Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на трансформаторну підстанцію ТП №453, ТМ 630/10 №30574, що розташована за межами населеного пункту с. Василівка Біляївського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що 11.01.2011 року він придбав за договором купівлі-продажу у ФОП [PERSON] трансформаторну підстанцію ТП №453, ТМ 630/10 №30574, що розташована за межами населеного пункту с. Василівка Біляївського району Одеської області. В червні 2018 року він дізнався, що в провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом відповідачки до Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області про встановлення факту володіння до дня смерті та визнання права власності. У вказаному позові відповідачка просить встановити факт володіння до дня смерті [PERSON], померлим [INFO], вищезазначеною трансформаторною підстанцією, а також визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на трансформаторну підстанцію, посилаючись на те, що після смерті чоловіка вона, як спадкоємиця за законом першої черги, звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, в тому числі трансформаторної підстанції, але їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю посвідчених оригіналів правовстановлюючих документів на трансформаторну підстанцію. Отже, його право власності на трансформаторну підстанцію не визнається іншою особою, у даному випадку відповідачкою, а тому підлягає захисту у судовому порядку, що і стало підставою для його звернення з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні та справу розглянути у її відсутність. Представник третьої особи - Біляївського району електричних мереж ПАТ «Одесаобленерго» до судового засідання не з'явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11.01.2011 року між суб'єктом підприємницької діяльності ПП «[PERSON].» та суб'єктом підприємницької діяльності ПП «[PERSON].» було укладено договір купівлі-продажу, згідно умов якого СПД ПП «[PERSON].» продав, а СПД ПП «[PERSON].» купив трансформатор ТМ 630/10 №30574 - 1 шт., залізобетонні опори ЛЕП - 3 шт. (кутові), провід електропередач ВЛ - 04 кВ - 60 м ? 4 шт., роз'єднувач - 1 шт. Місцезнаходження: Одеська область, Біляївський район с. Василівка (за межами населеного пункту). Призначення: передача електричної енергії від ЛЕП ВЛ - 10 кВ до споживачів (а.с.17-18). Згідно п. п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 договору купівлі-продажу, сторони договору оцінили цілісний майновий комплекс за залишковою вартістю 25000 (двадцять п'яти тисяч) гривень. Покупець сплачує продавцю вартість майнового комплексу під час підписання даного договору. Передача продавцем цілісного майнового комплексу, вказаного в п.п. 1 даного договору і його приймання покупцем здійснюється на основі акта прийому-передачі, підписаного обома сторонами договору. Після підписання передавального акта обов'язки сторін по даному договору вважаються виконаними повністю. З моменту придбання права власності на цілісний майновий комплекс, який являється предметом даного договору, покупець володіє, користується і розпоряджається ним у відповідності до його призначення, приймає усі витрати на себе, пов'язані з утриманням цілісного майнового комплексу. З акту приймання-передачі від 18.01.2011 року вбачається, що продавець ПП [PERSON] передав, а покупець ПП [PERSON] прийняв у власність майно, яке є предметом договору купівлі-продажу від 11.01.2011 року, а саме: трансформатор ТМ 630/10 №30574 - 1 шт., залізобетонні опори ЛЕП - 3 шт. (кутові), ЛЕП - 04 кВ - 60 м ? 4 шт., роз'єднувач - 1 шт. Вказаний акт підтверджує перехід права власності на вищевказане майно до суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] (а.с.18). У своєму позові позивач зазначає, що в червні 2018 року він дізнався, що в провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області про встановлення факту володіння до дня смерті та визнання права власності. У вказаному позові відповідачка просить встановити факт володіння до дня смерті [PERSON], померлим [INFO], вищезазначеною трансформаторною підстанцією, а також визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на трансформаторну підстанцію, посилаючись на те, що після смерті чоловіка вона, як спадкоємиця за законом першої черги, звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, в тому числі трансформаторної підстанції, але їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю посвідчених оригіналів правовстановлюючих документів на трансформаторну підстанцію. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 26.02.2018 року позивача було залучено до участі у розгляді вказаної цивільної справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с.7). Відповідачка надала суду письмові докази, а саме: договір купівлі продажу від 18.07.2007 року, укладений між суб'єктом підприємницької діяльності ПП «[PERSON]» та суб'єктом підприємницької діяльності ПП «[PERSON].», відповідно до умов якого СПД ПП «[PERSON]» продав, а СПД ПП «[PERSON].» купив трансформаторну підстанцію ТП-453, ТМ 630/10 №30574 -1 шт., залізобетонні опори ЛЕП - 8 шт., провід і кабель лінії електропередач Вл - 04 кВ - 150 ? 4 м, роз'єднувач - 1 шт. Місцезнаходження: Одеська область, Біляївський район с. Василівка (за межами населеного пункту). Призначення: передача електричної енергії від ЛЕП ВЛ - 10 кВ до споживачів (а.с.23); акт приймання-передачі від 18.07.2007 року, згідно якого ПП [PERSON] передав ПП [PERSON] нерухоме майно трансформатора ТП-453, ТМ 630/10 №30574 на підставі договору купівлі-продажу від 18.07.2007 року, а саме: трансформаторної підстанції - 1 шт., залізобетонні опори ЛЕП - 8 шт., ЛЕП ВЛ - 04 кВ. м - 150 м ? 4 шт., роз'єднувач - 1 шт. Вказаний акт підтверджує перехід права власності на вищевказане майно до суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] (а.с.24); відповідь на запит Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області №209 від 06.09.2016 року, з якої вбачається, що інформацією щодо реєстрації договору купівлі-продажу трансформаторної підстанції ТП-453, ТМ 630/10 №30574 від 2011 року між [PERSON] та [PERSON] сільська рада не володіє (а.с.25); договір про постачання електричної енергії №908 від 08.07.2008 року, укладений між ВАТ ЕК «Одесаобленерго» та ФОП [PERSON], згідно умов якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі (а.с.26-27); акт №73 від 09.07.2008 року розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (а.с.28); перелік об'єктів споживача (а.с.29); положення про взаємовідносини оперативного персоналу Біляївського РЕМ і оперативного персоналу ФОП [PERSON] (ТП-453; ТП-403) (а.с.30-31); рахунки ПАТ «Одесаобленерго» від 17.11.2017 року, 16.01.2017 року, 16.12.2016 року, 25.01.2016 року, 24.12.2015 року, 23.01.2015 року, 27.12.2010 року, 23.02.2010 року, 21.08.2018 року, 20.08.2010 року та квитанції про їх оплату (а.с.32-41). Вищеперераховані документи, на думку відповідачки, підтверджують факт володіння її померлим чоловіком [PERSON] спірною трансформаторною підстанцією. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні встановлено, що позивач відповідно до договору купівлі-продажу від 11.01.2011 року є власником трансформатору ТМ 630/10 №30574, залізобетонних опор ЛЕП - 3 шт. (кутові), проводу електропередач ВЛ - 04 кВ - 60 м ? 4 шт., роз'єднувача - 1 шт., що розташовані за адресою: Одеська область, Біляївський район с. Василівка (за межами населеного пункту). Вказаний договір вчинений у простій письмовій формі, встановленій законом; підписи сторін договору посвідчені органом місцевого самоврядування; зміст договору не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Наведені обставини свідчать про те, що зазначений вище договір купівлі-продажу, оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні, був укладений у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У п. 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 р. №1440, визначено поняття рухомого майна, зокрема, «рухоме майно» - це матеріальні об'єкти, які можуть бути переміщеними без заподіяння їм шкоди. До рухомого майна належить майно у матеріальній формі, яке не є нерухомістю. Визначення трансформаторної підстанції та комплектної трансформаторної підстанції наведене у ДГС 24291-90 «Електрична частина електростанції та електричної мережі. Терміни та визначення». Відповідно до ДГС 24291-90 електрична підстанція - це електроустановка, призначена для прийому, перетворення і розподілу електричної енергії, складається з трансформаторів або інших перетворювачів електричної енергії, пристроїв управління, розподільних і допоміжних пристроїв по ДГС 19431. У свою чергу, трансформаторна підстанція - це електрична підстанція призначена для перетворення електричної енергії однієї напруги в енергію іншої напруги за допомогою трансформаторів. Комплектна трансформаторна підстанція (КТП) - це підстанція, що складається з шаф або блоків з вбудованим в них трансформатором і іншим устаткуванням розподільного пристрою, поставляється в зібраному або підготовленому до збірки вигляді. Корпус таких підстанцій виготовляється збірно-зварювальним способом з металу. Внутрішнє наповнення підстанції знаходиться в прямій залежності від її прямого призначення. Враховуючи зазначені властивості, спірна трансформаторна підстанція відноситься до рухомого майна. Частиною 2 ст. 181 ЦК України визначено, що рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. В матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на недійсність договору купівлі-продажу від 11.01.2011 року, укладеного між СПД ПП «[PERSON].» та СПД ПП «[PERSON].», а тому суд приходить до висновку, що позивач є добросовісним набувачем (власником) трансформаторної підстанції ТП №453, ТМ 630/10 №30574, що розташована за межами населеного пункту с. Василівка Біляївського району Одеської області. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а статтею 392 цього Кодексу встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України та ст. 15 Цивільного кодексу України вбачається, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Таким чином, в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право. Враховуючи те, що право власності позивача на спірну трансформаторну підстанцію підтверджується відповідним договором купівлі-продажу, який у встановленому законом порядку недійсним не визнано, ніким не оспорюється, з огляду на що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed