Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати недійсним договір оренди укладений між [PERSON] та Селянським фермерським господарством «Дєдов» (далі СФГ «Дєдов»), зареєстрований Відділом Держкомзему в Олександрівському районі за № 352050004001250 від 29.12.2011 року. Також просив витрати по сплаті судового збору та інші судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 08.10.2018 року при отриманні адміністративної позовної заяви позивачем в якій було СФГ «Дєдов»,\~ йому стало відомо про існування зареєстрованого договору оренди за № 352050004001250 від 29.12.2011 року між покійною [PERSON] (його бабусею, яка померла [INFO] ) та СФГ «Дєдов». Оскільки, власник земельної ділянки [PERSON] померла у квітні 2011 року, а державна реєстрація договору оренди землі відбулася у грудні 2011 року, тобто після її смерті, то, за відсутності цивільної правоздатності, у власника не могло виникнути жодних прав та обов`язків за даним договором оренди. 04.10.2011 року спадщину прийняв його батько [PERSON] , після смерті якого, він разом з братом отримали у спадок земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] , площею 3,8012 га. Як співвласники вказаної земельної ділянки, вони з братом вирішили розділити її з виділенням кожному окремо частки в натурі. Також, зазначає, що у вказаному договорі оренди відсутні істотні умови, а саме кадастровий номер земельної ділянки. Оригінал договору від відповідача не отримував. Оскільки, вказаний договір грубо порушує права на володіння, користування та розпорядження власника земельної ділянки, тому просить визнати його недійсним, з підстав недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені цивільним законодавством. Ухвалою від 04.12.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с. 15-16). Ухвалою від 24.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с. 55-56). Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, посилаючись на підстави, які викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що позивач знав про договір та разом з братом отримував орендну плату за ним. Факт укладення договору та факт набрання ним чинності може бути різним у часі. Смерть орендодавця та реєстрація договору після смерті орендодавця не припиняє його дію. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний департамент група компаній Колос» (далі ТОВ «Юридичний департамент група компаній Колос») [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Зазначив, що на момент прийняття спадщини спірний договір не був зареєстрований, тому права на обов`язки по спірному договору не могли перейти до спадкоємців. Треті особи: [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос 14» (далі ТОВ «Колос 14») у судове засідання не з?явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі (а.с. 111, 128). Треті особи: Відділ в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Сектор реєстрації Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області у судове засідання не з?явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили (а.с. 114-115). Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, між [PERSON] та СФГ «Дєдов» укладено договір оренди землі б/н від 01.04.2010 року (оригінал якого досліджено у судовому засіданні), за яким [PERSON] надала, а СФГ «Дєдов» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур, загальною площею 3,80 га, яка розташована на території Староосотської сількьської ради. Договір зареєстрований у Олександрівському офісі КРФЦЗКД 29.12.2011 року за № 352050004001250 (а.с. 4-5). Пунктом 40 вказаного Договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для змін умов або розірвання Договору. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 78). Після її смерті зазначену земельну ділянку успадкував її син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.11.2011 року (а.с. 6). Після смерті [PERSON] , зазначену земельну ділянку по 1/2 частині успадкували його сини Куцевол [PERSON] . [PERSON] (позивач по справі) та [PERSON] (третя особа по справі), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.04.2016 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально. У даному випадку, оспорюваний договір укладено у письмовій формі, підписаний сторонами (ст. 207 ЦК України). Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оренду землі», укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, а відповідно до ст.\~18\~цього Закону Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується сторонами, державна реєстрація спірного договору відбулася 29.12.2011 року і ніким не скасовувалася. 29.12.2011 року договір оренди землі б/н від 01.04.2010 року набрав чинності, держава офіційно визнала цей договір і строк дії цього договору закінчується, виходячи з умов договору 29.12.2026 року. Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України (постанова від 18.01.2017 року № 6-2777 цс16). Згідно частини 2 статті 792\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України), відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Законом, яким регулюються відносини, пов?язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо вже сам договір передбачає передання майна або інші дії, він вважається укладеним з моменту вчинення відповідної дії (частина перша - друга статті 640 ЦК України). З огляду на вказані приписи не можна вважати неукладеним договір після його повного або часткового виконання сторонами. Саме такий правовий висновок викладений у постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17. Згідно ст. 6 ЦК України, однією з загальних засад цивільного законодавства є добросовісність. Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Заявою позивача адресованій голові СФГ «Дєдов» від 08.11.2017 року підтверджується факт визнання ним дійсності укладеного договору між СФГ «Дєдов» та [PERSON] (його бабою) та його умов (а.с. 50). Згідно платіжних доручень № 3226 від 19.09.2016 року, № 4938 від 29.11.2017 року та № 4937 від 29.11.2017 року підтверджується факт отримання позивачем та його братом [PERSON] (третя особа по справі) орендної плати за землю у 2016-2017 роках (а.с. 51-53). Зазначену вище заяву та факт отримання орендної плати позивачем та його представником у судовому засіданні не спростовано, тобто позивач визнав вказані факти. Таким чином, дії позивача, який визнавав умови спірного договору та отримував орендну плату за ним, а згодом пред`явив позов про визнання його недійсним, суперечить його попередній поведінці і є недобросовісним. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складіф Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 року у справі № 390/34/17. За таких обставин, суд приходить до висновку, що спірний договір оренди був укладений та підписаний за життя орендодавця, виконувався сторонами, його реєстрація після смерті власника земельної ділянки не свідчить про його недійсність, умовами договору не передбачене автоматичне припинення оренди у зв?язку із переходом права власності на земельну ділянку, договір продовжував виконуватися й позивачем, який набувши права власності на земельну ділянку, отримував орендну плату за землю від відповідача. Тому, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.141 ЦПК України, у разі відмови у позові, судові витрати, понесені позивачем, необхідно віднести за його рахунок. Крім того, представником відповідача подано клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Згідно, рахунку-фактури № 10/05 від 10.05.2019 року, платіжного доручення № 9360 від 10.05.2019 року, акту 10/05 про прийняття-передачі наданих послуг від 10.05.2019 року, СФГ «Дєдов» на підставі додатку № 1 від 01.02.2019 року до договору № 1 від 01.02.2019 року про надання правової допомоги здійснило оплату адвокату Кривенку М.П. за юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених актом прийняття-передачі наданих послуг № 10/05 від 10.05.2019 року, в сумі 6000 грн. 00 коп. (а.с. 141-142, 144-146). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За даних обставин, враховуючи, що у задоволенні позову необхідно відмовити, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн. 00 коп.

Outcome: approved