Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 25.03.2010 року відповідач стала клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якої отримала кредитну картку, відповідно до Тарифів якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 13300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, всупереч норм закону та умов договору, [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 10.04.2016 року має заборгованість у сумі 85540,05 грн., яка складається із 12319,16 грн. заборгованості за кредитом, 65663,91 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3007,45 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500, 00 грн. штрафу (фіксована частина), 4049,53 грн. штрафу (процентна складова). Відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязань і заборгованість по договору не погашає, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом. 30 січня 2017 року\~ постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача до суду не зявився, позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність свого представника, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідача не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.03.2010 року відповідач стала клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якої отримала кредитну картку, відповідно до Тарифів якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 13300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 10.04.2016 року має заборгованість у сумі 85540,05 грн., яка складається із 12319,16 грн. заборгованості за кредитом, 65663,91 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3007,45 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500, 00 грн. штрафу (фіксована частина), 4049,53 грн. штрафу (процентна складова) (а.с.7-9 - розрахунок заборгованості). Згідно умов Договору позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов (а.с.10-22). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ч.1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Беручи до уваги, що у відповідача створилась заборгованість за кредитним договором, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. З відповідача підлягає стягненню заборгованість по кредиту у сумі 85540,05 грн., повернення судового збору у розмірі 1378 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved