Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг. В обґрунтування позовних вимог посилався на ті обставини, що 19.08.2020 між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (далі - виконавець) та [PERSON] (далі - замовник) укладено договір надання послуг. Відповідно до п.1 вказаного договору, замовник передав виконавцю ексклюзивні права щодо продажу квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.7 договору, сторонами досягнуто взаємної згоди про те, що у випадку укладення Основного договору замовником і третьою особою під час дії договору виконавець має беззаперечне право на отримання винагороди в розмірі, передбаченому п. 4.2 договору. Пунктом 4.2 передбачено, що розмір винагороди виконавця за договором становить 5 відсотків від кінцевої ціни продажу об`єкту. Зазначені грошові кошти замовник зобов`язується сплатити на вказаний виконавцем рахунок протягом 3 банківських днів, наступних за днем підписання основного договору. Також, відповідно до пункту 6.1 договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30.11.2020, крім випадку, коли виконавець виконує взяте на себе за договором зобов`язання достроково. На думку позивача, в результаті роботи виконавця, 30.10.2020 замовником було укладено основний договір (договір купівлі-продажу квартири), посвідчений приватним нотаріусом Швидкою І.М. та зареєстрованого в реєстрі за №998. Вартість об`єкту визначена в п.6 договору купівлі-продажу квартири та склала 1 811 200,00 грн. У зв`язку з тим, що відповідачі свої Договірні зобов`язання перед позивачем не виконали, позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] на його користь заборгованість по сплаті винагороди за надані послуги за договором у розмірі 90 560,00 грн. Також просить суд стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою суду від 31.12.2020 у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження, з повідомленням сторін, копії якої направлені учасникам справи. Засвідчені належним чином копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками надсилалася судом на останньо відомі зареєстровані адреси проживання відповідачів. Окрім того, відповідачі повідомлялись про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, процесуальні документи повернулись на адресу суду з підстав невручення. В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України документи вважаються доставленими. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідачів до суду не надходили. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, вказував, що позивачем було виконано свої обов`язки за договором, проте відповідачі ухилились від оплати наданих послуг і продовжують не виконувати свої зобов`язання, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позові, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Також наддав уточнення щодо описки в нумерації пунктів договору, у зв`язку з чим, просив вважати п.4.3-4.5 пунктами 4.1-4.3, пункти 5.3 - 5.8 пунктами 5.1-5.6 Договору. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили. Суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що 19 серпня 2020 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] та [PERSON] за довіреністю №61АА7248839 від 22.07.2020, [PERSON] було укладено договір про надання послуг. Відповідно до п.1 вказаного договору, замовник передав виконавцю ексклюзивні права щодо продажу квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно із п. 2.7 договору, сторонами досягнуто взаємної згоди про те, що у випадку укладення Основного договору замовником і третьою особою під час дії договору виконавець має беззаперечне право на отримання винагороди в розмірі, передбаченому п. 4.2 договору. Пунктами 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 договору передбачені права та обов`язки виконавця та замовника. Пунктом 4.2 договору передбачено, що розмір винагороди виконавця за договором становить 5 відсотків від кінцевої ціни продажу об`єкту. Зазначені грошові кошти замовник зобов`язується сплатити на вказаний виконавцем рахунок протягом 3 банківських днів, наступних за днем підписання основного договору. Відповідно до пункту 6.1 договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30.11.2020, крім випадку, коли виконавець виконує взяте на себе за договором зобов`язання достроково. Зазначений договір підписано [PERSON] , [PERSON] як замовниками, представником замовників та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] як виконавцем. На підтвердження наданих послуг, позивачем було надано звіт про проведену роботу з реалізації квартири за адресою: [ADDRESS] від 30.09.2020 з підписами [PERSON] та [PERSON] , чорнові записи, в яких зазначені імена потенційних покупців зазначеної квартири, з зазначенням телефонів та результатів переговорів. Вказані послуги були схвалені відповідачами про що свідчать їх підписи у звіті про проведену роботу по реалізації квартири (а.с.15). Відповідно до договору купівлі-продажу від 30.10.2020 [PERSON] , [PERSON] , що діє за себе особисто та як представник громадянина Російської Федерації [PERSON] , [PERSON] , за довіреністю посвідченою нотаріусом Таганрозького нотаріального округу Ростовської області, Ільяновою Тетяною Михайлівною, 22.07.2020 за реєстровим № 61/1-н/61-2020-1-1749 відповідно до своїх часток, передають у власність [PERSON] , а [PERSON] , приймає квартиру у власність і сплачує за неї обговорену цим договором суму. Предметом цього договору є трикімнатна квартира [ADDRESS] . Продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 1 811 200,00 грн. Згідно із відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.12.2020 квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер 998, виданий 30.10.2020 Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Швидкою І.М.; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54880786 від 30.10.2020, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Швидка І.М. У листі Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012, № 10-1390/0/4-12 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів із зобов`язань, що виникають із договорів та інших правочинів», зазначено, що за змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за надані послуги, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином зареєстрована угода купівлі-продажу квартири між [PERSON] , [PERSON] , що діє за себе особисто та як представник громадянина Російської Федерації [PERSON] , [PERSON] , за довіреністю посвідченою нотаріусом Таганрозького нотаріального округу Ростовської області, Ільяновою Тетяною Михайлівною, 22.07.2020 за реєстровим № 61/1-н/61-2020-1-1749 та [PERSON] , була укладена у строк дії договору від 19 серпня 2020 року. При цьому, у суду відсутні відомості щодо оскарження вказаною угоди, відсутня інформацію про незгоду відповідачів з наданими послугами чи виконанням позивачем своїх зобов`язань за договором. Оскільки укладення договору купівлі-продажу квартири, за адресою: [ADDRESS] відбулось 30.10.2020, тобто в межах строку дії договору про надання послуг від 19 серпня 2020, суд вважає що послуги, надані за договором підлягають оплаті. Разом з цим, як вбачається з договору про надання послуг від 19.08.2020 замовниками по даному договору були: [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] та [PERSON] за довіреністю №61АА7248839 від 22.07.2020, [PERSON] . Відтак, судовим розглядом встановлено, що замовниками за вказаним договором були чотири особи. Водночас, позовні вимоги стосуються лише двох з чотирьох замовників. Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі заборгованості, яка відповідає зобов`язанням відповідачів, зокрема, суд дійшов до висновку, що з відповідачів солідано слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором в розмірі 45280, 00 грн (90 560,00 грн : 4 х 2). Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. Так, згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: partial