Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 42600 гри. пені за договором позики. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09.10.2013 року позичив відповідачу грошові кошти в сумі 28 400 гривень, то підтверджується розпискою відповідача. Відповідач зобовязався повернути кошти до 20 листопада 2013 року та у випадку невиконання зобовязань сплатити пеню в розмірі 5 % від суми боргу за кожен день прострочки. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.06.2014 року вирішено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] основний борг та пеню. Крім того рішеннями Сихівського районною суду м.Львова від 31.03.2015 року та 04.12.2015р. вирішено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] пеню за період з 20.11.2013р. по 15.12.2013р., з 16.12.2013р. по 05.05.2014р. Проте, відповідач продовжує ухилятися від виконання свого зобовязання, а тому просить стягнути з відповідача пеню за період з 07.06.2014 року по 07.07.2014 року в сумі 42600 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 жовтня 2013року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача кошти в сумі 28 400 гри. та взяв на себе зобовязання повернути позивачу отримані кошти до 20 листопада 2013 року та у разі прострочення виконання зобовязання сплатити позивачу пеню в розмірі 5 % за кожен день прострочки. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 27.06.2014 року задоволено позов [PERSON], вирішено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 60 000 гривень та судові витрати в сумі 600 гривень. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 31.03.2015 року частково задоволено позов [PERSON], вирішено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] пеню за договором позики в сумі 56800 (п'ятдесят шість тисяч вісімсот) гривень. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 19.02.2016 року задоволено позов [PERSON], вирішено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] пеню за договором позики в сумі 42600 (сорок дві тисячі шістсот) гривень та судові витрати в сумі 487,20 гривень. Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Умовами договору позики визначено, що у випадку прострочки відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню - у розмірі 5 % за кожен день прострочки. Згідно розрахунку позивача пеня за період прострочення виконання зобовязання з 07.06.2014 року по 07.07.2014 року становить 42600 грн. З огляду на те, що відповідач прострочив виконання зобовязання, не повернув позивачу отримані кошти, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути пеню за договором позики в розмірі 42600 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак з відповідача в користь позивача слід стягнути 426 грн. судового збору, що був сплачений останнім при подачі позову до суду. На підставі ст.ст.526, 530, 551, 599, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved