Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням в якій посилається на те, що відповідно до свідоцтва від 06.12.2013р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 3718218 від 06.12.2013р., він є власником житлового будинку, розташованого у [ADDRESS]. У належному йому будинку зареєстровані відповідачі, які тривалий час (понад 4 роки) мешкають за іншими адресами, та жодних їх речей в будинку не має. Ухвалою суду від 12.02.2014р. позовні вимоги в частині визнання відповідачів [PERSON] [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком, за заявою позивача залишені без розгляду в зв'язку з їх добровільним зняттям з реєстрації . На підставі викладеного просить відповідачів визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме будинком за [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, його представник надав на адресу суду заяву в якій підтримує позовні вимоги та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачі в судове засідання за викликом суду не з'явилися, про час і та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: На підставі свідоцтва від 06.12.2013р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 3718218 від 06.12.2013р., [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого у [ADDRESS]. Згідно довідки голови квартального комітету № 75 від 21.02.2014р. за адресою [ADDRESS] зареєстровані але не проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 405 ЦК України Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання відповідачів такими що втратили право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню , оскільки відповідачі порушують право власності позивача, що позбавляє його можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності. Факт реєстрації в квартирі відповідачів завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг. На підставі викладеного та

Outcome: approved