Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Відповідача виплачене страхове відшкодування у порядку регресу у розмірі 104 425, 50 грн. В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що 10 березня 2010 року між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» (далі Позивач), як страховиком, та [PERSON], як страхувальником, був укладений договір № 06/0602951/0402/10 добровільного страхування наземного транспорту (далі Договір), яким був застрахований транспортний засіб марки «Suzuki Grand Vitara», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (надалі-Договір). За умовами вказаного Договору страхування, Позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку і на умовах, визначених Договором та чинним законодавством України. 07 грудня 2010 року о 10 годині 40 хвилин на вул. Запорізьке шосе, в районі е/о 51 в м. Дніпропетровськ, [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував автомобілем «ВАЗ-2105», державний номерний знак [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що привело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2011 року по справі № 3-13/11 водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 3 ст. 130 КпАП України. 09 грудня 2010 року страхувальник [PERSON] звернулася до Позивача із заявою № 0401/06/3373 про факт настання події та виплати страхового відшкодування. Відповідно до рахунку № 179 від 27.12.2010 року та калькуляції № 173 від 21.12.2010 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Suzuki Grand Vitara» становить 104 425, 50 грн. Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку від 19 січня 2011 року визначено, що страхувальнику підлягає до виплати страхове відшкодування у розмірі 104 425, 50 грн. З огляду на умови страхування та вимоги чинного законодавства України, зазначене вище ДТП було визнано позивачем страховим випадком, про що 01 березня 2011 року складено страховий акт № 1 0401/06/3373/57187. 02 березня 2011 року позивач повністю виплатив на рахунок СТО, яке здійснювало ремонт пошкодженого транспортного засобу, страхове відшкодування у сумі 104 425, 50 грн., яке і просить стягнути в порядку регресу на свою користь з відповідача. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74-76 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розряду справи не звернувся, тому суд відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як встановлено судом, 10 березня 2010 року між Позивачем як страховиком, та [PERSON] як страхувальником, був укладений договір № 06/0602951/0402/10 добровільного страхування наземного транспорту, яким був застрахований транспортний засіб марки «Suzuki Grand Vitara», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (надалі Договір). За умовами вказаного Договору страхування, Позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку і на умовах, визначених Договором та чинним законодавством України. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. 07 грудня 2010 року о 10 годині 40 хвилин на вул. Запорізьке шосе, в районі е/о 51 в м. Дніпропетровськ, Відповідач, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував автомобілем «ВАЗ-2105», державний номерний знак [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що привело до пошкодження транспортних засобів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2011 року по справі № 3-13/11 водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 3 ст. 130 КпАП України. Отже, вина Відповідача у вчиненні ДТП 07.12.2010 року встановлена у судовому порядку. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені, зокрема, судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 09 грудня 2010 року страхувальник [PERSON] звернулася до Позивача із заявою № 0401/06/3373 про факт настання події та виплати страхового відшкодування. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до п. 6.6., 6.6.3 Договору визначення розміру страхового відшкодування відбувається згідно з рахунками ремонтної організації або станції технічного обслуговування (СТО) за фактично виконаний ремонт транспортного засобу, на яку страхувальника було направлено страховиком (Варіант 3). Відповідно до рахунку № 179 від 27.12.2010 року та калькуляції № 173 від 21.12.2010 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Suzuki Grand Vitara» становить 104 425, 50 грн. Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку від 19 січня 2011 року було визначено, що страхувальнику підлягає до виплати страхове відшкодування у розмірі 104 425, 50 грн. З огляду на умови страхування та вимоги чинного законодавства України, зазначене вище ДТП було визнано Позивачем страховим випадком, про що 01 березня 2011 року складено страховий акт № 1 0401/06/3373/57187. 02 березня 2011 року Позивач повністю виплатив на рахунок СТО, яке здійснювало ремонт пошкодженого транспортного засобу, страхове відшкодування у сумі 104 425, 50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0008836 від 02 березня 2011 року. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, враховуючи вищенаведені обставини, зважаючи на те, що позивач повністю виплатив страхове відшкодування страхувальнику [PERSON], внаслідок завдання останньому шкоди через ДТП, вчиненої з вини відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1044,26 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved