Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ДП «Бучацьке лісове господарство» про стягнення коштів, 3% річних та інфляційних мотивуючи тим, що у 2013 році на підставі усної домовленості про купівлю лісопродукції ним у касу підприємства були внесені грошові кошти за лісопродукцію на загальну суму 35400 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера. У червні 2013 року на вимогу позивача про надання лісопродукції відповідач відмовив у її наданні та повернув частину коштів та надав акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.07.2013р. на суму 34652 грн., що свідчить про відсутність наміру належним чином виконувати зобов'язання та про відмову передати товар. 28.04.2014р. позивачем була надіслана відповідачу претензія про повернення 34652 грн. до 10.05.2014р., яка залишена ним без відповіді, кошти не повернуті, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Уточнивши позовні вимоги позивач просить суд стягнути з ДП «Бучацьке лісове господарство» грошові кошти в сумі 34652 грн., 529,75 грн., інфляційні у сумі 4087,73 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позові. Представник відповідача Мартищук Л.П. позовні вимоги визнала частково та зазначила, що згідно даних бухгалтерського обліку заборгованість перед [PERSON] становить 19018,89 грн. Так як стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов'язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за непоставлений товар, тому позовні вимоги в сумі нарахованих 3% річних та інфляційні є безпідставними. Вислухавши позивача, його представника, представника відповідача та свідків, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом прийшов до наступного. Судом встановлено, що у 2013 році на підставі усної домовленості між [PERSON] та ДП «Бучацьке лісове господарство» про купівлю лісопродукції на виконання якого позивач передав передплату у сумі 35 400 грн., про що засвідчують квитанції до прибуткового касового ордера № 92 від 31.01.2013р. на суму 10000 грн., № 202 від 25.02.2013 р., на суму 3400 грн., № 258 від 07.03.2013 р. на суму 3000 грн., № 360 від 27.03.2013р. на суму 1000 грн., № 574 від 27.05.2013р. на суму 8000 грн., № 714 від 14.056.2013р. на суму 10000 грн. На вимогу позивача у червні 2013 року про виконання свого обов'язку щодо надання лісопродукції відповідач відмовив у її наданні, повернув частину коштів та надав акт взаєморозрахунків станом на 01.07.2013 року на суму 34652 грн. 28.04.2014р. позивачем надіслано на адресу ДП «Бучацьке лісове господарство» претензію про повернення 34652 грн. до 10.05.2014р., до даного часу підприємство не виконало свого зобов'язання, не передало покупцю товар та не повернуло сплачені ним кошти. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Частиною 2 ст. 1214 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідач не виконав взятого на себе зобов'язання, чим порушуються права позивача, а тому суд прийшов до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Outcome: approved