Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 19.06.2013 року між ним та ПАТ «Платинум Банк» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекшн Груп» набув право грошової вимоги до ряду боржників, яке виникло у ПАТ «Платинум Банк» внаслідок укладання з боржниками кредитних договорів. Таким чином відповідно до 19.06.2013 року Банк передав ТОВ «Кредит Колекшн Груп» право вимоги до [PERSON]. Так, 09.06.2012 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 2269,70 гривень. Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував, у зв'язку з чим станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем складає 3266.34 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені ним судові витрати у розмірі 243.60 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином, причини своєї неявки суду не повідомляла, заяви про відкладення розгляду справи та письмових заперечень щодо вимог позову від неї не надходило. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову виходячи з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612, ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно положень ст.ст.525, 610, 623, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, порушенням зобов'язання є його невиконання. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що станом на час звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем складає 3266.34 гривень. На думку суду зазначена сума заборгованості представником позивача обґрунтована та доведена в судовому засіданні. Приймаючи до уваги те, що відповідач не належним чином виконує свої обов'язки перед кредитором, чим інтересам позивача завдано матеріальну шкоду, така шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат по справі в сумі 243 грн. 60 коп. підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved