Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, який в ході судового розгляду уточнив та просив визнати недійсним кредитний договір № 6/4/16/2008/840-К/225 від 09 липня 2008 року, укладений між ним та ПАТ «КБ«Надра». Зобовязати ПАТ «КБ «Надра» приймати від [PERSON] залишок коштів, що залишиться після приведення сторін у попередній стан що існував до укладення кредитного договору у сумі 83955,82 грн. рівними частинами протягом 48 місяців з урахуванням того, що протягом 47 місяців платіж буде складати 1750 грн. на місяць, а в останній 48 місяць -1705,82 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.07.2008 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно умов якого він отримав від відповідача кредит у сумі 39522,40 дол. США зі сплатою 12,3% річних строком до 09.07.2038 року. Позивач, посилаючись на вимоги ст.230 ЦК України, вказує на те, що при укладанні кредитного договору між ним та банком фактично не було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, оскільки до кредитного договору не складено графіку платежів, тому не можливо зясувати при внесені коштів як оплату за кредит, які суми розподіляються на погашення кредиту, а які на погашення відсотків. Також при укладенні кредиту він не міг зясувати загальний розмір коштів, що будуть сплачені протягом дії кредитного договору за тілом кредиту та за відсотками, а також у скільки разів буде вищою переплата за відсотками за 30 років строку кредитного договору. За допомогою він звернувся до експерта-економіста, який за спеціальною програмою (що використовується для розрахунку розміру ануїтетного платежу) зясував, що банком безпідставно завищена сума щомісячного ануїтетного платежу при тій самій сумі кредиту, під ту саму відсоткову ставку на той же строк, які зазначені у кредитному договорі. Було встановлено, що загальна вартість кредиту при базових умовах кредитування, зазначених у кредитному договорі складає 151221,60 дол.США, розбіжність 9338,40 дол. США. В звязку з тим, що він не має вищої освіти в галузі фінансів та банківської діяльності, цим скористався відповідач, обманув його з метою отримання додаткового прибутку. В судовому засіданні позивач і його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги позивача не визнали, посилалися на те, що розрахунок наведений експертом не відповідає дійсності. Кредитний договір між позивачем і банком був укладений 09.07.2008 року на суму39522,40 дол. США під 12,3% річних . За договором встановлена ануїтетна форма щомісячного платежу. Розрахунок нарахованих відсотків у першому періоді здійснюється за 33 дні (з 09.07.2008 р. по 11.08.2008 р. включно), тобто 39522,40 * 12,3% * 33/360=445,62 дол. США. Сума щомісячного мінімально необхідного платежу дорівнює 446 дол.США з яких 445,62 дол.США - це відсотки, а 0,38 дол.США погашення тіла кредиту. Відповідно до умов кредитного договору розраховуються відсотки за другий період. Розрахунок попереднього періоду закінчився 11.08.2008 р., тому другий період починається 12.08.2008 року. Мінімально необхідний платіж сплачується до 12.09.2008 р. Тобто розрахунок нарахованих відсотків у другому періоді здійснюється за 31 дні (з 12.08.2008 р. по 11.09.2008 р включно) 39522,40-0,38*12,3%*31/360=418,60 дол.США. Сума щомісячного мінімального необхідного платежу дорівнює 446 дол.США, з яких 418,60 дол.США це відсотки, а 27,40 дол.США погашення тіла кредиту. Так само розраховуються й наступні періоди. Позивач при підписанні кредитного договору погодився з його умовами, оскільки він не скористався правом відкликання згоди на укладання договору, передбаченої ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів» та не заперечував проти отримання відповідної суми кредитних коштів. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову, виходячи з наступного: Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. 09.07.2008 року між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір № 6/4/16/2008/840-К/225. Відповідно до п.1.1 договору банк надав позивачу грошові кошти у сумі 39522,40 дол. США зі строком до 09.07.2038 року. Відсотки за користування кредитом встановлені у розмірі 12,3% річних. Відповідно до умов кредитного договору встановлений ануїтетний платіж, розмір якого становить 446 дол. США. Згідно п.3.3 кредитного договору, позичальник повертає кредит та сплачує банку платежі безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок № 78616576 тарифного пакету у порядку передбаченому п.3.3.3, шляхом сплати мінімально необхідного платежу у валюті кредиту. Відповідно з п.п.3.3.3 кредитного договору, позичальник вносить мінімально необхідний платіж по кредиту, визначений п. 3.3.1 договору щомісячно до 10 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 12 числа поточного місяця. У випадку, коли позичальник до 10 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми мінімально необхідних платежів, внаслідок чого станом на 12 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість позичальника, банк, починаючи з 13 числа поточного місяця застосовує до позичальника штрафні санкції, передбачені цим договором. Якщо 10-е число є не балансовим днем, то платіж необхідно внести в останній банківський день, який передує цій даті. Позивачем [PERSON] оспорюється дійсність кредитного договору з підстав що його відповідачем було введено в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину Такими обставинами на його думку є умисел у діях ПАТ «КБ «Надра» при неправильному розрахунку розміру ануїтетного платежу, який проведено зі значним відхиленням у бік збільшення, що не відповідає формулі розрахунку і є істотною умовою договору. Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення , такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно розяснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. В той же час суд не вбачає в діях відповідача ознак оману. Так розмір ануїтетного платежу розраховано відповідачем відповідно до п.п.3.3.2-3.3.3 кредитного договору зі змінами складових ануїтетного платежу відповідно до періодів за принципом 28-29-30-31 днів. Зі вказаними розрахунками позивач був ознайомлений, погодився з ними і підписав договір, за яким до повного погашення кредиту повинен був щомісячно сплачувати платежі у розмірі 446 дол. США. Суд не може погодитись з висновком судової економічної експертизи від 30.06.2015 року № 113/1 проведеної судовим експертом [PERSON] за розрахунками якої розмір ануїтетного платежу становить 420,06 дол.США, оскільки експертом не визначено у цьому платежі процентів, тіла кредиту, супутніх послуг (страхових платежів, витрат на послуг третім особам) в обсязі наданих на дослідження документів. З огляду на наведене, суд вважає, що позивачем не доведено своїх вимог щодо обставин, які мають істотне значення, що є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed