Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідача [PERSON] таким, що втртив право користування будинком №63а по вулиці Перекопській у м. Херсоні, мотивуючи тим, що йому належить 39/100 частин спірного житлового будинку, в якому зареєстрований, але не проживає відповідач, який був цивільним чоловіком його померої матері [PERSON] В 1993 році він виїхав до родичів у Полтавську область. Востаннє вони зустрічались в 2014 році коли відповідач приїжджав до м. Херсона по своїм справам. Відповідач не приймає участі в утриманні житлового будинку та сплаті комунальних послуг, що порушує його права. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та дав пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Вважає, що відповідач не проживає в спірному домоволодінні з 1993 року без поважних причин. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився - про місце, дату та\~ час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, через канцелярію суду нав заяву про розгляд справи за його відсутності. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що за адресою: м.Херсон, вул. Перекопська, 63, проживала її бабуся, все життя вона приїжджала до неї, [PERSON] знає з дитинства, оскільки були сусідами. [PERSON] взагалі у будинку 63а постійно не проживав, з 1993 року взагалі виїхав. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивача, відповідача [PERSON] останні три роки у будинку 63а не проживає та не приїжджає. Позивача знає з 1966 року, [PERSON] проживав з покійною матірю позивача. Три роки точно [PERSON] не бачила, до 2011 року періодично жив у спірному будинку. В звязку з цим суд на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. Суд, заслухав пояснення позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. 39/100 частин житлового будинку №63а по вул.. Перекопській у м. Херсоні належить на праві власності позивачу [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.10.2011 р., зареєстрованого в реєстрі за №1-1761, витягом про державну реєстрацію прав від 17.11.2011 р. за №15913918 (арк. справи 3-4). Відповідно до довідки №186 від 15.03.2016 р. за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 63 зареєстрований позивач [PERSON], та [PERSON], який не проживає в будинку (арк. справи 5). За матеріалами домової книги встановлено, що [PERSON] зареєстрований в спірному житловому будинку з 18.03.1978 року. Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою достовірно більше ніж 1 рік підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] у суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, \~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинив, майно та речі відповідача в будинку відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад щонайменше пять років, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні більш ніж один рік, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. На\~ підставі викладеного,

Outcome: approved