Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 1 932 668,46 грн. та судові витрати в сумі 3 441,00 грн. В обґрунтування вимог посилався на те, що 31.03.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ТОВ «Агромар-Оглядів» було укладено кредитний договір № 010/08-3/3629, згідно з яким позивач надав третій особі кредит у розмірі 700 000,00 грн. строком на 1 рік зі сплатою 17% річних за користування кредитом. Для забезпечення належного виконання даного договору 31.03.2008 року було укладено договори поруки № 010/08-3/3629/1 та № 010/08-3/3629/2, згідно з якими відповідачі [PERSON] та [PERSON] взяли на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями ТОВ «Агромар-Оглядів» по виконанню умов кредитного договору. Однак, боржник та відповідачі прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором та договорами поруки не виконують, кредит та нараховані відсотки, згідно з графіком, не сплачують, на попередження не реагують. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у заяві, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що порука за укладеним між ним та позивачем договором припинилася, внаслідок того, що позивачем не було пред'явлено вимогу про виконання зобов'язань за кредитним договором до поручителів протягом трьох років з дня настання строку виконання основного зобов'язання - 31.10.2009 року. Просив в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. З матеріалів справи вбачається, що 31.03.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ТОВ «Агромар-Оглядів» було укладено кредитний договір № 010/08-3/3629, згідно з яким позивач надав третій особі кредит у розмірі 700 000,00 грн. строком на 1 рік з 31.03.2008 року до 30.03.2009 року, зі сплатою 17% річних за користування кредитом. 14.01.2009 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Агромар-Оглядів» було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 010/08-3/3629 від 31.03.2008 року, яким, зокрема, продовжено термін дії основного договору до 31.05.2009 року. 24.03.2009 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Агромар-Оглядів» укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № 010/08-3/3629 від 31.03.2008 року, яким, зокрема, продовжено термін дії основного договору до 31.10.2009 року та викладено графік погашення кредиту в новій редакції. Як вбачається з позовної заяви, боржником ТОВ «Агромар-Оглядів» неналежним чином виконуються зобов'язання, прийняті ним за умовами кредитного договору. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 23.12.2013 року заборгованість боржника перед позивачем за кредитом становить 662 202,84 грн., заборгованість по процентах за користування кредитними коштами складає 614 580,54 грн., пеня за невиконання умов договору становить 655 885,08 грн. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Нормами ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з договорами поруки від 31.03.2008 року № 010/08-3/3629/1 та № 010/08-3/3629/2 відповідачі [PERSON], [PERSON] взяли на себе зобов'язання відповідати за виконання ТОВ «Агромар-Оглядів» умов кредитного договору та відповідно до п. 2.1. договорів поруки, зобов'язуються нести солідарну відповідальність у випадку його невиконання чи неналежного виконання останнім. В подальшому, 14.01.2009 року та 24.03.2009 року до договорів поруки були внесені зміни, пов'язані з продовженням терміну виконання основного зобов'язання за кредитним договором, шляхом укладення додаткових договорів № 1 та № 2. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Роз'ясненями, наданими в п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», визначено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати З договорів поруки від 31.03.2008 року № 010/08-3/3629/1 та № 010/08-3/3629/2 вбачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до моменту закінчення основного зобов'язання (п. 4.1.) не може розглядатися як встановлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України. Згідно з умовами кредитного договору від 31.03.2008 року, з урахуванням змін внесених додатковим договором № 2 від 24.03.2009 року, строком виконання зобов'язання у повному обсязі є 31.10.2009 року. В матеріалах справи містяться копії вимог позивача від 15.10.2013 року про виконання зобов'язань за договорами поруки, які направлялися на адреси відповідачів 17.10.2013 року. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення з вимогою про солідарне стягнення боргу за кредитним договором з поручителів та на даний час порука за вказаними договорами є припиненою, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителів. Відтак, вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed