Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 20 768,84 грн. за кредитним договором № б/н від 05.07.2010 року та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.07.2010 року [PERSON] (далі - Відповідач) 05.07.2010 року отримав кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом Відповідача в заяві. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором. Відповідач станом на 30.04.2016 року має заборгованість - 20 768,84 грн., яка складається з наступного: 1640,92 грн. - заборгованість за кредитом; 14462,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 965,18 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання на 13.09.2016 року, 13.10.2016 року, 06.10.2016 року та 31.10.2016 року не з'явився. У зв'язку з тим, що відповідач знятий з реєстрації 29.11.2007 року в Запорізькій області в місті Мелітополі, вул. Білоусова, буд. 109, що підтверджується довідкою Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області, то виклик [PERSON] відповідно ч.9 ст.74 ЦПК України здійснювався через засоби масової інформації, через оголошення у пресі (Запорізька Правда від 29.09.2016 року № 38 (23722)) та вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та неявки в судове засідання відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № б/н від 05.07.2010 року [PERSON] (далі - Відповідач) 05.07.2010 року отримав кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною умовою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту(у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн.+5% від суми позову. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, з матеріалів справи вбачається, що в порушення вищевказаних вимог законодавства та умов договору, відповідач належним чином своїх зобов'язань не виконував. У зв'язку з порушеннями зобов'язань відповідач станом на 30.04.2016 року має заборгованість - 20 768,84 грн., яка складається з наступного: 1640,92 грн. - заборгованість за кредитом; 14462,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 965,18 грн. - штраф (процентна складова). Сума заборгованості підтверджується наданим розрахунком Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пеня, штраф). Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом, по процентам, за нарахованими штрафами, у загальному розмірі 17 568 грн.84 коп. (1 640 грн.92 коп. + 1 4462 грн. 74 коп. + 500 грн. 00 коп. + 965 грн. 18 коп.) Покладання на відповідача, окрім штрафів, ще й обов'язку сплати пені та комісії у розмірі 2043,78 грн., суд вважає подвійним стягненням неустойки, оскільки питання щодо сплати неустойки за порушення зобов'язання за кредитним договором вирішено шляхом стягнення штрафів. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові №6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити позивачу в частині стягнення суми - 3 200,00 грн., зазначеної позивачем, як нарахованої пені та комісії. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 1378,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial