Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 19.02.2013 року між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № КАВБКФ/1009335.1 відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 142600грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,44 % річних, строком на 60 місяців, тобто до 18.02.2018 включно, з цільовим призначенням - для придбання автомобіля з пробігом. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 19.02.2013 року між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] укладений договір застави транспортного засобу № ОБП/1009335.2, на підставі якого [PERSON] передав в заставу ПАТ «Укрбізнесбанк» транспортний засіб TOYOTA CAMRY, 2008 року випуску, колір чорний, кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , який належить заставодавцю на праві власності. Також, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № КАВБКФ/1009335.1 між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] 19.02.2013 року укладений договір поруки, відповідно до якого остання взяла на себе зобов`язання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] його зобов`язань перед Кредитором та нести солідарну відповідальність за виконання умов Кредитного договору. 03.08.2015 року ПАТ «Укрбізнесбанк» направив позивачу та поручителю [PERSON] письмову вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, в якій посилаючись на п. 6.3 Кредитного договору вимагає у 30 денний строк достроково повернути суму кредиту, яка станом на 21.07.2015 року склала 102487,02 грн. Позивач вважає, що ПАТ «Укрбізнесбанк» як кредитор за Кредитним договором у липні 2015 року скористався правом дострокової вимоги повернення кредиту, змінивши у такий спосіб строк кредитування, який на вимогу Кредитора був змінений з 18.02.2018 року на 05.09.2015 року (30 день з 06.08.2015 року). 22.02.2016 року ПАТ «Укрбізнесбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» Білої Ірини Володимирівни звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором у розмірі 86734,47 грн., яка розрахована станом на 15.12.2015 року. Під час розгляду вищезазначеної справи, [PERSON] у період з 17.12.2015 року по 15.09.2016 року було сплачено на користь ПАТ «Укрбізнесбанк» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 49600грн., у зв`язку з чим позовні вимоги були задоволені частково, з урахуванням погашеної частини заборгованості та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 35134грн. Протягом часу з 04.11.2016 року по 16.11.2017 року [PERSON] сплатив на користь ПАТ «Укрбізнесбанк», відповідно до вищезазначеного рішення суду, зафіксовану заборгованість за кредитним договором в сумі 35192грн., а тому вважає свої зобов`язання перед банком виконаними у повному обсязі. Проте [PERSON] з березня 2018 року почали надходити телефонні дзвінки від співробітників ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» з вимогою сплатити заборгованість за Кредитним договором у розмірі 35188,79грн., у зв`язку з чим у травні 2018 року [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» письмово з вимогою повідомити причини наявності заборгованості за Кредитним договором та підстави вимоги її сплати ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». На своє звернення позивачем була отримана відповідь в якій зазначалось, що 16.03.2018 року між ПАТ «Укрбізнесбанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. та зареєстрованого за № 124, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № КАВБКФ/1009335.1 від 19.02.2013 року, укладеного між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Проте, позивач вважає, що заборгованість за кредитним договором сплачена, ще до підписання договору про відступлення прав вимоги від 16.03.2018р., а тому ПАТ «Укрбізнесбанк» відступив ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не існуюче (відсутнє) зобов`язання, яке виконано позичальником належним чином у повному обсязі, у зв`язку з чим є припиненим. Але ані ПАТ «Укрбізнесбанк», ані ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» повного виконання зобов`язання за Кредитним договором та припинення зобов`язання з цих підстав не визнають та вважають зобов`язання не погашеним. Позивач звертається до суду та просить визнати зобов`язання за Кредитним договором № КАВБКФ/1009335.1 від 19.02.2013 року, укладений між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] , припиненим внаслідок його повного виконання. Визнати припиненим договір застави транспортного засобу № ОБП/1009335.2 від 19.02.2013 року, укладений між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Саламатовою М.В. та зареєстрований за реєстровим № 485; виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 16942734, зареєстрований 19.06.2018 року о 12:45:36, про реєстрацію обтяження предмету застави автомобіль TOYOTA CAMRY, 2008 року випуску, колір чорний, кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , обтяжувач - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», підстава обтяження - договір застави транспортного засобу № ОБП/1009335.2 від 19.02.2013 року, укладений між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Саламатовою М.В. Визнати припиненим договір поруки від 19.02.2013 року, укладений між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача адвокат Кузьмінов Д.В. підтримав поданий позов, просив його задовольнити, оскільки вважає його законним та обґрунтованим. Відповідачі повідомлені про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про прийняття справи до свого провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу їх реєстрації. Відповідачі відзиву на позов не подали, причини неявки суду не повідомили, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не звертались, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Вислухав пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 19.02.2013 року між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № КАВБКФ/1009335.1, відповідно до якого [PERSON] відкрито кредитний рахунок № [NUMBER] для видачі кредитних коштів в розмірі 142600грн., для придбання авто з пробігом, строком з 19 лютого 2013 року по 18 лютого 2018 року, з процентною ставкою за користування кредитом 14,44% річних (а.с.7-8,9) В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 19.02.2013 року між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] укладений договір поруки, відповідно до якого остання зобов`язалась солідарно нести відповідальність перед банком за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № КАВБКФ/1009335.1 від 19.02.2013р. (а.