Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, з урахуванням уточнень, в якій просить суд звільнити з-під арешту, накладеного 28.07.2010р. Фрунзенським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції , автомобіль марки ВАЗ, модель: 211144, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: ХТА 21144074395656, реєстраційний номер: АХ 4767 ВВ, який належить на праві власності Відповідачу - [PERSON], а також стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., вказуючи про наступне. 27.08.2007 року між Позивачем та Відповідачем був укладений кредитний договір № DN81AR03110045, згідно з яким, Відповідач отримав кредит у сумі 74463,76 грн. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором Позивач та Відповідач 27.08.2007р. уклали договір застави автотранспорту, відповідно до умов якого Відповідач передав в заставу Позивачу автомобіль марки ВАЗ,модель: 211144, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: ХТА 21144074395656, реєстраційний номер: АХ 4767 ВВ, який належить на праві власності Відповідачу. Але, здійснюючи дії, необхідні для реалізації предмету застави, Позивачем було встановлено, що 28.07.2010р. Фрунзенським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності Відповідачу - [PERSON] У звязку з тим, що право застави у Позивача виникло 27.08.2007 року, а постанова про накладення арешту була винесена третьою особою 28.07.2010 року, тобто пізніше, ніж було укладено договір застави, Позивач звернувся з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, якою просить розглянути справу за його відсутність та задовольнити позовні вимоги повністю, а також просив суд постановити по справі заочне рішення у разі неявки відповідача. Відповідач гр. [PERSON], в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи. Представник третьої особи -Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач гр. [PERSON] не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. В судовому засіданні із наявних матеріалів справи достовірно встановлено, що 27.08.2007 року між Позивачем та Відповідачем - [PERSON], був укладений кредитний договір № DN81AR03110045, згідно з яким, Відповідач отримав кредит у сумі 74463,76 грн. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором Позивач та Відповідач 27.08.2007р. уклали договір застави автотранспорту, відповідно до умов якого Відповідач передав в заставу Позивачу автомобіль марки ВАЗ, модель: 211144, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: ХТА 21144074395656, реєстраційний номер: АХ 4767 ВВ, який належить на праві власності Відповідачу. Але, здійснюючи дії, необхідні для реалізації предмету застави, Позивачем було встановлено, що 28.07.2010р. Фрунзенським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності Відповідачу - [PERSON] Згідно ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст.16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. У даному випадку право застави у Позивача виникло 27.08.2007 року, а постанова про накладення арешту була винесена третьою особою 28.07.2010 року, тобто пізніше, ніж було укладено договір застави. Згідно ст.14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Таким чином, позов Позивача про звільнення заставленого майна з-під арешту підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з винної сторони всі судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача стягується судовий збір в сумі 243,60 грн., сплачений позивачем при подачі позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved