Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору у розмірі 54223,67 грн., а також понесений ними судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.05.2008 року між [PERSON] та кредитною спілкою було укладено кредитний договір, згідно якого спілка надала останній кредит у розмірі 8000 грн., строком на 18 місяців, зі сплатою за користування кредитом 40% річних. 28.05.2008 року між кредитною спілкою, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого остання зобов'язалася відповідати перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов'язань, по вказаному вище договору. [PERSON] порушувала умови договору, в результаті чого станом на 12.05.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 54223,67 грн. Враховуючи зазначене, позивач просить суд стягнути борг з відповідачів солідарно. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи міститься заява позивача, в якій він просить розглядати справу без їх участі і зазначає, що підтримує позов у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Судові повістки направлялись відповідачам за зареєстрованим місцем проживання. Причину неявки відповідачі суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі не надали. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням заяви представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. З матеріалів справи вбачається, що 28.05.2008 року між позивачем та [PERSON], було укладено кредитний договір №533 О. Згідно умов договору, КС «Турбота» зобов'язалось надати позичальнику кредит у розмірі 8000 грн., зі сплатою за користування кредитом 40% річних, строком на 18 місяців - до 28.11.2009 року. Пунктом 4.2.2 договору, позичальник ([PERSON].) зобов'язалася повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до п. 5.3 договору - прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування відсотків. Згідно пункту 6.1 договору, для забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, [PERSON], укладається договір поруки або застави. (а.с. 3) Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. В матеріалах справи міститься договір поруки, укладений 28.05.2008 року між [PERSON] та КС «Турбота». Договір укладено з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], за вищевказаним кредитним договором (п. 1.1). Згідно п. 1.3 договору поруки, поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і позичальник ([PERSON].), за повернення останнім відсотків, кредитних коштів, можливих збитків, пені, штрафів та інших платежів, передбачених договором. (а.с. 4) Таким чином, у разі неналежного виконання своїх зобов'язань [PERSON], [PERSON] відповідає перед банком як солідарний боржник. Кредитний договір було укладено на підставі заяви [PERSON] від 23.05.2008 року. Додатком до заяви є таблиця розрахунку кредиту, з якої вбачається, що погашення заборгованості мало здійснюватись щомісячними платежами. (а.с. 5) В матеріалах справи також міститься анкета поручителя та інформація про майновий стан останньої. (а.с. 8) Крім того, позивачем долучено довідки про заробітну плату кожної з відповідачів, котрі надавались при укладенні договорів. (а.с. 9-10) Зазначені вище докази, свідчать про вільне волевиявлення сторін при укладенні договорів. Жоден із договорів, або окремі положення такого, не були предметом оскарження. Договори є дійсними. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що КС «Турбота» не було виконано їхнє зобов'язання за кредитним договором і не надано позичальнику кредитні кошти. Навпаки, в матеріалах справи міститься розрахунок і пояснення до нього, які свідчать, що [PERSON] скористалася кредитними коштами, отже такі їй були надані. (а.с. 11) Розрахунок свідчить про неналежне виконання умов договору позичальником. Станом на 12.05.2014 року, існує заборгованість по кредитному договору №533 О від 28.05.2008 року, яка становить 54223,67 грн. і складається із тіла кредиту - 2531,63 грн., заборгованості по відсотках - 17230,68 грн. та подвійних відсотків - 34461,36 грн. (а.с. 11) Заборгованість нарахована в межах умов договору, що були узгоджені сторонами, які виходячи з положень ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 ЦК, є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Суду було надано лише один розрахунок заборгованості - зі сторони позивача. Відповідачі, будучи повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, своїх заперечень з приводу розрахунку не надали. Статтею 60 ЦПК України обов'язок доказування покладено на сторони, тому при винесенні рішення суд виходить із сум, що зазначені у вказаному розрахунку. Підстав для зменшення розміру заборгованості суд не вбачає. Враховуючи положення ст. 11 ЦПК та ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд не розглядає питання про застосування строків позовної давності щодо вимог банку. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими і можуть бути задоволені. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача, заборгованість по кредитному договору у розмірі 54223,67 грн. Заборгованість має бути стягнута у солідарному порядку. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову у повному обсязі, суд також вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 542,23 грн. (а.с. 1, 20).

Outcome: approved