Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також стягнути з неї щомісячно аліменти по 1/6 частині її заробітку на кожну дитину, але не менше встановленого 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач являється матір'ю [PERSON] та [PERSON] Водночас мати дітей участі у їх вихованні не бере, не провідує, не цікавиться здоров'ям, морально та матеріально не підтримує. Відповідач ухиляється від своїх обовязків від утримання власних синів, що й стало підставою звернення позивача до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Також вказала, що малолітні [PERSON] та [PERSON] знаходяться та виховуються в його сім'ї. Мати дітей участі у вихованні та утриманні синів не бере. Відповідач та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, відзиву, пояснень на позов, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавали. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона являється соціальним працівником. Діти [PERSON] та [PERSON] виховуються в сім'ї [PERSON] та [PERSON] Діти забезпечені всіма необхідними умовами. Мати своїх синів не відвідує та не цікавиться їхнім життям. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] являється матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (на 7, 9 а.с.). Батько дітей помер 22.02.2008 року (на 11 а.с.). Вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.08.2008 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено їй покарання у виді девяти років позбавлення волі (на 12 а.с.). Діти мають статус позбавлених батьківського піклування та виховуються у сім'ї [PERSON] та [PERSON] (на 8, 10, 34, 35 а.с.). Згідно висновку, виконавчий комітет Вінницької міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав, щодо дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (на 4-6 а.с.). [PERSON] та [PERSON] письмово виклали свою позицію про позбавлення батьківських прав. ( на 39, 40 а.с.) Мати вихованням та утриманням своїх дітей не цікавиться та не займається. Відповідно до наданих листів [PERSON] та [PERSON] повідомлені, що судом розглядається питання про позбавлення їхньої біологічної матері батьківських прав відносно них. Діти заперечень не мають, та бажають залишитись на вихованні у прийомній родині [PERSON]. Правовідносини, що виникли між сторонами, відповідають сімейним, тому при вирішенні спору суд застосовує норми Сімейного кодексу України щодо визначення прав і обов`язків матері і дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний заклад, або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За таких обставин суд вважає, що вищевикладені обставини у справі, а саме те, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток синів, не цікавиться їхнім життям, станом здоров'я, інтересами та вподобаннями, не спілкується з дітьми, не проявляє ініціативи до зустрічей, є свідченням того, що відповідачка не займається вихованням свої малолітніх синів та виконанням своїх батьківських обов'язків щодо них. Відтак є всі підстави для позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на дитину суд розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи. З врахуванням вищенаведеного, обовязку батьків в утриманні своїх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на користь дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави 2114,40 грн судового збору, так як позивач був звільнений від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: approved