Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом де зазначив, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Згідно Рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.10.09 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м.Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Відповідачі проживають в [INFO], куди позивачем у період часу з листопада 2011 року по березень 2015 року надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Однак відповідачами надані послуги не були сплачені у повному обсязі, у звязку з чим станом на 01.04.2015 року за ними утворилась заборгованість в розмірі 5854 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою Оскільки відповідачами борг, який станом на 01.04.2015р. склав 5854 грн. не сплачений, просить стягнути його в судовому порядку з відповідачів солідарно, а також понесені позивачем судові витрати в розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, оскільки вважає їх законними та обґрунтованими письмовими доказами. Відповідачі не погоджуючись з позовом надали письмові заперечення в яких зазначили, що позивачем подані позовні вимоги поза строком позовної давності та відповідно розмір нарахованих платежів розрахований в межах строку позовної давності буде меншим ніж предявлено в позові. Крім того, позивачем не враховані оплати, які були здійснені в рахунок погашення заборгованості. Просять відмовити в задоволенні позовних вимог поза строком позовної давності, а також в частині нарахування за надані послуги за листопад 2014р. у звязку з її оплатою в розмірі 246,81грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримала подані заперечення суду, пояснила, що в липні 2015 року ними була здійснена оплата заборгованості за листопад 2014 року шляхом оплати в касах Запоріжзвязку, але в квитанції відсутні будь-які відмітки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. В судовому засіданні 15.10.2015р. проти позову заперечував, оскільки вважає, що позовні вимоги мають бути задоволенні в строках позовної давності. Вислухав пояснення учасників процесу, дослідив письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. У відповідності зі ст.ст. 66-68 ЖК України наймач зобов'язаний у встановленому розмірі і вчасно робити оплату за займане житло та комунальні послуг, до яких входить послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. У відповідності зі ст. 64 ЖК України наймач і всі повнолітні члени родини несуть солідарну відповідальність по своїх обов'язках, зв'язаним з найманням житла. Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання. Відповідно до ст.118 ЦПК України позовна заява про стягнення заборгованості за оплату за житлово-комунальних послуг може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Відповідно до ст.ст. 59, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], 21.05.1974р.н., [PERSON], 16.06.1976р.н., [PERSON], 11.01.2000р.н. (а.с.5) Відповідачі користуються, але не сплачують у повному обсязі, надані Концерном МТМ, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, через що за ними утворилась заборгованість за період з листопада 2011 року по березень 2015 року в розмірі 5854 грн., у звязку з чим 17 червня 2015 року до Ленінського районного суду м.Запоріжжя позивач звернувся із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Ухвалою суду від 18.06.2015 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу у звязку з наявністю спору про право.(а.с.15) Суд погоджується із запереченнями [PERSON] щодо не зарахування 246,81грн., які були сплачені ними 09.07.2015р. в рахунок погашення заборгованості за листопада 2014р. у звязку з чим вважає, необхідним зарахувати цю суму в рахунок оплати заборгованості за надані позивачем послуги. Аналізуючи у сукупності докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в межах строків позовної давності, які мають обчислюватись з дня звернення позивача із заявою про видачу судового наказу, оскільки діючим законодавством передбачений певний порядок стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яким скористався позивач та відповідно перервав строки позовної давності. Проте сума заборгованості має бути зменшена на суму 246,81грн. які були сплачені відповідачами в липня 2015 року в рахунок погашення заборгованості за листопада 2014 року. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період часу з 01.06.2012 року по 01.04.2015р. яка склала 4162,56 грн. та в судовому засіданні доведена належними доказами по справі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судові витрати понесені позивачем при зверненні із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 243,60грн.

Outcome: partial