Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недійсними договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 3522581200:57:000:0036) загальною площею - 0,5455 га., яка знаходиться на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року, а також додаткову угоду до договір оренди земельної від 10.02.2016 року, номер запису про інше речове право 22838739 дата державної реєстрації 17 лютого 2017 року, яка була укладена 20.07.2018 року. Позовну заяву обґрунтовано тим, 20 липня 2018 року від представників Великосеверинівської сільської ради позивач дізнався, що ніби то між ним та Великосеверинівською сільською радою, 10 лютою 2016 року було укладено договір оренди землі. Відповідно до Договору позивач орендую земельну ділянку загальною площею - 0.5455 га, в тому числі землі, що використовуються в комерційних цілях 0.5455 га., яка знаходиться на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки 3522581200:57:000:0036. Орендна плата становить 10 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на рік, що складає 143928,82 грн. Строк дії договору - 25 років. Проте даний Договір та будь-які акти до нього (зокрема приймання-передачі об'єкта оренди) позивач не укладав та не підписував. На земельній ділянці розміщений комплекс будівель, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район село Підгайці, вулиця Московська, будинок №1а. Комплекс будівель складається з: адмінбудівлі А загальною пл.. 44,6 кв.м. промислового комплексу Б - загальною пл. 390.1 кв. м.; навіс Е, погріб Гг, навіс Д, убиральня Ж, ґанок к. Даний комплекс належить позивачу відповідно до договору купівлі-продажу частки комплексу від 20 березня 2014 року реєстраційний № 361, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно -5054412 від 20.03.2014 року та договору купівлі-продажу частки комплексу від 20 березня 2014 року реєстраційний №363, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно -5054677 від 20.03.2014 року. Для того щоб зменшити можливі наслідки від неправомірної орендної плати за Договором оренди, [PERSON] від імені позивача було підписано додаткову угоду до Договору від 20.07.2018 року і зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до цієї додаткової угоди розмір орендної плати було зменшено до 6% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на рік. Протягом часу дії спірного Договору позивач не користувався земельною ділянкою. Користувався лише вищеперерахованими будівлями. Договір оренди та додаткова угода до нього не є його волевиявленням і не відповідають його внутрішній волі, а тому звернувся до суд з позовною заявою. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву відповідно до якої просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу частки комплексу від 20 березня 2014 року реєстраційний № 361, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно -5054412 від 20.03.2014 року та договору купівлі-продажу частки комплексу від 20 березня 2014 року реєстраційний №363, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно -5054677 від 20.03.2014 року, [PERSON] належить комплекс будівель, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район село Підгайці, вулиця Московська, будинок №1а. Комплекс будівель складається з: адмінбудівлі А загальною пл.. 44,6 кв.м. промислового комплексу Б - загальною пл. 390.1 кв. м.; навіс Е, погріб Гг, навіс Д, убиральня Ж, ґанок к. Відповідно до договору оренди землі укладеного між [PERSON] та Великосеверинівською сільською радою, 10 лютою 2016 року було встановлено, що відповідно до Договору [PERSON] орендую земельну ділянку загальною площею - 0.5455 га, в тому числі землі, що використовуються в комерційних цілях 0.5455 га. яка знаходиться на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки 3522581200:57:000:0036. Орендна плата становить 10 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на рік. що складає 143 928,82 грн. Строк дії договору - 25 років. Згідно з додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки від 10 лютого 2016 року укладеної між [PERSON] та Великосеверинівською сільською радою, 20.07.2018 року було встановлено, що додаткову угоду до Договору від 20.07.2018 року і зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до цієї додаткової угоди розмір орендної плати було зменшено до 6% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на рік. Крім того, встановлено, що вказана земельна ділянка перебувала у постійному користуванні попереднього власника Комплексу будівель - Приватного підприємства «Селянська спілка Кіровоградщини», в подальшому ПП «Селянська спілка Кіровоградщини» відповідно до договору купівлі-продажу від 8 серпня 2007 року продано комплекс будівель [PERSON]. Відповідно до ч. 2 п.п.1.3 цього ж договору купівлі-продажу до [PERSON] перейшло право користування цією частиною земельної ділянки, на якій розміщений комплекс будівель, та частиною ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Розпорядженням Кіровоградської районної державної адміністрації від 23.11.2007 року від 726-р було вирішено питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою та передачі земельної ділянки в оренду [PERSON] 06.02.2008 року між [PERSON] та Кіровоградською РДА було укладено договір оренди земельної ділянки. 20 липня 2012 року [PERSON] подарував комплекс будівель [PERSON]. 10 лютого 2016 року зазначений договір оренди було припинено згідно відповідної угоди від 10.02.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Згідно з ч. 2 ст. 120 ЦК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У ч.3 ст.203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно вимог ст.ст.626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків; сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Таким чином, умовами дійсності правочину є наступні вимоги: зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину повинно бути вільним та відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у встановленій законом формі та повинні бути дотримані спеціальні вимоги до укладення певних видів правочину. \~Недотримання даних умов тягне за собою недійсність правочину. Зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що волевиявлення позивача на укладання договору оренди землі від 10 лютого 2016 року не було, оскільки договір позивачем не підписувався, а відповідно при його укладенні було відсутнє волевиявлення сторони договору, що підтверджено матеріалами справи, а тому договір є недійсним, та відповідно має бути визнана додаткова угода до договору оренди земельної від 10.02.2016 року, яка була укладена 20.07.2018 року Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704,80 грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved