Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS] , де він проживає разом із своєю родиною, дружиною та трьома неповнолітніми дітьми. Поряд із ним у квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] , яка є власником цієї квартири. На протязі одного року [PERSON] завдає йому та його родині незручності, порушуючи правила добросусідства, що виражається у порушенні норм санітарно гігієнічних правил у своєму помешканні, а саме зберігає предмети відходів життєдіяльності людини в наслідок чого відбувається розповсюдження стійкого неприємного запаху гниття відходів, який розповсюджується на декілька поверхів багатоквартирного житлового будинку та призводить до розмноження шкідників у будинку, таким чином порушує права його та його родини, на належні санітарно-гігієнічні умови проживання та охорону здоров`я. Він неодноразово намагався спілкуватися із [PERSON] але це не призводить до бажаного результату, а призводить лише до чвар і вона продовжує порушувати санітарно гігієнічні правила, порушуючи при цьому ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМ України від 08.10.1992р. №572. Вважає, що незаконними діями [PERSON] йому завдано моральну шкоду, що полягає у наступному: негативних наслідках, які полягають у вимушеності його родини вдихати на протязі років неприятні запахи, що доносяться із квартири відповідача, що значно погіршує якість їх життя У власній квартири вони не мають можливості комфортно та безпечно проживати; переживаннях, занепокоєння за своє здоров`я та здоров`я його родини; переживаннях, занепокоєння пов`язаних із постійними чварами із відповідачем, щодо її поведінки; необхідністю витрачати час на звернення до державних органах; необхідністю постійно здійснювати дезінфекціє біля свого помешкання для недопущення розведення у ньому шкідників які переповзають із помешкання відповідача. Просить стягнути з відповідача на корись позивача моральну шкоду в розмірі 7000грн. та стягнути з відповідача судові витрати у в розмірі 840,80грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.07.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, за підставами зазначеними в позовній заяві. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали в повному обсязі, посилаючись на недоведеність позивачем завданням моральної шкоди саме відповідачем. Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до відмітки в паспорті позивача серії [NUMBER] виданого 14.05.2015року Суворовським РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонські області [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 13.08.2003 року. Відповідно до посвідчення Управління праці та соціального захисту населення Каховської міської ради серії БС №508071 виданого 30.04.2020 року до 23.03.2024 року [PERSON] та [PERSON] є багатодітною сім`єю. Відповідно до відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області повідомило [PERSON] , щодо порушення умов проживання мешканкою квартири [ADDRESS] знаходиться на 7-ому поверсі 9-ти поверхового будинку, який обслуговується ТОВ «Керуючої компанії «Таврія», власником кв.92 є [PERSON] . На момент обстеження [PERSON] доступу до квартири не надала. При спілкуванні пояснила, що у квартирі проводяться ремонтні роботи. На підлозі спільного коридору біля квартир №91,92 наявні біологічні рештки тарганів та залишки препарату, яким проводилась дезінфекція. Членами комісії проведено з [PERSON] профілактичну бесіду щодо необхідності дотримання санітарних норм проживання у багатоповерховому житловому будинку. Відповідно до відповіді Головного управління Національної поліції в Херсонській області №36/378 від 03.02.2020 року повідомило [PERSON] , по факту порушення санітарно-гігієнічних норм з боку сусідки з кв. [INFO] [PERSON] зареєстрована у журналі ЄО за №1851 від 21.01.2020року Херсонським відділом поліції ГУ НП в Херсонській області. Під час перевірки з [PERSON] було проведено профілактичну бесіду та попереджено про подальшу відповідальність у разі відмови усунути вказані виявлені порушення санітарних норм за місцем її поважання. Відповідно до акту ТОВ «Керуючої компанії «Таврія» від 18.05.2020р., про те, що 18.05.2020р. провели обстеження кв. [ADDRESS] знаходиться на 7-ому поверсі 9-ти поверхового будинку. Квартира [ADDRESS] однокімнатна, приватизована. На момент обстеження [PERSON] допуск до квартири не надала. З приміщення квартири відчутно стійкий неприємний запах. Біля вхідних дверей квартири лежать мертві таргани. Відповідно до відповіді ТОВ «Керуючої компанії «Таврія» №01-20/45 від 14.04.2020р. повідомило [PERSON] стосовно антисанітарного стану квартири сусідки [PERSON] ТОВ «Керуюча компанія «Таврія» направлено 03.03.2020 року листа- попередження щодо приведення житлового приміщення до належного санітарного стану квартири [INFO] вказаного будинку її власницею. Для встановлення факту усунення порушень у зазначений термін [PERSON] допуск до свого помешкання не надала. Згідно ч. 1,\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.\~ст. 77-80 ЦПК України. Згідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Згідно ч. 1,\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Згідно\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Судом враховується, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 3\~ст. 23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Зазначене вище повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року по справі № 640/3837/17 та від 29 серпня 2018 року по справі № 686/16161/16-ц. Отже, в даному випадку необхідною умовою для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення моральної шкоди є встановлений факт неправомірних дій цього відповідача. При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Як встановлено ч. 1\~ст. 50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Відповідно до ч. 2\~ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Громадяни мають право на безпечні для здоров`я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище; відшкодування шкоди, завданої їх здоров`ю внаслідок порушення підприємствами, установами, організаціями, громадянами санітарного законодавства (ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення». Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»\~санітарне та епідемічне благополуччя населення це стан здоров`я населення та середовища життєдіяльності людини, при якому показники захворюваності перебувають на усталеному рівні для даної території, умови проживання сприятливі для населення, а параметри факторів середовища життєдіяльності знаходяться в межах, визначених санітарними нормами; середовище життєдіяльності людини (далі середовище життєдіяльності) сукупність об`єктів, явищ і факторів навколишнього середовища (природного і штучно створеного), що безпосередньо оточують людину і визначають умови її проживання, харчування, праці, відпочинку, навчання, виховання тощо; фактори середовища життєдіяльності будь-які біологічні (вірусні, пріонні, бактеріальні, паразитарні, генетично модифіковані організми, продукти біотехнології тощо), хімічні (органічні і неорганічні, природні та синтетичні), фізичні (шум, вібрація, ультразвук, інфразвук, теплове, іонізуюче, неіонізуюче та інші види випромінювання), соціальні (харчування, водопостачання, умови побуту, праці, відпочинку, навчання, виховання тощо) та інші фактори, що впливають або можуть впливати на здоров`я людини чи на здоров`я майбутніх поколінь; шкідливий вплив на здоров`я людини вплив факторів середовища життєдіяльності, що створює загрозу здоров`ю, життю або працездатності людини чи здоров`ю майбутніх поколінь; безпечні умови для людини стан середовища життєдіяльності, при якому відсутня небезпека шкідливого впливу його факторів на людину; сприятливі умови життєдіяльності людини стан середовища життєдіяльності, при якому відсутній будь-який шкідливий вплив його факторів на здоров`я людини і є можливості для забезпечення нормальних і відновлення порушених функцій організму. Відповідно до\~ст.\~22\~Закону України\~«Про забезпечення\~санітарного та\~епідемічного благополуччя\~населення» у процесі експлуатації виробничих, побутових та інших приміщень, споруд, обладнання, устаткування, транспортних засобів, використання технологій їх власник зобов`язаний створити безпечні і здорові умови праці та відпочинку, що відповідають вимогам санітарних норм, здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, травмам, забрудненню навколишнього середовища. Відшкодування шкоди, заподіяних внаслідок порушень санітарно-гігієнічної умови проживання та охорону здоров`я, здійснюється відповідно до чинного законодавства. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Згідно ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак\~в матеріалах справи відсутні\~належні та допустимі докази притягнення відповідача до відповідальності та\~протиправність поведінки відповідача. Доказів нанесення моральної шкоди, матеріли справи не містять. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Проаналізувавши зазначені обставини у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду позивачем не доведено, нанесення моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача, не доведено існування безпосереднього причинного зв`язку між діями відповідача та моральною шкодою, завданою позивачу, а отже відсутні достатні правові підстави для покладення відповідальності по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди саме на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судовий збір, понесений позивачем при зверненні до суду, відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed