Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача 7431,92 гривень заборгованості з виплати заробітної плати та 1000 гривень моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працює у відповідача. За листопад 2016 року відповідач не виплатив йому заробітку плату. Він неодноразово звертався до керівництва заводу про виплату йому заборгованості із заробітної плати, але його прохання були проігноровані. З таких підстав, для захисту своїх конституційних прав на справедливу винагороду за працю, змушений звертатись до суду. Окрім цього, просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює у 1000 грн. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та без повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, уточнені позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та без повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, позов визнає. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного: Статтею ст.43 Конституції України встановлено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Встановлено, що позивач працює у відповідача. Згідно довідки ПАТ «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» від 25.12.2016 року №755 заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати за листопад 2016 року становить 7431,92 грн. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст.237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, його поведінку після невиплати заробітної плати, тривалість порушення прав позивача, як наслідок порушення нормального ритму життя, нормальних життєвих зв'язків, тяжкість вимушених змін, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. А тому, враховуючи вимоги п.п.3,5,6,9,13 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, з відповідача слід стягнути в користь позивача 500 грн. моральної шкоди. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню частково. У відповідності до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved