Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати право власності за набувальною давністю, на будинок № 1, що розташований по провулку Сонячний, в м. Біляївка, Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що з 1995 року безперервно проживає, вільно користується та обслуговує будинок № 1, що розташований по провулку Сонячний, в м. Біляївка, Одеської області, добросовісно заволодів вказаним будинком і продовжує відкрито та безперервно володіти нам протягом двадцяти років. Представник позивача в судове засідання не зявився, але на адресу суду надіслав заяву, в якій просить визнати позовні вимоги, та розглянути справу у його відсутності. Представник Біляївської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечує, просить розглянути справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Позивач зареєстрований за адресою : [INFO]. Однак починаючи з 1995 року [PERSON] безперервно проживає, вільно користується та обслуговує будинок №1 що розташований по провулку Сонячний, в м. Біляївка, Одеської області. Вказані факти підтверджуються актом від 29 січня 2016 року; витягом з рішення №12 від 28 січня 2016 року; технічним паспортом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно п.9,13 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції України від 13.10.2011 року «Деякі аспекти набуття права власності на об'єкти безхазяйного нерухомого майна» право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду у випадках, якщо є всі підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати певну річ своєю, він погодився з її втратою - вона може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не могла знати, що володіє річчю незаконно. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відкрито, добросовісно, безперервно володіє житловим будинком, розташований за адресою : Одеська область, м.Біляївка, пров. Сонячний, буд.1, є підстави для визнання за ним права власності на вказаний будинок за набувальною давністю.

Outcome: approved