с.12) В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 19.02.2013 року між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] укладений договір застави транспортного засобу № ОБП/1009335.2, на підставі якого [PERSON] передав в заставу ПАТ «Укрбізнесбанк» транспортний засіб TOYOTA CAMRY, 2008 року випуску, колір чорний, кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , який належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , видане ВРЕР № 3 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області.(а.с.13-15, 16) Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 вересня 2016 року, було встановлено, що ПАТ «Укрбізнесбанк» звернувся до [PERSON] та [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 15.12.2015р. склала 86734,47грн. Суд врахувавши часткове погашення [PERSON] заборгованості в розмірі 49600 та судових витрат в розмірі 1378грн. стягнув солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість в розмірі 35134грн. (а.с.25-27) Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23 лютого 2017 року рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2016 року залишено без змін та набрало законної сили 29 вересня 2016 року.(а.с.28-29) Постановою Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 серпня 2019 року рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 лютого 2017 року залишено без змін. Пунктом 6.3 Кредитного договору визначено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення та повернення виданих кредитних коштів, сплати процентів, нарахованих за кредитом, комісій, неустойок і збитків у випадку: - непогашення Позичальником процентів та/або щомісячного внеску по кредиту згідно Графіка; - ухилення від банківського контролю; - недотримання Позичальником умов цього договору; - несплати Позичальником комісій (штрафу, пені), передбачених кредитним договором; - виявлення фактів використання кредиту не за цільовим призначенням; - якщо виданий кредит виявиться з різних причин незабезпеченим; - у разі порушення Позичальником умов п. 3.3 та /або п. 3.4 даного договору; - в період дії цього договору будуть визнані недійсними документи, угоди, дозволи тощо, що підтверджують право власності Позичальника на майно, передане в забезпечення виконання зобов`язань (заставу, іпотеку) за цим договором; - Позичальником, державними органами або третіми особами оспорюється дійсність укладених в забезпечення виконання зобов`язань за цим договором договорів застави (іпотеки), поруки та ін., у тому числі заявлені вимоги (з моменту подачі позову) про визнання договорів застави (іпотеки), поруки та ін. недійсними, такими, що не підлягають виконанню та/або незаконними. Про намір дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення суми кредиту, процентів, комісій, сплати неустойок і збитків, банк письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобов`язаний протягом 30 днів з моменту отримання письмової вимоги банку достроково повернути кредит, сплатити проценти, комісії, неустойку, передбачені цим договором. Скориставшись своїм правом, відповідно до п.6.3 Кредитного договору ПАТ «Укрбізнесбанк», 27 липня 2015 року на адресу [PERSON] та [PERSON] за № 4145, № 4146 надіслав вимогу про дострокове, а саме протягом тридцяти днів, погашення кредиту разом із заборгованістю на загальну суму 102487,02грн. (а.с.18,19) Зазначені вимоги отримані 06 серпня 2015 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення (а.с.20) В період часу з 04.11.2016 року по 16.11.2017 року [PERSON] сплачено 35192грн. в рахунок погашення кредиту та відсотків по ньому, що підтверджено наданими квитанціями (а.с.30-34). В листі ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» за № 50015 від 11.05.2018р. зазначається, що 20.04.2018 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» направлено листа до ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» з метою врегулювання наявності заборгованості за кредитним договором № КАВБКФ/1009335.1 від 19.02.2013 року, укладеним між ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» та [PERSON] . Згідно відповіді ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» по кредитному договору № КАВБКФ/1009335.1 від 19.02.2013року ними отримані кошти в розмірі 35192 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» направлено лист на адресу ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» щодо укладення додаткової угоди до договору відступлення та виключення [PERSON] з реєстру боржників. (а.с.35-36) Проте позивач змушений звертатись до суду, оскільки ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ПАТ «Укрбізнесбанк» не визнають припиненим кредитний договір № КАВБКФ/1009335.1 від 19.02.2013р. укладений між [PERSON] та ПАТ «Укрбізнесбанк» Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК Кодексу. З п.54 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі за № 444/9519/12 вбачається, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 598, 599 ЦК України встановлено, що припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст..4 ЦПК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином,\~під час\~розгляду справи\~було судом\~встановлено,\~що сума\~заборгованості [PERSON] \~ по\~кредитному договору\~№ КАВБКФ/1009335.1 від 19.02.2013 року, визначена в розмірі 35134грн. є остаточною, відповідно до Постанови Верховного суду від 19.08.2019року по справі № 333/970/16-ц (провадження № 61-17416 св 18), яка є остаточною та оскарженню не підлягає. Протягом часу з 04.11.2016р. по 16.11.2017р. [PERSON] сплачено 35192грн., що підтверджено під час розгляду справи квитанціями, а також листом ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та випискою по особовому рахунку [PERSON] (а.с.32-34,35-36) Таким чином, проаналізувавши у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом визнання припиненим кредитного договору, укладеного 19 лютого 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Укрбізнесбанк» за № КАВБКФ/1009335.1, а також визнанням припиненими договорів застави транспортного засобу № ОБП/1009335.2 від 19.02.2013р. та договору поруки від 19.02.2013р., укладеними в забезпечення виконання [PERSON] умов вищезазначеного кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Outcome: approved