Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа : [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, вказуючи, що 21 лютого 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №CNL-F00/025/2007, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 133 040,00 доларів США із встановленням плаваючої процентної ставки у розмірі 5,49% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені у банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). В подальшому до кредитного договору були внесені зміни додатковими договорами №1 від 20.01.2009 р. та №2 від 21.07.2009 р., внаслідок яких змінилась процентна ставка до 8,28% річних в період з 21.09.2009 р. по 21.12.2009 р. та у плаваючому розмірі 6,18% + FIDRв період з 22.12.2009 р. до повного виконання боргових зобов»язань. Для забезпечення виконання позичальником його боргових зобов'язань за кредитним договором № CNL-F00/025/2007, 21.02.2007р. між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № РCL -F00/025/2007, за умовами якого відповідачі передали позивачу в іпотеку в забезпечення виконання зобов»язань по кредитному договору : житловий будинок з прибудовами (літера А-1) загальною площею 109,2 кв.м., гараж літ. Д, вбиральню літера Г, огорожу номер 1-3, замощення літ. І, що знаходиться за адресою : м. Черкаси, пров. Праці, 38 та земельну ділянку площею 588,3 кв.м. Позичальнику було направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором CNL-F00/025/2007, вих. № 12-4-10/7489 від 20.06.2014р., проте, станом на дату подання позовної заяви, вимога виконана не була. Станом на сьогодні заборгованість по кредиту складає 119809,58 дол. США. Просять звернути стягнення на предмет іпотеки зі встановленням способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та початкової ціни на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з відповідачів судові витрати солідарно. В ході розгляду справи представником позивача було збільшено позовні вимоги та просив звернути стягнення на предмет іпотеки : житловий будинок з прибудовами (літера А-1) загальною площею 109,2 кв.м., гараж літ. Д, вбиральню літера Г, огорожу номер 1-3, замощення літ. І та земельну ділянку площею 588,3 кв.м., що знаходяться за адресою : м. Черкаси, пров. Праці, 38 та належать [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» на суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 155510,59 дол. США , в тому числі 108649,26 дол. США заборгованість по поверненню кредиту та 46861,33 дол. США заборгованість по сплаті процентів зі встановленням способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та початкової ціни на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з відповідачів судові витрати солідарно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] та третьої особи [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні. Пояснив, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачки [PERSON] та третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 лютого 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CNL-F00/025/2007, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 133 040,00 доларів США із встановленням плаваючої процентної ставки у розмірі 5,49% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені у банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). В подальшому до кредитного договору були внесені зміни додатковими договорами №1 від 20.01.2009 р. та №2 від 21.07.2009 р., внаслідок яких змінилась процентна ставка до 8,28% річних в період з 21.09.2009 р. по 21.12.2009 р. та у плаваючому розмірі 6,18% + FIDRв період з 22.12.2009 р. до повного виконання боргових зобов»язань. Для забезпечення виконання позичальником його боргових зобов'язань за кредитним договором № CNL-F00/025/2007 від 21.02.2007р., між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № РCL -F00/025/2007, за умовами якого відповідачі передали позивачу в іпотеку в забезпечення виконання зобов»язань по кредитному договору : житловий будинок з прибудовами (літера А-1) загальною площею 109,2 кв.м., гараж літ. Д, вбиральню літера Г, огорожу номер 1-3, замощення літ. І, що знаходиться за адресою : м. Черкаси, пров. Праці, 38 та земельну ділянку площею 588,3 кв.м. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Позичальник не виконував свої зобов»язання, а тому ПАТ «ОТП Банк» звернувсь до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.07.2015 року, за позовом ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором вимоги позивача задоволено. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 10.11.2015 року, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.07.2015 р. скасовано, позов ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за відсотками по кредитному договору за період з 10.06.2012 року по 09.06.2015 р. в сумі 46861,33 дол. США, що еквівалентно 1066324,88 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно до ст. 19 ЗУ «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, або третейського суд, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави(ч.6 ст.20 ЗУ «Про заставу»). Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Ст.. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.. 257 \~ЦК України. загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч. 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Умовами кредитного договору п. 1.9 передбачене дострокове виконання боргових зобов»язань за ініціативою позивача та розірвання кредитного договору та зазначено, що незважаючи на інші положення кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у визначений банком частині у випадку невиконання позичальником або поручителем, майновим поручителем своїх боргових чи інших зобов»язань за цим договором чи іншими укладеними з банком договорами та умовами документів забезпечення. При цьому зобов»язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено боржником протягом 30 календарних днів з дати одержання відповідної вимоги. Право позивача на дострокове виконання зобов»язань закріплено також у п.п.2.1.4.1 та п.2.1.4 додаткового договору №2 від 21.07.2009 року до кредитного договору. Отже, сторонами при укладенні договору, визначені умови, за яких у позичальника виникає обов»язок дострокового погашення заборгованості, що кореспондується з правом банку вимагати у відповідача повернення усієї суми кредиту з нарахованими відсотками та штрафними санкціями. ПАТ «ОТП Банк» було направлено вимогу від 27.01.2010 року на адресу [PERSON] за вих.. №F00-04-04/256 про дострокове виконання боргових зобов»язань протягом тридцяти днів з дати отримання цієї вимоги. Враховуючи ч. 4 ст. 559 ЦК України, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк пред»явлення позову до поручителя [PERSON], оскільки строк перебігу строку давності почався з 27.08.2010 року. Дана позиція викладена в рішенні Апеляційного суду Черкаської області №22ц/793/2284/15 від 10.11.2015 року. Представник позивача посилався на відзив досудової вимоги від 03.12.2012 р. від 27.01.2010 р. про погашення заборгованості за кредитним договором на ім.»я [PERSON] та [PERSON] з метою надання можливості боржникам добровільно виконати свої зобов»язання за кредитним договором. Суд не може прийняти до уваги дану позицію, оскільки згідно висновку експерта №301 від 29.09.2015 року, підписи від імені гр.. [PERSON] та [PERSON] підписами не являються, а лише їх зображеннями які нанесені струменевим способом. З даного приводу було відкрито кримінальне провадження30.07.2015 р. згідно ст.. 358 ч. 4 КК України. Крім того, рішенням апеляційного суду Черкаської області поважність причин пропуску звернення до суду, на які посилається представник позивача в даному судовому засіданні знайшов необгрунтованими та такими, що не можуть бути прийняті судом до уваги, що відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України вищевказані факти не доказуються при розгляді інших справ. Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги ( стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки є додатковою вимогою до основної вимоги ( основного зобов»язання) про стягнення заборгованості за кредитом. Таким чином, банк змінив строк виконання зобов»язання за вказаним кредитним договором, визначивши новий строк з 21.02.2017 р. на 27.02.2010 року, тому перебіг позовної давності почався саме з цієї дати, а тому позивач повинен був протягом трьох років звернутись до суду за захистом свого порушеного права, який сплив 27.02.2013 р.

Outcome: dismissed