Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що між позивачем та відповідачем 25 грудня 2007 року укладений договір б/н, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено в розрахунку заборгованості за договором. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 28 лютого 2015 року в сумі 14078,44 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач представника не направив. Повідомлений. До суду надіслано заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника. В разі неявки відповідача не заперечує на вирішенні справи заочно. Відповідач в судове засідання не з'явилася. На адресу зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання відповідача направлено копію позовної заяви з додатками та повістку-виклик. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Справу розглянуто за відсутності відповідача заочно. Аналізуючи надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 629, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 25 грудня 2007 року укладено договір б/н шляхом написання анкети-заяви, яка разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] договір про надання банківських послуг. За договором позивач надав, а відповідач отримав кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 28 лютого 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 14076,44грн., та складається з: 7388,10грн. - заборгованість за кредитом; 4941,84грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 600,00грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 646,50грн. - штраф (процентна складова). Суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Виходячи з наданих доказів суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено заборгованість за сумою наданого кредиту в розмірі 7388,10грн. та відсотків за користування кредитом в розмірі 4941,84грн., всього 12329,94грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доказів в підтвердження обставини існування заборгованості за пенею та комісією в розмірі 600,00грн. позивачем не надано. Умовами договору такий вид платежу як «пеня та комісія» не передбачений. Розрахунок розміру комісії окремо від розміру пені суду не наданий. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, доданих до позовної заяви, в разі порушення клієнтом строків платежів за яким-небудь з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш як на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Сума штрафу (процентна складова), підлягає стягненню в розмірі 616 гривень 50 копійок (7388,10 + 4941,84 = 12329,94 х 5 : 100 = 616,50). Штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн. стягненню не підлягає, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 549 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача штраф у вигляді фіксованої суми, а не у вигляді відсотків від суми невиконаного зобов'язання. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом, штраф (процентна складова), всього 12946,44грн. (7388,10 + 4941,84 + 616,50 = 12946,44). Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 223 гривні 49 копійок (14076,44грн. : 12946,44грн. = 1,09; 243,60грн. : 1,09 = 223,49грн.).

Outcome: partial