Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів, солідарно, на його користь суму завданої майнової шкоди ( в порядку регресу) в розмірі 8500,36 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що 17.02.2012 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 5391 між ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» та [PERSON], за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Хонда аккорд дн [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] 26.08.2012 року по вул. Радянській,20-б в м. Луганську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Хонда аккорд» дн [NUMBER], під керуванням [PERSON] та Тролейбусу 100, маршрут 57, під керуванням [PERSON] ( власник - МКП «Луганськелектротранс»). В результаті дорожньо - транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» автомобіль «Хонда аккорд» дн [NUMBER], власником якого є [PERSON], у зв'язку з чим позивачем було виплачене страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 8 500,36 грн. (а.с.57), що підтверджується платіжним дорученням №2215 від 26.11.2012 року. Отже, після виплати страхового відшкодування позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму завданої майнової шкоди (в порядку регресу) в розмірі 8 500,36 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив справу слухати за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, про що надав заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився був повідомлен належним чином про що в матеріалах справи є повідомлення, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову та заяву про слухання справи за його відсутності не надав. Представник відповідача МКП «Луганськелектротранс» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, в заяві вказав, що [PERSON] дійсно працював на підприємстві водієм тролейбусу борт. номер 100 на момент здійснення дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини: Судом встановлено, що 17.02.2012 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 5391 між ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» і [PERSON], за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Хонда аккорд» дн [NUMBER] . У п 5.1 зазначеного договору зазначені умови страхування. Згідно п.4.6. даного договору строк його дія до 19 лютого 2013 року включно (а.с.5-11). 26.08.2012 року по вул. Радянській,20-б в м. Луганську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Хонда акорд» дн [NUMBER], під керуванням [PERSON] та Тролейбусу 100, маршрут 57, під керуванням [PERSON] (власник - МКП «Луганськелектротранс»), який керував зазначеним тролейбусом на відповідній правовій підставі. Згідно постанови Артемівського районного суду м. Луганська від 02 жовтня 2012 року по справі №1203/7833/2012;3/1203/1746/2012 винним в даній дорожньо - транспортній пригоді визнаний [PERSON], якого було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до страхового акту № 6426.08.12 від 26.11.2012 року (а.с.54) дорожньо - транспортна пригода, яка мала місце 26.08.2012 року, визнана страховим випадком. На підставі заяви про страховий випадок, страхового акту, № 6426.08.12 від 26.11.2013 року, рахунку № СЧ-0000800 від 12.11.2012 року позивач виконав умови договору, сплативши страхувальнику суму страхового відшкодування в сумі 8500,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2215 від 26.11.2012 року (а.с.57). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно ст.1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача МКП «Луганськелектротранс» про відшкодування завданої шкоди. Відповідно до приписів п. 6 Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] на момент здійснення дорожньо-транспортної пригоди дійсно працював в МКП «Луганськелектротранс» водієм тролейбусу борт. № 100. (а. с. 103). Враховуючи той факт, що з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, який на час ДТП був в трудових відносинах з МКП «Луганськелектротранс», та відповідач [PERSON] правомірно керував зазначеним транспортним засобом у якості водія МКП «Луганськелектротранс», позивачем виконанні умови договору добровільного страхування, та відшкодовано шкоду потерпілій особі в ДТП - [PERSON], суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню із зазначених вище підстав. На підставі викладеного та ст. 525-527, 530, 993, 1191, 1166, ч.2 ст. 1187 ЦК України, п. 6 Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: partial