Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування 11/100 частин житлового будинку (квартира №3) за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування позовної заяви зазначено, що позивач є власником 11/100 часток житлового будинку, квартира [ADDRESS] у якій з також зареєстрований відповідач. З 2011 року відповідач в квартирі не проживає, забравши свої речі виїхав у невідомому напрямку. Будь-яких витрат, пов'язаних з утриманням житла відповідач не здійснює, проте з реєстраційного обліку не знявся. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні 31.08.2017 року було допитано свідка [PERSON], який по суті позовних вимог пояснив, щопо [ADDRESS], останній проживає понад 40 років, проте в квартирі 3 по [ADDRESS] [PERSON] з 2011 року не проживає. Заслухавши пояснення представника позивача та свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] є власником 11/100 часток житлового будинку [ADDRESS] відповідно до Договору дарування частини житлового будинку від 21.05.2011 року (а.с. 5). Згідно довідки Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №5» Житомирської міської ради від 11.08.2017 року №1536, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], 1969 року народження (а.с. 9). Зі змісту акту від 11.08.2017 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], 1969 року народження, який зі слів сусідів з 2011 року у квартирі не проживає (а.с. 8). Крім того, в матеріалах справи міститься відповідь начальника Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 28.10.2016 року за №11883, з якої вбачається, що [PERSON] зверталась до поліції з заявою з приводу не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та була повідомлена про те, що за наслідками проведеної інспекторами Житомирського відділу поліції перевірки, місце проживання [PERSON] встановити не представилось можливим (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] проте з 2011 року в даній квартирі не проживає чим чинить перешкоди позивачу у користуванні його власністю. Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у зазначеній квартирі. Наведене, відповідно до вимог ст.ст. 391, 405 ЦК України, є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у зв'язку з його відсутністю за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved