Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору у розмірі 22268,78 грн., а також понесений ними судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.03.2008 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит, зі сплатою за користування кредитом 36% на рік. Договір укладено у виді заяви, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, станом на 30.09.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 22268,78 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте від нього надійшла заява в якій він просив суд справу розглядати без його участі і зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням заяви представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2008 року сторонами було підписано заяву, відповідно до якої [PERSON] просив банк надати йому кредит у сумі 4860 грн. на строк 24 місяці - з 19.03.2008 року по 19.03.2010 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 58,32 грн. та єдиноразової винагороди у розмірі 810 грн. Далі заявою було встановлено базову процентну ставку - 3%. (а.с. 6) Зі своєї сторони [PERSON] зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди, комісії, в зазначені в заяві та Умовах строки. Для виконання взятих на себе зобов'язань, [PERSON] просив банк відкрити йому рахунок. Виходячи з умов заяви, погашення заборгованості мало здійснюватись щомісячними платежами. (а.с. 6) Підписуючи заяву [PERSON] підтвердив, що ознайомлений та згоден з Умовами і правилами надання банківських послуг, отримав повну інформацію про умови кредитування, а також узгодив з банком, що підписана ними заява, разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами і Тарифами, складає кредитно-заставний договір. (а.с. 6) На підставі вищевикладеного, враховуючи, що заява підписана [PERSON] і не була предметом оскарження в судах чи інших органах, на даний час є чинною і жодні її положення не скасовані, - суд приходить до висновку, що волевиявлення [PERSON] при укладенні договору в такій формі, було вільним. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що банком не було виконано умови кредитного договору. Натомість наданий банком розрахунок заборгованості (а.с. 4), свідчить про те, що кредитні кошти були перераховані [PERSON] Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість по кредитному договору станом на 30.09.2013 року становить 22268,78 грн. Заборгованість складається із заборгованості за кредитом - 4987,49 грн., заборгованості за відсотками - 15744,68 грн. та штрафу - 1536,61 грн. (фіксована частина - 500 грн., процентна частина - 1036,61грн., а.с.3). (а.с. 4-5) В матеріалах справи є лише один розрахунок заборгованості - наданий банком. Відповідач жодним чином не висловив заперечення, щодо наданого банком розрахунку, хоча копія долучених до матеріалів справи письмових доказів, була йому направлена (а.с. 18, 19) Свого розрахунку заборгованості по позову, відповідач не надавав. При цьому суд враховує, що п. 6.3 узгоджених сторонами Умов, передбачено обов'язок клієнта ([PERSON]), отримувати виписку про стан карткового рахунку та проведених по картці операціях, а п. 4.9 - обов'язок банку, надавати таку виписку щомісячно. Таким чином, суд приходить до висновку, що протягом всього часу дії договору, відповідач був проінформований про стан кредитного рахунку, в тому числі і про стан заборгованості та нараховані до сплати суми. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, і до подачі позову відповідач не висловлював своїх заперечень, щодо нарахувань по договору. На підставі викладеного, при визначенні суми, що підлягає до стягнення з відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, суд бере за основу розрахунок заборгованості наданий позивачем. Заборгованість по тілу кредиту, відсотки за користування кредитними коштами та штраф, були передбачені умовами договору, що узгоджений та підписаний сторонами по справі. Тому такі суми можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Суд стягує заборгованість відповідно до нарахованих позивачем сум. Суд не володіє спеціальними економічними знаннями, а тому не перевіряє правильність нарахованих сум, відносно ставок по відсотках за користування кредитом та ставки процентної складової штрафу. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору у розмірі 22268,78 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача також має бути стягнуто на користь позивача, сплачений ними судовий збір (у повному обсязі). При винесенні рішення судом враховано, що позивачем не пропущено строки позовної давності, оскільки відповідно до п. 9.12 Умов, у разі якщо жодна зі сторін не проінформувала іншу про закінчення терміну дії договору, він пролонгується на той самий строк, на який був укладений. (а.с. 9) Таким чином, дію договору не припинено. Суд також враховує, що кредитний договір було укладено між відповідачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк», проте зі статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що вони є правонаступниками останнього. (а.с. 14)

Outcome: approved