Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 14.08.2017 року, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.08.2011 року, у розмірі 53982,59 грн., з яких 4377,33 заборгованість за кредитом, 43004,06 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3554,41 грн. заборгованість з пені, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2546,79 грн. штраф (процентна ставка), а також стягнути судові витрати у розмірі 1600,00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] за вищеаказаним договором отримала кредит у розмірі 5000,00 грн у вигляді невстановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, відповідачем не було дотримано умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Судова повістка, направлена відповідачу повернулась на адресу суду не врученою адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Згідно ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справ доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158,\~169,\~224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.08.2011 року відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг чим підтвердив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Відповідно до вказаного договору відповідачу надано кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.7.6 договору у разі порушення позичальником строків платежу по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом договору 12.1.1.12.6.1 передбачено можливість нарахування пені, в разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн. Пеня нараховуються на день нарахування відсотків за кредитом. Зі змісту розрахунку заборгованості за договором №б/н від 18.08.2010 року, заборгованість [PERSON] станом на 28.02.2017 року становить 53982,59 грн. та складається з тіла кредиту 4377,33 грн., заборгованості за відсотками на поточну заборгованість 56,03 грн., залишку заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість 42948,03 грн., заборгованості з пені 3554,41 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 2546,79 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 623 ЦК України \~боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що відповідач допустив неналежне виконання зобовязань, у звязку з чим утворилась заборгованість, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до положень\~ст. 88 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору, у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved