Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

\~\~ Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь борг в розмірі 47220 грн. 52 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що заочним рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2011 року з відповідача на його користь стягнуто 20446 грн. 60 коп. Згідно виконавчого листа від 10.08.2011 року на [PERSON] було заведено виконавче провадження, на підставі якого останній з великим простроченням у часі, на протязі восьми років, все ж таки виконав рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2011 року, тому старшим державним виконавцем винесено постанову від 25.03.2019 року про закінчення виконавчого провадження. Проте за прострочення терміну виконання рішення суду про сплату йому боргу на відповідача покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто несплачену у строк суму основного боргу (або щомісячний платіж) з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Позивач у судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 42). Відповідач у судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 43). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно заочного рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2011 року, з [PERSON] на користь [PERSON] , стягнуто 19859 гривень 75 копійок в рахунок погашення боргу та 248 гривень 25 копійок три відсотки річних, а всього 20108 гривень (а.с. 4). На підставі рішення суду від 30.05.2011 року видано виконавчий лист (а.с. 5). Згідно розписки від 24.03.2019 року [PERSON] погасив борг за рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2011 року в сумі 20460 грн. (а.с. 7). Відповідно до\~постанови від\~25.03.2019\~року винесеної\~старшим державним виконавцем Шевченко Г.Д., виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-194/11 закінчено (а.с. 6). Відповідно до здійснених позивачем розрахунків, інфляційні збитки 3 % річних за період з 2011 року по 2019 рік становлять 47220 грн. 52 коп. (а.с. 14-15). \~ \~ \~ \~Відносини , що склалися між сторонами , суд відносить до правовідносин з приводу позики та вважає за необхідне керуватися главою 71 параграф 1 «Позика» ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов?язаний виконати свій обов?язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов?язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов?язанні має право вимагати доказів того, що обов?язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред?явлення такої вимоги. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов?язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк (термін). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості. що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов?язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного і грошового зобов?язання за кожен день прострочення виконання. Суд погоджується з проведеним позивачем розрахунком суми, що підлягає стягненню з відповідача та не заперечується і самим відповідачем. Таким чином, право позивача, з приводу якого він звернувся до суду, порушено і воно підлягає захисту в межах заявлених вимог, шляхом стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 47220 грн. 52 коп. інфляційних витрат 3% річних \~ \~ \~ \~Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved