Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування квартирою №126 по вул.Коломийській, 19 у м.Львові. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка є його колишньою дружиною та зареєстрована у спірній квартирі, однак, остання за вказаною адресою не проживає, що підтверджується актами складеними уповноваженими працівниками ЛКП «Старий Сихів» від 05.07.2016 р., 03.10.2016р. та актом складеним уповноваженими представника ОСББ «Коломийська 19» від 25 січня 2017 року. Оскільки, відповідачка не цікавиться квартирою, не сплачує за житлово-комунальні послуги більше року, вважає, що така втратила право користування квартирою № 126 по вул. Коломийській, 19 у м.Львові. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позов в якому просить усунути перешкоди у користуванні квартирою №126 по вул. Коломийській, 19 у м.Львові та вселити її та неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] у квартиру [ADDRESS], зобов»язавши відповідача не чинити їм перешкод у користуванні вказаною квартирою. В обґрунтування зустрічного позову покликається на те, що з 2001 року перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] У спірній квартирі зареєстрована вона, відповідач та їхні неповнолітні діти. У 2015 року шлюбу між ними було розірвано, після чого вона з дітьми залишилась проживати у спірній квартирі. Однак, відповідач своєю поведінкою створив їм перешкоди у користуванні квартирою № 126 по вул. Коломийській, 19 у м.Львові та вигнав їх з квартири. З приводу неправомірних дій відповідача вона неодноразово зверталась до Сихівського ВП, зокрема, 29.01.2015 року із заявою про вчинення відповідачем хуліганських дій. 02.05.2015 року відомості її заяви щодо нанесення їй тілесних ушкоджень відповідачем було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. З огляду на те, що відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє колишнього члена сімї права користування займаним приміщенням, просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач та представник позивача первісний позов підтримав, дав пояснення аналогічні його змісту, просить такий задоволити. Зустрічний позов не визнав та пояснив, що жодних перешкод у користуванні квартирою відповідачем не чиниться, а тому просить в задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач та її представники в судовому засіданні зустрічний позов підтримали, дали пояснення аналогічні його змісту, просять такий задоволити. Первісний позов не визнали повністю та пояснили, що позивач чинив відповідачці перешкоди у користуванні спірною квартирою, а відтак, вона була змушена із неповнолітніми дітьми покинути квартиру та на даний час проживає у мами, іншого житла ні вона, ні діти не мають. Просять відмовити у первісному та задоволити зустрічний позов. Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації в судовому засіданні зустрічний позов підтримала та просить такий задоволити, щодо вимог первісного позову покладається на вирішення суду. Заслухавши пояснення відповідачки, представників сторін, представника третьої особи, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], малолітнього свідка [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов в задоволені первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов задоволити з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про право власності на квартиру № Г -13606 від 14 лютого 1997 року квартира [ADDRESS] на праві власності належить позивачу [PERSON]. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] складається з 3-х житлових кімнат, загальною площею 71,80 кв.м. У вказаній квартирі зареєстровані позивач, відповідачка, їх неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], дружина позивача [PERSON] та її донька [PERSON], що стверджується довідкою з місця проживання та склад сімї і прописки виданою ЛКП «Старий Сихів». Частиною 1 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено право членів сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно до ч.4 ст.156 Житлового кодексу України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу ( в т.ч. дружина наймача, їх діти і батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 01.04.2015 року, відповідачка зареєстрована у спірній квартирі, що стверджується довідкою адресно довідкового підрозділу ГУ ДМС у Львівській області від 10.02.2014 року. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Надані позивачем акти та показання свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що вони не бачили відповідачки та її неповнолітніх дітей у квартирі та будинку близько двох років, підтверджують факт непроживання відповідачки у спірній квартирі з травня 2015р., проте, не свідчать про неповажність причин непроживання останньої . Як встановлено судом відповідачка залишила квартиру на вимогу позивача, у зв»язку із неприязними відносинами, які виникли між нею та позивачем після розірвання шлюбу, не мала можливості проживати у такій через створені позивачем перешкоди (зміну замка вхідних дверей), а також у зв»язку із проживанням у спірній квартирі дружини позивача та її доньки. Зазначені обставини стверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], неповнолітнього свідка [PERSON], які ствердили, що після розірвання шлюбу позивач вигнав дружину із дітьми з квартири, змінив замок на вхідних дверях, вселив у таку свою нову дружину, яка категорично заперечує з приводу проживання не лише відповідачки, але і неповнолітніх дітей, під час перебування неповнолітньої доньки позивача у квратирі ображає та виганяє її, у зв»язку із чим позивач заборонив доньці приходити в квартиру. Крім того, вказані обстаивни підтверджуються і неодноразовими зверненнями відповідачки до правоохоронних органів щодо дій позивача (05.01.2015р., 28.01.2015р., 15.03.2016р., 01.05.2015р.), з приводу останнього звернення здійснюється досудове розслідування за ч.1 ст.125 КК України. Крім того, відповідачка зверталась і до органу опіки та піклування про неможливість користування спірною квартирою, про що свідчить відповідь органу опіки та піклування Сихівської районної адміінстрації. Покликання представника позивача на те, що у зазначеній відповіді на звернення відповідачці було роз»яснено право на звернення до суду, однак, остання таке право не використала суд не приймає до уваги, зважаючи на те, що відповідачка залишила квартиру 01.05.2015р. і в межах трирічного строку позовної давності 07.04.2017р. звернулась до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні житлом. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що непроживання відповідачки у спірній квартирі мало місце з поважних причин, а саме у зв»язку із створенням перешкод з боку позивача, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову слід відмовити . Зважаючи на те, що спірна квартира є зареєстрованим місцем проживання відповідачки та неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], право на користування якою набуде ними у встановленому законом порядку, відтак, останні вправі реалізувати своє право на проживання у ній, а створені позивачем перешкоди у цьому порушують їх право, а тому зустрічний позов слід заоволити та зобовязати відповідача не чинити їм перешкод в користуванні вказаною квартирою та вселити їх у спірну квартиру. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача слід стягнути 640 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст.29, 391, 405 Цивільного кодексу України , ст.ст. 9,156 та

Outcome: approved