Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання,\~мотивуючи свій\~позов тим,\~що позивач\~є організацією,\~що надає\~населенню послуги\~з централізованого опалення\~та гарячого\~водопостачання.\~Помешкання,\~яке знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~де фактично\~зареєстровані та проживають відповідачі, забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються позивачем. Відповідачі регулярно порушують умови п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в зв`язку з чим виникли заборгованість перед позивачем за надані послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання. З огляду на це, позивач терпить збитки у зв`язку з відмовою відповідачів розраховуватись за спожиту теплову енергію, в результаті чого у останніх виникла заборгованість перед позивачем в сумі 16684,86 грн., з яких: 16369,88 грн. сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання; 163,91 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості; 151,07 грн. суми втрат від інфляції, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. До початку розгляду справи представником позивача 17.12.2019 року та 29.01.2020 року було подано заяви про уточнення позовних вимог, які ухвалою суду від 29.01.2020 року були прийняті до провадження. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши суду відзив, відповідно до якого позовні вимоги є необґрунтованими та відсутній предмет позову. Жодних послуг від позивача у період, зазначений в позовній заяві, [PERSON] не міг отримувати, оскільки з 27.09.2005 року квартира обладнана системою індивідуального опалення. Згідно з актом про припинення подачі теплової енергії для опалення квартири і гарячої води від 27.09.2005 року, опалювальні прилади були відрізані від стояків центрального опалення житлового будинку [ADDRESS] , стояки заварені та за ізольовані для опалення квартири і гарячого водопостачання змонтовані автономні системи, які заживлені від газового двоконтурного котла. Також, законодавством України забезпечується право споживачів відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Таким чином, предмет позову у вигляді заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання взагалі відсутній, так як фактично [PERSON] їх не отримував. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №1481 від 12.07.2018 року затверджено акт приймання-передачі у комунальну власність територіальної громади м. Вінниці побудованих та реконструйованих за кошти ДП «Теплокомуненерго Маяк» об`єктів теплопостачання, загальною балансовою вартістю 2665805,14 грн. Також було вирішено ДП «Теплокомуненерго Маяк» ПРАТ «Вінницький завод «Маяк» передати, а департаменту енергетики транспорту та зв`язку міької ради прийняти на баланс та відобразити в бухгалтерському обліку, відповідно до вимог чинного законодавства України об`єкти теплопостачання, зазначені в п. 1 цього рішення (а.с. 34). Згідно із рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №1578 від 26.07.2018 року КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для усіх категорій споживачів, зокрема по [ADDRESS] з 01.08.2018 року (а.с. 33). Отже,\~Комунальне підприємство\~Вінницької міської\~ради «Вінницяміськтеплоенерго»\~є організацією,\~що надає\~населенню послуги\~з централізованого\~опалення та\~гарячого водопостачання,\~відповідно до\~умов визначених «Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року за №2189-VІІІ. Відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , (а.с. 8, 13-16), та забезпечуються послугами централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Порушуючи вимоги\~п.\~18\~«Правил надання\~послуг населенню\~з централізованого\~опалення,\~постачання холодної\~та гарячої\~води і\~водовідведення»,\~затверджених Постановою\~КМ України\~від 21.07.2005\~року №\~630\~та п.\~5\~ч.2\~ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~у відповідачів виникла заборгованість\~перед позивачем\~за період\~з 01.09.2018\~року по\~01.09.2019\~року в\~сумі 16684,86\~грн.,\~з яких:\~16369,88\~грн.\~ сума\~заборгованості за\~спожиті послуги\~з централізованого\~опалення та\~гарячого водопостачання;\~163,91\~грн.\~ 3%\~річних від\~простроченої суми\~заборгованості;\~151,07\~грн.\~ суми\~втрат від\~інфляції (а.с. 6, 7). Судом встановлено,\~що з\~27.09.2005\~року квартира\~ [ADDRESS] ,\~де проживають\~відповідачі,\~була обладнана\~системою індивідуального\~опалення.\~ Відповідно\~до акту\~про припинення\~подачі теплової\~енергії для\~опалення квартири\~і гарячої\~води для\~побутових потреб\~від 27.09.2005\~року,\~затвердженого директором\~ДП «Теплокомуненерго\~Маяк» 28.09.2005\~року,\~опалювальні прилади\~були відрізані\~від стояків\~центрального опалення\~житлового будинку\~ [ADDRESS] ;\~стояки заварені\~ та\~заізольовані; для опалення\~квартири і\~гарячого водопостачання\~змонтовані автономні\~системи,\~які заживлені\~від газового\~двоконтурного котла\~(а.