Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього на свою користь заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2016 року по 01.10.2019 року в розмірі 17351,25 грн., судовий збір в розмірі 1921,00 грн. В обгрунтування позову зазначено, що між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання, на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (с) відповідно до якого відповідачу надаються послуги із централізованого опалення. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 січня 2020 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2020 року у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача про розгляд справи, справу вирішено призначити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, постановивши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] , що підтверджено свідоцтвом № [NUMBER] про право власності на житло виданого Фондом комунального майна м. Херсона, договору дарування від 05.12.2003р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №;22706924 від 12.12.2003 р. Між МКП «Херсонтеплоенерго» та [PERSON] , встановлені фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення, за який споживачі відповідно до п.18 «Про затвердження Правил надання послуг централізованого опалення і гарячої води і водовідведення…» № 630, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року зобов`язані вносити плату за надані протягом розрахункового місяця послуги не пізніше 20 числа наступного місяця, що настає за розрахунковим. Однак, відповідач за вказані послуги не сплачувала в результаті чого відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем заборгованість за період з 01.11.2016 року до 01.10.2019 року становить 17351,25 грн. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.09.2018 року. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 608 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. 17 жовтня 2019 року державним нотаріусом Третьої Херсонської Державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, після померлої [PERSON] . Спадщина складається з трикімнатної квартири [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу від 31.10.2019 року [PERSON] продано квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ст.68 ЖК України вбачається, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України строк. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. У відповідності до положень ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Приписи зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач успадкував не лише майно, яке належало спадкодавцю, а і всі зобов`язання. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконує належним чином покладені на нього зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1921 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 19 червня 2020 року.

Outcome: approved