Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 315117,76 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 2785010,77 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 11229176001 від 29.04.2009 року, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на житловий будинок та земельну ділянку: місце знаходження застави: [ADDRESS]; загальна площа: 328,50 кв.м.; житлова площа: 112,10 кв.м.; земельна ділянка загальною площею: 0,1000 га; кадастровий номер: 2323081800:02:022:0008 (на підставі Договору іпотеки (нерухомого майна) № 11229176000/З від 05.10.2007 року) шляхом передачі Іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» права власності на вказане майно; визнати за позивачем право власності на предмет іпотеки; припинити право власності відповідачки на вказаний житловий будинок та земельну ділянку, в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаним житловим будинком; виселити з зазначеного будинку [PERSON] та [PERSON], витребувати від відповідачки та передати позивачу правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], а також стягнути з відповідачки на користь позивача витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 3654,00 грн. Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, заперечує проти задоволення позовних вимог, та зазначає, що у належному їй житловому будинку, за адресою: [ADDRESS], також зареєстрована та проживає її малолітня дитини [PERSON], [INFO]. Від третьої особи - надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги не підтримує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 05.10.2007 р. між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11229176000, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 199500 доларів США /а.с. 12-22/, зі сплатою 10,5 відсотків річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення до 04.10.2028 року. 29.04.2009 року було укладено Додаткову угоду № 1 по Договору про надання споживчого кредиту, згідно якої номер Договору змінено на № 11229176001 /а.с. 23/. 05.10.2007 року в якості забезпечення своєчасного і повного виконання [PERSON] своїх грошових зобов'язань був укладений Договір іпотеки № 11229176000/З між позивачем та [PERSON], відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку наступне майно - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] /а.с. 43-46/. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у державному реєстрі іпотек. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «Украсиббанк» змінило назву на ПАТ «Укрсиббанк». 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «ДельтаБанк» було укладено Договір купівлі-продажу вимоги за кредитами. /а.с. 68-71/ На підставі вказаного договору до Позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки в обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Положеннями статей 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись сторонами належним чином і в установлений строк згідно умов договору та вимог закону. У порушення норм закону та умов договору відповідачка не виконувала зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, що відповідно до ст. 610 ЦК України, є порушенням зобов'язань. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка [PERSON] має заборгованість в сумі 315117,76 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 2785010,77 грн., яка складається з: 193885,82 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 1713562,88 грн. - сума заборгованості за кредитом; 121231,94 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 1071447,89 грн. - сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 0,0 грн. - сума заборгованості за комісією за користування кредитом /а.с. 52-58/. За кредитним договором та відповідно до ст. 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 192 ЦК України до грошових коштів віднесено грошову одиницю України гривню та іноземну валюту. Відповідно до ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно кредитного договору та відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» [PERSON] направлялись вимоги про погашення кредиту, і попередженням про звернення стягнення на майно, в разі не сплати заборгованості в повному обсязі /а.с. 59-60/. Але [PERSON] не реагує на вимоги позивача і не погашає заборгованість по кредиту. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 590 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону «Про Іпотеку», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Також, ст. 7 Закону «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно до ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, на підставі рішення суду. Відповідно до ст.ст. 39, 40 ЗУ «Про іпотеку» одночасно з рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Так, відповідно до довідки від 11.12.2014 року, наданої відповідачкою, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS], також мешкає і малолітня дочка відповідачки - [PERSON], [INFO]. /а.с.220/ Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню, оскільки вона є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства України, а вимога про виселення не може бути задоволена, оскільки потягне за собою порушення прав малолітньої дитини, передбачене ЗУ «Про охорону дитинства».

Outcome: partial