с.\~108).\~Проведення робіт\~із встановлення\~системи індивідуального\~опалення підтверджується: листом начальника\~управління міського\~господарства Вінницької\~міської ради\~від 27.05.2005\~року №5/595\~(а.с.\~109),\~технічними умовами\~на газопостачання\~та встановлення\~газового котла\~від 10.08.2005\~року №2881\~(а.с.112-116);\~технічними умовами\~№79\~від 22.09.2005\~року на\~припинення подачі\~теплової енергії\~для опалення\~приміщення квартири\~і гарячої\~води для\~побутових потреб\~(а.с.\~117);\~рахунком \~фактурою №802\~від 22.09.2005\~року на\~оплату за\~оформлення документів\~на відключення\~від централізованого\~теплопостачання (а.с.\~118); актом приймання газообладнання для проведення випробування додатково встановленого газового котла від 30.09.2005 року (а.с. 119). Під час розгляду справи по суті відповідачі в судовому засіданні пояснили, що вони самовільно зняли лічильники, оскільки доказів про законність зняття лічильників у них немає. З огляду на викладене, суд вбачає, що відповідачі мають індивідуальне опалення в своїй квартирі, разом з тим, ними без жодних правових підстав були зняті лічильники, в зв`язку з чим відсутня можливість встановити той факт що вони не користуються гарячим водопостачанням. Слід відзначити, що для резервного гарячого водопостачання в квартирі є система, яка приєднана до мережі ДП «Теплокомуненерго Маяк» та для обліку спожитої гарячої води від теплопостачального підприємства «Теплокомуненерго Маяк» було встановлено лічильники (а.с. 108). В зв`язку з вказаною ситуацією, оплата за послуги з гарячого водопостачання не може здійснюватись за фактичними показниками по лічильнику. З приводу твердження відповідача [PERSON] про те, що законодавством України забезпечується право споживачів відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, то слід відзначити, що доказів відмови або розірвання договору суду надано не було. Суд звертає увагу, що відключення від мереж ЦО і ГВП не є підставою для звільнення мешканців від участі у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла. Так, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання (ЦО і ГВП) належать до інженерного (технічного обладнання) житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Пунктом 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 визначено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Згідно із\~п.\~2\~ч.1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~до житлово-комунальних\~послуг належать,\~зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно абз. 3 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. З матеріалів\~справи вбачається,\~що позивачем\~було запропоновано\~населенню публічну\~оферту для\~ознайомлення та\~укладення договорів\~про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, опублікувавши у газеті «Вінницька газета» №32 від 03.08.2018 року типові договори приєднання (а.с. 35). Після вказаної публікації вважається, що договора укладені між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та кожним споживачем фізичною особою. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 р в справі №751/3840/15-ц). Однак, незважаючи на те, що між сторонами не було укладено письмового договору про надання житлово-комунальних послуг, суд вважає, що між ними склались фактичні правові відносини, оскільки відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів», договір це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження дії усної угоди оформляється квитанцією (розрахунковим документом). Згідно зі статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Під таким розрахунковим документом слід розуміти квитанцію, яку щомісяця надсилає виконавець споживачам для оплати наданих їм житлово-комунальних послуг. Таким чином, підтвердженням наданої споживачу житлово-комунальної послуги є розрахункова квитанція. З огляду на вказане, суд не приймає до уваги твердження відповідача [PERSON] про не отримання ним послуг з централізованого теплопостачання. Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг при умові, якщо вона фактично користується (чи має намір користуватись) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту початку користування цими послугами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що кореспондується із ч. 2 ст. 68 ЖК УРСР, квартирна плата та плата за комунальні послуги нараховується та вноситься щомісячно. За змістом ч.1 ст. 9 вказаного вище Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, що знайшло своє відображення також у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13. Враховуючи наведене вище та ту обставину, що відповідачі в добровільному порядку не розраховується з підприємством за надані послуги централізованого теплопостачання, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах. На підставі викладеного та

Outcome: approved