Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідачки в свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO].н., у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення нею повноліття, а також просить стягнути з відповідачки понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. В обгрунтування позову покликається на те, що з 14.02.2009р. перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO]. народився син [PERSON], який проживає з ним та повністю перебуває на його утриманні. З моменту розірвання шлюбу, яке відбулось на підставі рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 13.05.2011р., відповідачка проживає окремо, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов'язана її надавати, сином не цікавиться, ухиляється від обов'язку по його утриманню та вихованню. В зв'язку із наведеним, та неможливістю на сьогоднішній день самостійно здійснювати утримання дитини, просить позов задоволити. Представник позивача подав до суду заяву в якій зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданої представником позивача заяви, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обов'язок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого (повторно) 16.06.2011р. Новороздільською міською радою м.Новий Розділ, відповідач [PERSON] являється матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], відтак, зобов'язана утримувати його до досягнення ним повноліття. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачкою обов'язку по утриманню дитини, суд приходить до висновку, що з неї слід стягувати аліменти на утримання спільної дитини сторін до досягнення останньою повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, матеріальне становище дитини, яку утримує лише позивач, вік та потреби на її утримання, матеріальне становище відповідача, відомості про працевлаштування якої відсутні, те, що інших осіб на утримані немає, та приходить до висновку, що з відповідачки в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн., починаючи з 29.04.2015р. (дати звернення до суду з відповідним позовом) і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави, відповідно до частини задоволених вимог, слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду. Водночас, в силу положень ст.88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 1500 грн. коштів витрачених на правову допомогу згідно представленого розрахунку № 1-2404/15-ц від 24.04.2015р.

Outcome: approved