Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 3 липня 2015 р. помер дядько позивача [PERSON] При житті дядько залишив заповіт, яким свою квартиру за адресою: [ADDRESS], заповідав позивачеві. Про наявність заповіту позивач дізнався у грудні 2017 р. при виконанні ремонту вказаної квартири. 14 грудня 2017 р. він звернувся в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому відмовлено в звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Між тим з січня 2015 р. він разом зі спадкодавцем мешкали у зазначеній квартирі, тому вважається таким, що прийняв спадщину. З наведених підстав позивач просить суд встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем та визнати за ним право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за заповітом. Позивач в підготовче засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в підготовче засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позову. Позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Наданими позивачем документами встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 18 травня 2002 р. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на вказану квартиру 22 травня 2002 р. зареєстровано Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації. (а.с. 15) Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 3 липня 2015 р., факт смерті зареєстровано 4 липня 2015 р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. (а.с. 7) В звязку зі смертю [PERSON] у відповідності зі ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до складу якої увійшла спірна квартира. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В судовому засіданні встановлено, що при житті, 26 липня 2006 р. [PERSON] залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, котрим спірну квартиру заповідав [PERSON]. (а.с. 8) Відповідно до ст. 1223 ч.1 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 14 грудня 2017 р. позивач звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу від 15 грудня 2017 р. у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено в звязку з відсутністю підтвердження факту постійного проживання позивача із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Наданими позивачем доказами встановлено, що на день смерті він постійно проживав із спадкодавцем у спірній квартирі, що є підставою для встановлення вказаного факту в судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач на день відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкоємцем, він відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно розясненням, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що спірна квартира дійсно належала [PERSON], який помер, залишивши заповіт, котрим квартиру заповідав позивачеві, який у встановленому законодавством порядку прийняв спадщину, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved