Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, вказуючи, що 03.09.2006 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 796. Від даного шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені в грудні 2013 року, спільне господарство не ведуть з осені 2013 року. Таким чином, на теперішній час, подружжя однією сімєю не проживають та взагалі не підтримують будь-яких відношень. Між сторонами взагалі втрачені почуття любові та взаєморозуміння. Намірів на відновлення шлюбних відносин сторони не мають, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 03.09.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 796, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. /а.с. 8/. Від зазначеного шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. /а.с. 9/. Як встановлено судом, причиною розпаду сімї стала відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіря, і як наслідок, втрата почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з грудня 2013 року, сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть з осені 2013 року, намірів до відновлення шлюбних відносин не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи викладене, та на підставі ст. 112 СК України, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved