Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.09.2011 у розмірі 7852,21 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. Зазначає, що 06.09.2011 з [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого вона одержала від позивача кредит у розмірі 8000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 24.11.2014 [PERSON] померла. Спадкоємцями після померлої, які проживали постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі. 28.10.2017 відповідачам була направлена банком лист-претензія, згідно якого позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті [PERSON] її заборгованість перед позивачем становить 7852,21 грн і складається з: 7811,39 грн заборгованість за кредитом; 40,82 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до позову ним було долучено клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання були повідомлені належним чином, шляхом надіслання повісток на адресу реєстрації та оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України: http://ml.zp.court.gov.ua/sud0815. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено наступне. 06.09.2011 між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н від 06.09.2011. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. /а.с. 8/. Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав [PERSON] кредит у сумі 8000,00\~грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії договору, як передбачено п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, становить 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку жодна одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання. 24.11.2014 [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 309638 від 26.11.2014. /а.с. 36/. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В ст. 1048 ЦК України, передбачено право позикодавиця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2\~ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1\~ст. 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені\~\~у ч. ч. 3, 4 ст.\~1268, ст.\~1269 ЦК України. Так, згідно з ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України\~«Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України\~«Оформлення права на спадщину). Відповідно до ч. 1\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5\~ст. 1268 ЦК України). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3\~ст. 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року (справа № 6-33цс15). З копій матеріалів спадкової справи № 610/2016, заведеної після померлої [PERSON] вбачається, що спадщину прийняли [PERSON], [PERSON] Крім того, судом встановлено, що на день розгляду справи спадкоємці вже отримали свідоцтва про право на спадщину, а саме: - на 1/2 частку (по ? частці кожному) квартири №220 по вул. Дружби в м. Мелітополі Запорізької області. В судовому засіданні судом було зясовано, що долі спадкоємців в спадщині є рівними. Станом на дату смерті [PERSON] її заборгованість перед позивачем становить 7852,21 грн і складається з: 7811,39 грн заборгованість за кредитом; 40,82 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що підтверджується розрахунком. /а.с. 7/. Саме така сума заборгованості, що мала місце на день смерті [PERSON] підлягає стягненню з відповідачів в рівних частинах, тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Крім того,\~враховуючи,\~що сторонами\~не надано\~доказів щодо\~вартості всього\~спадкового майна,\~отриманого спадкоємцями\~у спадщину,\~суд позбавлений\~можливості оцінки\~майна з\~власної ініціативи,\~а тому\~вважає за\~необхідне стягнути\~заборгованість в\~межах вартості\~спадкового майна,\~одержаного у спадщину після померлої 24.11.2014 [PERSON]. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності,\~суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, тому вважає необхідним задовольнити вказаний позов повністю не виходячи за межі заявлених позовних вимог. Крім того, в порядку п.1 ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України підлягає до стягнення в рівних частках з відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1762,00 гривень, тобто з кожного по 881, 00 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved