєнко Н.М. державним нотаріусом Другої Олександрійської державної нотаріальної контори р№3084 на 1/2 частку та свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.11.1990 року посвідчений Ніколаєнко Н.М. державним нотаріусом Другої Олександрійської державної нотаріальної контори р№3086 на 1/2 частку. Згідно копії довідки Приютівської селищної ради вих.№51 від 01.04.2021 року, що була витребувана за ухвалою суду, у будинку по [ADDRESS] фактично проживають: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] - син [INFO] , [PERSON] - син [INFO] , [PERSON] - дочка [INFO] , [PERSON] - дочка [INFO] . Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із позовної заяви та доданих до неї документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою позивачем подано позовну заяву про стягнення заборгованості за отриману електричну енергію, а саме: позивачем не надано достатніх доказів того, що відповідач є власником житла за адресою [ADDRESS] , чи є споживачем послуг, за вказаною вище адресою, проживає за цією адресою та фактично користується послугами електропостачання, які надає позивач. За таких обставин, відкриття на ім`я [PERSON] особового рахунку не є достатнім доказом виникнення права вимоги до нього. Також, архівна довідка КП «ОМТІ» та довідка Приютівської селищної ради про осіб, які проживають за адресою, де виникла заборгованість, не підтверджують право власності або факт проживання [PERSON] в будинку по [ADDRESS] . У зв`язку з цим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються по фактично понесеним.

Outcome: dismissed