Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 2712 грн. витрат на лікування потерпілого від злочину. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.07.2014 року близько 01.00 год. в с.Станиля Дрогобицького району Львівської облатсі [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, маючи умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, під час конфлікту, на грунті особистих неприязних відносин, наніс удар деревяною палицею в голову неповнолітньому [PERSON], [INFO], спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді лінійного зламу лобної кістки з переходом на праву тімяну кістку, епідермальної гематоми правої лобної долі, набряку стиснення головного мозку, дислокаційного синдрому, забою головного мозку, забійної рани тімяно-лобної ділянки, гематоми мяких тканин у скронево-чоловій ділянці голови справа, які до ступеня тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.09.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Внаслідок таких протиправних дій відповідача [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Дрогобицької міської лікарні №1 з 20.07.2014 року по 01.08.2014 року, діагноз «закрита черепно-мозкова травма, перелом кісток склепіння черепа, забійна рана голови тощо». Згідно з калькуляцією коштів, витрати медичного закладу на лікування [PERSON] становлять 2712 грн. В добровільному порядку кошти затрачені на лікування [PERSON] не відшкодовані. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 20.07.2014 року близько 01.00 год. в с.Станиля Дрогобицького району Львівської облатсі [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, маючи умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, під час конфлікту, на грунті особистих неприязних відносин, наніс удар деревяною палицею в голову неповнолітньому [PERSON], [INFO], спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді лінійного зламу лобної кістки з переходом на праву тімяну кістку, епідермальної гематоми правої лобної долі, набряку стиснення головного мозку, дислокаційного синдрому, забою головного мозку, забійної рани тімяно-лобноъ ділянки, гематоми мяких тканин у скронево-чоловій ділянці голови справа, які до ступеня тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Згідно розяснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У звязку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.09.2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Потерпілий [PERSON] в період з 20.07.2014 року по 01.08.2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні. Вартість одного л/дня в нейрохірургічному відділенні становить 226 грн. Загальна сума витрат складає 2712 грн. Положеннями статті 1206 ЦК України передбачена відповідальність особи, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Outcome: approved