Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Проте, будучи спадкоємцем першої черги за законом, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують належність цього майна спадкодавцеві. Тому позивач і звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спірний будинок. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Крім того, ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] до Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування до судового розгляд по суті у відкритому судовому засіданні на 17 березня 2021 року. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно позовної заяви просив розгляд справи проводити без його участі в разі його неявки в судове засідання. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 лютого 1990 року, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис 06 лютого 1990 року за №2 (а.с.5). Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 квітня 1952 року, [PERSON] народився [INFO] і його матір`ю записана [PERSON] (а.с.9). Як вбачається із довідки, виданої виконавчим комітетом Парафіївської селищної ради № 2-719 від 02 грудня 2019 року, відповідно до запису в погосподарській книзі с.Іваниця, станом на 01 січня 1990 року, особовий рахунок № [NUMBER] , головою господарства, що знаходиться в с.Іваниця, вул.Молодіжна (Комінтерна), буд.11, Ічнянського району, Чернігівської області значиться [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки, виданої ФОП [PERSON] від 19 січня 2021 року №9, станом на 31 грудня 2012 року, відповідно до архіву «БТІ» Ічнянської районної ради, право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с.6). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17 березня 2021 року, право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Згідно копії спадкової справи №413/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] , а також Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15 лютого 2021 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 66902307 (413) (а.с.23). Зокрема, відповідно до листа Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 18 січня 2021 року №29/02-14, вбачається, що видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке залишилося після смерті чоловіка [PERSON] , яка померла [INFO] , не має можливості, оскільки [PERSON] не надано оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, який би підтверджував право власності спадкодавця на даний будинок, а тому дане питання рекомендовано вирішити в судовому порядку шляхом визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с.10,11). При цьому, судом встановлено, що у відповідності до копії довідки виданої, виконавчим комітетом Парафіївської селищної ради № 2-720 від 02 грудня 2019 року, [PERSON] , 1952 року народження в дійсності проводив поховання своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] та поніс всі витрати пов`язані з похованням за власний рахунок (а.с.8). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Парафіївської селищної ради № 2-699 від 14 листопада 2019 року в тому, що [PERSON] , 1923 року народження, яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті та протягом шести місяців з дня її смерті були зареєстровані: син - [PERSON] , [INFO] , невістка - [PERSON] , Онуки - [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до листа Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 18 лютого 2021 року за № 822/01-17, спадкова справа до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , Ічнянською районною державною нотаріальною конторою за період з лютого 1990 року по грудень 2007 року не заводилась (а.с.26). Виходячи зі змісту ст. 5 ЦК України до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Зважаючи на те, що смерть спадкодавці відбулась у 1990 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК 1963 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин. Так, ст. 524 ЦК 1963 року, визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст. 525 ЦК 1963 року визнається день смерті спадкодавця, а місцем згідно ст. 526 ЦК 1963 року - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 529 ЦК 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] у відповідності до ст. 549 ЦК 1963 року є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та приймаючи до уваги, що вступивши у фактичне управління та керування майном позивач прийняв спадщину, оскільки як на момент смерті спадкодавці так і після цього проживав разом із своєю сім`єю у її будинку, від спадщини не відмовлявся, а згодом подав заяву до відповідної нотаріальної контори, але отримав нотаріальну відмову про неможливість оформлення спадкових прав у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували наявність у спадкодавці права на житловий будинок, тому позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved