Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 13\~522 долари США 99 центів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 07 грудня 2007 року між АКБ «Форум», правонаступником якого він є і відповідачем було укладено кредитний договір № 0059/07/00-N, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 50 000 доларів США 00 центів строком по 06 грудня 2032 року зі сплатою 12 % річних за його користування. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 06.01.2015 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача. Також, позивач зазначив про обовязок позичальника страхувати предмет застави протягом дії кредитного договору. Посилаючись на те, що відповідач не виконав вказаний обовязок щодо страхування, позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь суму штрафу в розмірі 5 000 гривень 00 копійок, що передбачено кредитним договором. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги заяви та просив задовольнити позов з викладених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні частково визнав позов, а саме: не визнав вимоги позивача щодо стягнення суми штрафу в розмірі 5 000 гривень 00 копійок по здійсненню страхування предмету застави. Пояснив, що дійсно останній платіж за укладеним із позивачем кредитним договором вніс в березні 2014 року, після чого, у звязку із суттєвим зниженням розміру отримуваної ним заробітної плати та суспільно-політичними негараздами в країні, він не здійснював жодних платежів за вказаним договором. Також, послався на неналежну поведінку працівників банку щодо його повідомлення про існування заборгованості за кредитним договором та необхідності укладення нового договору страхування заставного майна. Пояснив, що жодних повідомлень банку про його заборгованість, дострокове повернення усіх кредитних коштів та необхідність укладення договору страхування він не отримував. Вислухавши пояснення представника позивача і відповідача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 07 грудня 2007 року між АКБ «Форум» і [PERSON] укладено кредитний договір № 0059/07/00-N, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 50 000 доларів США 00 центів строком по 06 грудня 2032 року зі сплатою 12 % річних за його користування (а.с. 10 11). В преамбулі Статуту ПАТ «Банк Форум» записано, що ПАТ «Банк Форум» є правонаступником усіх прав та зобовязань АКБ «Форум» у звязку зі зміною його найменування (назви) (а.с. 27 29). Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується копіями відповідної заяви на видачу готівки від 07.12.2007 року та меморіального валютного ордеру № 51299 від 07.12.2007 року (а.с. 17). Пунктом 3.3.2. кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно із п. 2.3. цього договору. Відповідно до пункту 2.3. кредитного договору, позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 167 доларів США 00 центів. Проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником згідно із п. 2.7 цього договору (пункт 2.5. договору). Згідно із пунктом 2.7. кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно на рахунок, щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. Пунктом 4.1. кредитного договору встановлено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позивальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Отже, із змісту позовної заяви та пояснень учасників процесу судом встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої зобовязання перед позивачем за кредитним договором № 0059/07/00-N від 07.12.2007 року, що порушує права позивача. Згідно із пунктом 3.2.2. кредитного договору, банк має право вимагати достроково повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором. Пунктом 3.3.8. кредитного договору визначено, що позичальник зобовязаний достроково повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на письмову вимогу банку у випадках, передбачених цим договором, зокрема: якщо майно, що надане банку в заставу позичальником чи майновим поручителем не застраховане на користь банку (не продовжено дію договору страхування). Саме на вказану підставу, як на підставу вимоги банку дострокового повернення грошових коштів за кредитним договором, послався представник позивача в судовому засіданні. Відповідно до пункту 5.3. кредитного договору, сторони домовилися, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобовязань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобовязань, передбачених п. 3.3 цього договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього, банк надає під розписку уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. Згідно із пунктом 7.6. кредитного договору, усі повідомлення сторін цього договору здійснюються в письмовій формі шляхом направлення листів, телеграм чи факс-повідомлень з подальшим направленням оригіналів таких повідомлень рекомендованим листом; повідомлення є обовязком і здійсненим належним чином при направленні його рекомендованим листом за адресами сторін, вказаними у цьому договорі. Так, у кредитному договорі № 0059/07/00-N від 07.12.2007 року вказано адресу позивальника: м. Київ, вул. Тимошенко, буд. 2-к, гуртожиток. Вимоги про дострокове припинення зобовязань за кредитним договором № 0059/07/00-N від 07.12.2007 року, банк надсилав відповідачу належним чином рекомендованим листом як за адресою вказаною в кредитному договорі, так і за місцем реєстрації відповідача. Доводи відповідача щодо його неповідомлення працівниками банку про існування кредитної заборгованості та необхідності її дострокового погашення, суд не приймає до уваги, оскільки укладеним між сторонами кредитним договором чітко і конкретно встановлено порядок здійснення повідомлень позичальника та їх здійснення. Також, умовами кредитного договору спростовуються усі інші заперечення позивача щодо обставин несплати ним кредитних коштів. Отже, повідомлення позивача про необхідність дострокового повернення кредитних коштів, надсилались відповідачу належним чином, однак заборгованість за кредитним договором, станом на час розгляду справи, не погашено. Таким чином, відповідач не виконує свої зобовязання перед позивачем за укладеним кредитним договором № 0059/07/00-N від 07.12.2007 року. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 06.01.2015 року відповідач має заборгованість по кредитному договору на загальну суму 13\~522 долари США 99 центів, з яких поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 12\~302 долари США 84 центи; прострочена заборгованість за процентами 876 долари США 77 центів; поточна сума заборгованості за процентами 147 доларів США 63 центи та сума пені в розмірі 195 доларів США 75 центів (а.с. 5 9). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~ \~параграфа 1\~ \~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до\~\~статті 625\~ \~цього Кодексу; якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Відповідно до пункту 3.3.7. кредитного договору, протягом дії кредитного договору позичальник зобовязаний страхувати предмет застави на користь банку в акредитованих банком страхових компаніях. За умовами договору № 13-2830-13-0006 добровільного страхування заставного майна від 25 січня 2013 року, що міститься на аркушах 20 21 матеріалів цивільної справи, відповідачем було застраховане предмет застави по 24:00 годину 25 січня 2014 року. Як пояснив відповідач в судовому засіданні, новий договір страхування заставного майна він не укладав. Пунктом 4.4. кредитного договору визначено, що за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п. 3.3 (крім п. 3.3.2) кредитного договору, позивальник сплачує банку штраф у розмірі 5\~000 гривень 00 копійок. Даних про те, що позичальником добровільно або в іншому порядку сплачено банку такий штраф, під час розгляду справи суду не надано. Таким чином, в силу вказаних умов договору, зазначена сума штрафу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин, оскільки, відповідач належним чином не виконує свої зобовязання з повернення кредиту та сплатити процентів у строки передбачені кредитним договором № 0059/07/00-N від 07.12.2007 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, а також, не виконав свого обовязку щодо страхування предмету застави протягом дії кредитного договору, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи, що на підставі пункту 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, як уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved