Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №ZPXRR505031365 від 04 травня 2008 року у розмірі 6265 грн. 76 коп. та складається з: 1153 грн. 12 коп. заборгованість за кредитом; 00 грн. 62 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 4337 грн. 46 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 274 грн. 56 коп. штраф (процентна складова). та судові витрати. В судовому засідання представник позивача підтримала позовні вимоги та зазначила, що 04 травня 2008 року з відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого він одержав від позивача кредит в сумі 3180 грн. 17 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за договором виконав, перерахувавши кошти на рахунок, зазначений у рахунку-фактурі. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки шляхом сплати щомісячних платежів в період з 10 по 15 число кожного місяця в сумі 132 грн. 68 коп. Строк повернення обумовлений сторонами по 04 травня 2010 року, тобто на 24 місяці. Однак, починаючи з листопада 2008 року відповідач взагалі не вніс щомісячний платіж, а в грудні 2008 року та січні 2009 року оплата була проведена не в період, зазначений в договорі. Починаючи з 13 серпня 2009 року відповідач вніс останній платіж в сумі 140 грн. і більше проплату не проводив. Всього відповідачем сплачено кредит на суму 2072 грн. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка становить 6265 грн. 76 коп. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав надав письмові заперечення та пояснив, що дійсно ним було куплено техніку в кредит на суму 3180 грн. 17 коп. Він кредит сплачував, але можливо ним і було частково порушено умови погашення кредиту. Вважає, що розрахунок заборгованості позивачем проведений незрозуміло та неправильно. З сумою нарахованих відсотків не згоден. Що стосується стягнення пені, то просить застосувати строк позовної давності. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04 травня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриваБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання останнім заяви позичальника №ZPXRR505031365. Відповідно до даного договору відповідачу було надано кредит в сумі 3180 грн. 17 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, на строк 24 місяці по 04.05.2010 року включно, в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») (Стандарт) строки. Заява позичальника разом із запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») (Стандарт), Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір. Згідно підписаної заяви позичальника банк зобов'язався перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту в сумі 2667 грн. 93 коп. постачальнику на розрахунковий рахунок, що вказаний у рахунку-фактурі та 512 грн. 24 коп. на сплату страхового платежу. Дані зобов'язання банком виконані, що не заперечував у судовому засіданні відповідач та підтверджено рахунком-фактурою №СФМLВ-3428 від 15.07.2008 року /а.с.32/. Для виконання зобов'язань відповідачем банком було відкрито рахунок [NUMBER] на погашення заборгованості. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 10 по 15 число кожного місяця, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 132 грн. 68 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інші витрати згідно з Умовами /а.с.8 зворот/. Судом встановлено, що відповідач вносив щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості. Остання проплата по кредиту була зроблена відповідачем 13 серпня 2009 року, що підтверджується випискою по особовому рахунку [NUMBER] [PERSON] /а.с.33-35/. За Умовами надання споживчого кредиту, п.4.3 визначений порядок погашення заборгованості по кредиту, відповідно до якого кошти отримані від позичальника направляються на погашення пені, далі - прострочені відсотки по кредиту, далі прострочена заборгованість за кредитом. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Оскільки кредитним договором було передбачено повернення основної суми кредиту щомісячними платежами з 10 по 15 числа місяця відповідно до графіка погашення, а [PERSON] дані умови порушив, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України з нього слід стягнути заборгованість по кредиту, яка станом на 22.08.2014 року складає 1153 грн. 12 коп. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором визначено, що відповідач отримав кредит на суму 3180 грн. 17 коп. зі сплатою 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і оскільки борг по процентах станом на 22.08.2014 року становить 00 грн. 62 коп. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. Твердження відповідача про те, що в підписаній ним заяві позичальника встановлена процентна ставка за користування кредитом в розмірі 0,01 % на місяць, а в розрахунку заборгованості вказана 0,12% на місяць є хибними, оскільки для проведення розрахунку банком береться ставка річна, що складає 0,12 % річних. Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами, як того вимагає ч. 3 ст. 61 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України /а.с.6-7/. Розділом 5 п.5.3, п.5.1 Умов надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми заборгованості, а за порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менш 1 грн. за кожний день прострочки платежу. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Оскільки [PERSON] зобов'язання перед банком порушив, то відповідно до вимог ст.1050 ЦК України з нього слід стягнути 500 грн. - штраф (фіксована сума), 274 грн. 56 коп. - штраф (процентна складова) та пеню. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. В даному випадку кредитор не вжив заходів щодо зменшення заборгованості, так як передбачене Умовами, право банку на пред'явлення боржнику вимог про дострокове повернення кредиту або розірвання договору позивачем, не застосовувалося. Позивачем, згідно розрахунку за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором нарахована пеня в сумі 4337 грн. 46 коп., розмір якої підлягає зменшенню на підставі ч.3 ст.551 та ч.2 ст.616 ЦК України, оскільки право вимоги у банка до боржника виникло у вересні 2009 року, а кредитор протягом наступних п'яти років продовжував нараховувати відповідачу пеню, що призвело до її зростання. Тому, розмір неустойки значно перевищує розмір збитків і є наслідком недобросовісної поведінки позивача. Відповідач у судовому засіданні просив застосувати щодо нарахованої банком пені строк позовної давності в 1 рік, однак Умовами надання споживчого кредиту сторонами у п.5.5. було передбачено термін позовної давності по вимогах стягнення тривалістю 5 років, це стосується також і пені. З даними Умовами відповідач був ознайомлений і згоден, що підтвердив своїм підписом у заяві позичальника /а.с.8/. На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором. Аналізуючи зібрані по справі докази суд прийшов до висновку про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 3128 грн. 30 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial