Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.02.1978 року право власності на домоволодіння [ADDRESS] визнано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON], по 1/3 частині за кожним. В [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/ 3 частину домоволодіння по [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом була її донька [PERSON], яка спадщину прийняла. [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS]. Спадкоємцями після його смерті були: дружина [PERSON], яка спадщину прийняла та син [PERSON], який спадщину після померлого батька не прийняв,заяву до нотаріальної контори не подавав. [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті спадщину на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] прийняв її син, [PERSON]. Позивач звернувся до Четвертої дніпропетровської державної та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки [PERSON] за своє життя свідоцтво про право на спадщину після померлого чоловіка не отримала, та відсутні дані про реєстрацію за однією адресою [PERSON] та її сина, [PERSON] На підставі зазначеного позивач просить визнати на ним право власності на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON]. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволення позову наполягає. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про слухання справи повідомлені належним чином. Надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Проти позову не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.02.1978 року право власності на домоволодіння [ADDRESS] визнано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON], по 1/3 частині за кожним. В [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/ 3 частину домоволодіння по [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом була її донька [PERSON], яка спадщину прийняла. [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS]. Спадкоємцями після його смерті були: дружина [PERSON], яка спадщину прийняла та син [PERSON], який спадщину після померлого батька не прийняв,заяву до нотаріальної контори не подавав. [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті спадщину на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] прийняв її син, [PERSON]. Позивач звернувся до Четвертої дніпропетровської державної та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки [PERSON] за своє життя свідоцтво про право на спадщину після померлого чоловіка не отримала, та відсутні дані про реєстрацію за однією адресою [PERSON] та її сина, [PERSON] Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася до 1 січня 2004 року, а тому правовідносин зі спадкування майна після смерті спадкодавців застосовується Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зміст юридичної процедури встановлення факту прийняття спадщини однією особою від фізичної особи, яка померла, полягає у наданні права особі-спадкоємцю у передбаченому законом порядку реалізувати набуті нею спадкові права. У відповідності до вимог ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. В судовому засіданні встановлено, що після померлого [INFO] року [PERSON] спадщину фактично прийняла його дружина, [PERSON] оскільки проживала разом з ним до часу його смерті, проте не оформила свої спадкові права на 1\\ 3 частину спірного домоволодіння та померла. [PERSON] є таким, що фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки на день смерті своєї матері [PERSON] проживав разом з нею, що підтверджується наданими матеріалами справи. Позивач звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 03 червня 2017 року позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки позивачем не надано документи щодо проживання спадкодавця з померлим безпосередньо перед його смертю. Таким чином у нотаріуса відсутні можливості встановити коло спадкоємців, що фактично прийняли спадщину, відповідно до ст. 549 ЦКУ (в редакції 1963 року). Відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття Оскільки позивач використав позасудовий шлях оформлення спадкових прав і отримав відмову, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, а саме слід визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON]. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок позивача, оскільки позивачем питання про розподіл судових витрат не заявлялося.

Outcome: approved