overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою № 25 у будинку № 357 по бульвару Шевченко в місті Маріуполі Донецької області, оскільки відповідач не проживає в квартирі тривалий час, комунальні послуги не сплачує. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з особового рахунку № [NUMBER] «КК «Західна» позивач [PERSON] є квартиронаймачем. Згідно особистого рахунку № 7797 у спірній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як вбачається із заяви відповідача [PERSON] на імя начальника паспортного столу Центрального району міста Маріуполя від 04.07.2016 року, останній за адресою: місто Маріуполь, бул. Шевченко[ADDRESS] не проживає з вересня 2014 року, оскільки на даний час проживає та працює у Російській Федерації, що також підтверджується копіями довідок ТОВ «Студия стекла и стеклопакетов» від 27.03.2015 року, 18.05.2015 року, 07.08.2015 року, 24.12.2015 року. Відповідно ст. ст. 71, 72 ЖК України наймач або члени його родини можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. За таких підстав [PERSON], залишаючись зареєстрованим у квартирі № 25 будинку № 357 по бул. Шевченко у м. Маріуполі, однак не користуючись нею понад шість місяців без поважних причин, перешкоджає позивачеві здійснювати свої права, а також обтяжує його додатковими витратами, повязаними з оплатою комунальних послуг. У звязку з цим суд вважає, що відповідач втратив право користування зазначеною квартирою, тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 60, 197, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 5 у будинку № 102 по проспекту Миру в місті Маріуполі Донецької області, оскільки відповідач не проживає в квартирі тривалий час, комунальні послуги не сплачує. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про розгляд справи у друкованих засобах масової інформації шляхом розміщення оголошення про виклик до суду у газеті «Урядовий курєр». Про причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутністю не надавав. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК Українисуд ухвалює рішення при заочному розглядісправи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню знаступних підстав. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.08.2006 року № 11441486 (реєстраційний № 15227321) квартира [ADDRESS] належить позивачеві [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.08.2006 року № 2429. Як вбачається з акту ЖКП «Житло «Центр» [PERSON] не проживає за адресою: [INFO], з січня 2011 року. Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Україниз урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК Україничлени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК Україничлен сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач на день ухвалення судового рішення не проживає в приміщенні квартири [ADDRESS] більше року, а також не встановлено поважність причин відсутності [PERSON] На підставі ст.ст. 16, 391, 386, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS] . В позовній заяві посилається на те, що є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований також [PERSON] , який фактично за вказаною адресою не проживає з 2018 року. Позивач є особою похилого віку і через безпідставну реєстрацію відповідачем місця проживання за його адресою не може оформити субсидію. Добровільно відповідач з реєстрації не знімається. Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа Шамраївська сільська рада Благовіщенського району Кіровоградської області в судове засідання представника не направила. Від ради до суду надійшов лист про підтримання позову у повному обсязі та клопотання про розгляд справи за відсутності представника ради. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов піддягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі продажу житлового будинку, посвідченого 06.02.2009 року державним нотаріусом Благовіщенського районного нотаріального округу Малютяк А.В., [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки Шамраївської сільської ради Благовіщенського району № 412 від 16.03.2020 року в будинку за адресою [ADDRESS] зареєстроване проживання [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні як свідок [PERSON] суду повідомив, що вже тривалий час проживає у [ADDRESS] . Знає позивача, підтверджує факт не проживання відповідача [PERSON] за вказаною адресою з 2018 року. При вирішенні спору суд керується такими нормами законодавства: Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. За таким підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. В позовній заяві посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу № 1-1958 від 24.09.1997 є власником квартири №51 в м. Кропивницькому по вул. Андріївська,10-А. У вказаній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], [INFO], дружина позивача [PERSON], [INFO], син позивача [PERSON], [INFO] та син позивача [PERSON], [INFO] Відповідач [PERSON] фактично у вказаній квартирі не проживає більше 12 років,\~ оплату за комунальні послуги не здійснює та станом житла не цікавиться. Добровільно [PERSON] за адресою в [ADDRESS] не знімається за адресою. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов піддягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу № 1-1958 від 24.09.1997\~ [PERSON] є власником квартири №51 в м. Кропивницькому по вул. Андріївська,10-А. Згідно довідки КП «ЖЕО №3» Міської ради м. Кропивницького зазначено, що в [ADDRESS] зареєстровані дружина позивача [PERSON], [INFO], син позивача [PERSON], 07.12.1978 р. н. та син позивача [PERSON], [INFO] Факт не проживання відповідача підтверджується актом від 24.04.2018, підписаним сусідами [PERSON] та [PERSON], про те, що [PERSON] дійсно з 2005 не проживає за зазначеною адресою. Оскільки за адресою в [ADDRESS] зареєстрований відповідач, позивач не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців.\~ Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. За таким підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об'єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. В позовній заяві посилається на те, що на підставі ордеру №91 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надано право на зайняття приміщення за адресою по вул.Г.Жадова,7 кімн. 91 житловою площею 15 м. 23.01.2006 померла мати позивача\~ - [PERSON] З 1991 по теперішній час,\~ батько [PERSON] за вказаною адресою не проживає. Батько позивача [PERSON] є наймачем вищезазначеної квартири та зареєстрований в ній, однак не проживає в даній квартирі, що позбавляє можливості позивачем приватизувати вказану квартируза адресою по вул.Г.Жадова,7 кімн. 91м.Кропивницький. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Свідок [PERSON] вимоги підтримала, суду пояснила,що відповідач по справі за вищезазначеною адресою тривалий час не проживає. Заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов піддягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі ордеру №91 позивачу разом з сімєю в складі батька [PERSON], матері [PERSON] та сина [PERSON] надано право на зайняття приміщення за адресою по вул.Г.Жадова,7 кімн. 91 житловою площею 15 м. (а.с.4). 23.01.2006 померла мати позивача\~ - [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки КП «ЖЕО №4» Кіровоградської міської ради зазначено, що [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON], який не проживає за вказаною адресою з 1991 (а.с.5). Крім того, зазначений факт підтверджується актом про не проживання від 15.10.2017 та поясненням свідка, про те, що\~ [PERSON] дійсно з 1991 не проживає за зазначеною адресою (а.с.8) Оскільки за адресою по вул.Г.Жадова,7 кімн. 91 м.Кропивницькийзареєстрований відповідач, позивач не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців.\~ Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. За таким підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об'єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В позовній заяві посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 травня 2013 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований син позивача, відповідач - [PERSON], однак з 24.05.2013 року відповідач в даній квартирі не проживає, добровільно зніматись з реєстрації не бажає, тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 травня 2013 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.4). Згідно довідки про склад сім'ї № 426 від 18.05.2018 виданої ОЖБК на даний час в квартирі квартири [ADDRESS] зареєстрованй [PERSON] (а.с.6). Факт не проживання відповідача підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 14 травня 2018, в якому зазначено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано дві особи, а проживає [PERSON] (а.с.8) Оскільки за адресою в квартирі [ADDRESS].зареєстрований відповідач, позивач не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. За таким підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об'єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 386, 391, 393, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою - [ADDRESS]. В позовній заяві посилається на те, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS].У вказаній квартирі починаючи з 2012 року зареєстрована, але не проживає донька позивача - [PERSON]Усі свої речі відповідач вивезла з квартири, оплату за комунальні послуги не здійснює та станом житла не цікавиться. Добровільно[PERSON].за адресою в [ADDRESS], не знімається. Просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов піддягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу відповідно до свідоцтва про право на спадщину на підставіна праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки КП «ЖЕО №1» Міської ради м. Кропивницького зазначено, що в [ADDRESS],зареєстрована, але не проживає [PERSON], [INFO] Факт не проживання відповідача підтверджується актом складеним та підписаним сусідами, а саме: [PERSON]., ( [ADDRESS]), [PERSON] ( [ADDRESS]). та [PERSON] ([ADDRESS]). Оскільки за адресою в [ADDRESS] зареєстрована відповідач, позивач не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. За таким підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об'єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] позовній заяві посилається на те, що є співвласницею квартири [ADDRESS] . За даною адресою окрім позивача зареєстрована її донька - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] хоч і зареєстрована, але не проживає за адресою з 2006 року, що підтверджується Актом про не проживання від 21.02.2019 року. Будь-яких витрат на утримання квартири відповідач не несе, комунальні послуги не сплачує. Відповідач в добровільному порядку зніматись з реєстрації не бажає, тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є співвласницею квартири [ADDRESS] (а.с.7-8). За даною адресою окрім позивача зареєстрована її донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 1127 від 12 лютого 2019 року (а.с.6). [PERSON] хоч і зареєстрована, але не проживає за адресою з 2006 року, що підтверджується Актом про не проживання від 21.02.2019 року (а.с.5). Оскільки за вищезазначеною адресою зареєстрований відповідач, позивач не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. За таким підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 386, 391, 393, 405 ЦК України,

Outcome: approved