Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить визнати поважною причину пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та визначити за ним додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька - [PERSON], який помер [INFO] року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є його батьком, який помер - [INFO] року. З матір'ю його батько розлучився ще в 1991 році. Після розлучення, його батько уклав новий шлюб з [PERSON], та від даного шлюбу у його батька народилася донька - [PERSON], [INFO]. Після смерті батька залишилися чотири спадкоємці першої черги: він - [PERSON] (син) від першого шлюбу, [PERSON] (третя дружина) та їх донька - [PERSON], [INFO], та [PERSON] (мати померлого). Під час поховання відповідачі йому нічого не сказали. Про факт існування спадкового майна він дізнався від своєї бабусі [PERSON], яка 10.06.2014 року повідомила його про те, що після смерті його батька відкрилася спадщина у вигляді двох машин, будинку та гаражу, і що йому необхідно звернутися до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини чи відмовою від неї, так як інші спадкоємці в установлений законом строк вже надали заяви про прийняття спадщини, але нотаріус не видає свідоцтв у зв'язку з відсутністю заяви від нього як четвертого спадкоємця. 12.06.2014 року він звернувся до державного нотаріуса, яка йому повідомила, що ним пропущено шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини і йому необхідно звернутися до суду за поновленням строку на прийняття спадщини. Так як він дізнався про факт існування спадкового майна після смерті батька лише 10.06.2014 року зі слів його бабусі та дана обставина стала причиною того, що він не звернувся в установлений шестимісячний термін до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з'явився, та надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.55). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, та надала заяву про розгляд справи у її відсутність, за участю її представника (а.с.70). У судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, та надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечує (а.с.85). У судове засідання представник позивача не з'явилася, та надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.86). Представник відповідачки у судове засідання не з'явився, просить розглянути справу у його відсутність, та відмовити в задоволенні позову (а.с.88). Треті особи у судове засідання не з'явилися, та надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують (а.с.25,33). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Так, відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст.1220,1269,1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається із часу відкриття спадщини. [INFO] року помер спадкодавець, батько позивача та відповідно батько, чоловік, син відповідачів у справі. Відповідно до п.24 «Постанови Пленуму Верхового Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Прийняття спадщини - це дія спадкоємця, яка засвідчує про його згоду вступити в спадкові права та його цивільне право. Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Цивільні права виникають із дій, передбачених законом, правочинів, договорів, юридичних фактів, актів цивільного законодавства чи настання певної події (ст.11 ЦК). Норми ст.1220 ЦК пов'язують відкриття спадщини з фактом (часом)смерті спадкодавця. Строк прийняття спадщини встановлюється у шість місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 ЦК). Отже, відповідно до вимог закону строк на прийняття позивачем спадщини розпочався 15.11.2013 року та сплинув 15.05.2014 року. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час прийняття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Проте в зазначений період позивач дій з прийняття спадщини, передбачених законом, не вчинив. Згідно ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Виходячи з роз'яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положення ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, проте, виходячи зі змісту позовної заяви таких причин не було, позивач мав об'єктивні можливості своєчасно здійснити дії на прийняття спадщини, при цьому позивач знав про смерть спадкодавця (зазначаючи в позовній заяві, що був на похоронах), мав можливість своєчасно звернутися до Державної нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини. Такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність про існування та наявність спадкового майна і інше не можуть вважатись істотними труднощами та не можуть бути визнані поважними причинами пропущення строку звернення про прийняття спадщини. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивачем не були надані документи які б підтверджували, що він мав поважні причини, за якими не мав змоги своєчасно звернутися до Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, а зазначені у позовній заяві обставини, зокрема, юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність про існування та наявність спадкового майна не можуть бути визнані судом поважними причинами, приймаючи до уваги викладені обставини та норми матеріального й процесуального права, та вважає що позов не найшов свого підтвердження та в його задоволенні повинно бути відмовлено.

Outcome: dismissed