Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] з надвірними спорудами: літньою кухнею, гаражем, сараєм, погрібом та огорожею. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS] За життя [PERSON] склала на його ім'я заповіт, посвідчений секретарем Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області. Після смерті матері він, як спадкоємець за заповітом, звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, отримавши там запит до філії КП «БТІ» ОМР м. Біляївка щодо реєстрації прав власності спадкового будинку. Згідно відповіді філії КП «БТІ» ОМР м. Біляївка, реєстрація прав власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], філією не проводилася. Крім цього, він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно з метою зареєструвати належну йому ? частину зазначеного житлового будинку, але рішенням № 30725992 від 31.08.2016 року йому було відмолено у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв'язку з розбіжностями у документах, а саме: у свідоцтві про право на спадщину житловий будинок значиться без надвірних споруд, а в технічному паспорті є постройки літня кухня, сарай рік побудови 1966 та відсутні відомості щодо проведення реконструкції житлового будинку. У зв'язку з викладеним він звернувся з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог та просив справу розглянути у його відсутність. Представник Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій вказав, що позовну заяву [PERSON] визнає і просить справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін по справі, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача, згідно свідоцтва про смерть (а.с.22). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS] про що свідчить договір купівлі-продажу від 03.05.1991 року (а.с.7). Але вказаний договір купівлі-продажу не було зареєстровано у встановленому законом порядку. 20.06.2006 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] що посвідчений секретарем Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області, та зареєстрований в реєстрі за № 14 (а.с.34). Таким чином, відповідно до заповіту від 20.06.2006 року, який не змінений і не відмінений, позивач є спадкоємцем майна, а саме житлового будинку, [PERSON], згідно ст. 1223 ЦК України. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, отримавши там запит до філії КП «БТІ» ОМР м. Біляївка щодо реєстрації прав власності спадкового будинку. З листа КП «БТІ» ОМР м. Біляївка № 529 від 15.09.2015 року вбачається, що реєстрація прав власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], філією не проводилась (а.с.9). Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області 03.05.1991 року, Радгосп «Біляївський» продав, а [PERSON] та [PERSON] купили по ? частині житлового будинку в [ADDRESS], з надвірними спорудами: сараєм та літньою кухнею (а.с.6). Згідно свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори 25.12.1993 року, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON], померлого [INFO], належну йому ? частину зазначеного житлового будинку без надвірних споруд (а.с.8). Відповідно до довідки Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 240 від 11.09.2015 року, [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] по день смерті [INFO] (а.с.36). З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок станом на 15.09.2015 року вбачається, що житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] побудований у 1966 році та складається з: літ. «А»: 1-1 веранда площею 6,9 кв.м; 1-2 коридор площею 4,6 кв.м; 1-3 кухня площею 12,8 кв.м; 1-4 житлова кімната площею 18,2 кв.м; 2-1 веранда площею 5,1 кв.м; 2-2 коридор площею 6,0 кв.м; 2-3 житлова кімната площею 11,7 кв.м; 2-4 житлова кімната площею 18,2 кв.м, та надвірні споруди: літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - гараж, літ. «Г» - сарай, «Д» - погріб, № 1-4 огорожа (а.с.15-19). Надвірна споруда під літ. «В» - гараж є самочинно збудованим, що підтверджується даними технічного паспорту та листом ПП «Одеське БТІ» № 206/6 від 15.09.2015 року (а.с.10). Відомостей про те, що спадкодавець набула право власності на це приміщення, позивачем не надано, отже суд приходить до висновку, що таке майно не може бути об'єктом спадкування, а відтак не входить до спадкової маси. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку, відповідно до договору купівлі-продажу, не зареєстрованого у встановленому законом порядку , на момент її смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачем право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину будинку.

Outcome: partial