Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення боргу за договором позики у розмірі двісті вісімдесят тисяч гривень та судові витрати по справі. Зі змісту позовної заяви встановлено, що 16.11.2017 року [PERSON] надав [PERSON], за договором позики від 16.11.2017 року, у вигляді написаної нею власноруч розписки, грошові кошти у сумі 280\~000 грн., які відповідач отримала на рік та відповідно зобовязувалася повернути 16.11.2018 року. 26.11.2017 року на адресу відповідача надіслано лист вимогу про повернення вказаних коштів, але станом на 19.12.2018 року кошти у сумі 280\~000,00 грн. ним не отримано. Ухвалою суду від 21.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та судове засідання призначене на 21.02.2019 року. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзиву до суду не подав. В судове засідання позивач та його представник не з»явилися, але представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення рекомендованим листом за № 713398 від 26.01.2019 року. Будь яких інших клопотань від учасників справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.223\~ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст.280\~ЦПК України суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~ відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 листопада 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого остання отримала в борг від [PERSON] грошові кошти в сумі двісті вісімдесят тисяч гривень, які зобов»язалася повернути до 16 листопада 2018 року. (а.с. 9) Свої зобововязання, щодо повернення боргу не виконала і в строк визначений договором кошти не повернула. Кінцевий термін повернення коштів, вказаний у розписці 16 листопада 2018 року, тобто пройшов вже один рік. Пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція), ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином. \~ \~ \~ \~Діючим законодавством, зокрема ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначений родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Верховний Суд України, який у своїй Постанові від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики зазначив, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Згідно\~ст. 1049 ЦК України,\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором позики, суд прийшов до висновку, що відповідачка зобов'язана повернути позивачу позику в сумі 280 000 гривні. З цих підстав позов підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 800 грн. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved