Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] його батька [PERSON] на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,154 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована в [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, [INFO] помер його батько [PERSON] , який 14.02.2008 р. склав заповіт, в якому все своє майно заповів позивачу. Однак, постановою нотаріуса від 17.03.2016 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, оскільки у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що й стало передумовою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 31.07.2018 р. було відкрито провадження, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник відповідач, скориставшись своїм правом, передбаченим\~ст. 178 ЦПК, 03.09.2018 р. подав до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні вимог позову відмовити. Однак, 15.05.2019 р. представник відповідача звернувся до суду з заявою про відкликання попереднього відзиву на позову, в якій, крім того, просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] та проводити розгляд справи без його участі. Аналогічного змісту заяву було подано представником відповідача 23.08.2019 р. Позивач також в судове засідання не з`явився, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В силу вимог ч. 1 ,4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до\~ ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. В силу вимог\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України) Згідно до ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). В силу вимог п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Як роз`яснено п. 10 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від,\~30.05.2008\~р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом достовірно встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що складено актовий запис № 297, що підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 16.07.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON] . Згідно заповіту, посвідченого 02.08.2010 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Леонід Сергійович все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своєму сину - [PERSON] . Зі змісту вищевказаного заповіту вбачається, що до складу спадкового майна також входила 1\\3 частина спірної земельної ділянки. [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом, та бажаючи оформити спадкові права, звернувся до нотаріальної контори, однак, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 17.03.2016 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, оскільки у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Разом з тим, з огляду спадкової справи відкритої до майна померлої [INFO] . матері позивача - [PERSON] встановлено, що спірну земельну ділянку (1\\3 частину) спадкодавець - [PERSON] успадкував як чоловік померлої [PERSON] , отримавши 24.07.2007 р. свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 8-3570, однак Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено та підтверджено зібраними по справі доказами факт належності [PERSON] спірної земельної ділянки, яку померлий фактично прийняла після смерті своєї дружини [PERSON] , однак юридично не оформив своїх прав, в зв`язку з чим позивач не може реалізувати своє право на оформлення спадщини та що стало передумовою відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Судові витрати позивачі просили на відповідача не покладати.

Outcome: approved