Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 21 липня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг України» було укладено договір факторингу у відповідності до якого, перший відступив позивачу право вимоги від [PERSON] коштів у відповідності до кредитного договору №2002911243 від 06.03.2013 року, укладеного між відповідачем та ПАТ «ОТП Банк» та позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Згідно умов договору факторингу від 21.07.2014 року, до позивача перейшло право вимоги від відповідача суми заборгованості за договором кредиту від 06.03.2013 року, разом з належними до виплати процентами, комісіями, штрафними санкціями в загальному розмірі 20020 грн. 72 коп. В подальшому після відступлення права грошової вимоги ТзОВ «ОТП Факторинг України» позивачу, боржника у відповідності до вимог ст.ст. 512, 513, 514, 516 ЦК України, було повідомлено про відступлення права грошової вимоги однак боржник жодного платежу в рахунок відшкодування заборгованості не здійснив. Загальна сума заборгованості, що підлягає сплаті відповідачем станом на час розгляду справи становить 20020 грн. 72 коп. Вимога позивача про сплату суми заборгованості по кредиту та пені за несвоєчасне повернення суми кредитних коштів боржником не виконана, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача зазначену суму коштів, а також судові витрати. В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, проти задоволення позову не заперечує. Вказує, що дійсно отримала грошові кошти однак на даний час у зв'язку з тяжким матеріальним становищем не має можливості належним чином виконувати свої обов'язки. Суд, дослідивши матеріали справи, установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06 березня 2013 року між Публічним Акціонерним Товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2002911243, згідно якого остання отримала споживчий кредит в сумі 21240 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 06 березня 2015 року. Згідно з умовами кредитного договору № 2002911243 від 06.03.2013 року сторони передбачили порядок виконання грошових зобов'язань укладеного між сторонами та було визначено порядок виконання зобов'язань позичальником. Так відповідно до умов вказаного договору відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно вносити черговий платіж в розмірі установленому в договорі, шляхом внесення готівкових коштів на відкритий поточний рахунок в сумі не меншій чергового платежу, зазначеній в графіці платежів, що є невід'ємною частиною договору. Проте в порушення взятих на себе зобов'язань та вимог ЦК України, відповідач не виконував умови договору та за ним утворилася заборгованість зі сплати грошових коштів за кредитом разом з належними до виплати процентами, комісіями, штрафними санкціями. В подальшому між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг України» було укладено договір факторингу у відповідності до якого, Банк відступив останньому право вимоги від [PERSON] коштів у відповідності до кредитного договору №2002911243 від 06.03.2013 року внаслідок чого ТзОВ «ОТП Факторинг України» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Згідно умов Кредитного договору Позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. У зв'язку з істотним порушенням Відповідачем умов Кредитного договору, Позивачем, який набув права грошової вимоги, у відповідності до умов цього договору, на адресу Відповідача було направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору та вимогу про погашення загальної суми заборгованості. Всупереч вищезазначеним умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач належним чином свої зобов'язання в повному обсязі не виконав та станом на час розгляду справи має заборгованість за договором споживчого кредиту від 06.03.2013 року в розмірі 20020 грн. 72 коп., яка складається з: · 15046.10 грн. - заборгованість по тілу кредиту; · 1.07 грн. - заборгованість по процентам, нарахованим Банком за користування кредитом; · 4973.55 грн. - комісія за обслуговування кредиту. Разом з тим, статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у вказаний строк. Статтею 610 цього Кодексу визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання . Статтею 607 ЦК України, також визначено, що боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає за неможливість виконання зобов'язання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України, до відношень за кредитним договором застосовуються положення про позику. За нормами ст. ст. 1048-1050 цього ж Кодексу, позикодавець має право на отримання від позичальника відсотків від суми позики, розмір яких встановлюється договором, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві в строк та в порядку, визначеному зобов'язанням. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частина 2 ст. 1050 ЦК України передбачає, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення виконання чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Також відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором. Враховуючи вищенаведені обставини,

Outcome: approved