Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання такими, що втратили право користування житлом, мотивуючі позовні вимоги тим, що він набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,0226 га, яка розташована по [ADDRESS], на підставі договорів купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки загальною площею 0,0226 га, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], 25.12.2013 року, посвідчених приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області [PERSON] та зареєстрованих в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 4050521, № 4052425. Проте при отриманні витягів з реєстру прав на нерухоме майно та здійснення процедури реєстрації, виявилось, що відповідачі з реєстраційного обліку не знялись. В зв'язку з тим, що реєстрація відповідачів порушує права позивача, він звернувся з позовом до суду та просив усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування на житло в будинку [ADDRESS]. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник Асоціації органів самоорганізації населення м.Вінниці квартального комітету мікрорайону «Слов'янка» до судового засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Відповідачі повторно до судового засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що позивач набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,0226 га, яка розташована по [ADDRESS], на підставі договорів купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки загальною площею 0,0226 га, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], 25.12.2013 року, посвідчених приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області [PERSON] та зареєстрованих в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 4050521, №4052425 (а.с. 9-12). Відповідно до витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.12.2013 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка площею 0,0226 га, за адресою: [ADDRESS] є приватною власністю [PERSON] (а.с. 13 - 14). Згідно із довідкою, виданою Асоціацією органів самоорганізації населення м.Вінниці квартального комітету мікрорайону «Слов'янка» від 14.01.2014 року за № 14, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], проте їх місце проживання невідоме (а.с. 15). Відповідно до пояснень [PERSON], [PERSON], посвідчених Асоціацією органів самоорганізації населення м.Вінниці квартального комітету мікрорайону «Слов'янка», [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не проживають (а.с. 16 - 17). Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК Української РСР, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Так, згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст. 7 вказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved