Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим в [ADDRESS]. В обгрунтування вимог посилається на те, що йому на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 27.11.2015 року, належить квартира [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] доводиться йому сестрою, і також була зареєстрована (прописана) в зазначеній квартирі. Однак ще з 2013 року [PERSON] у вищевказаній квартирі фактично не проживає, бо тоді виїхала на заробітки до Росії. У наслідок реєстрації в його квартирі відповідача він позбавлений можливості повною мірою користуватися та розпоряджатися своїм майном. Ухвалою судді від 14.06.2018р. відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов, але [PERSON] відзиву не надала. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Не явка сторін та не надання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 27.11.2015 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №12258510, є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] також зареєстрована (прописана) у вищевказаній квартирі, що підтверджується довідкою з КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» вих.. №8724 від 06.10.2015 року. З 2013 року [PERSON] у вищевказаній квартирі фактично не проживає, що підтверджується актом обстеження від 04.06.2018р. Стаття 71 Житлового кодексу України визначає перелік обставин, за яких зберігається житлове приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, так відповідно до ч. 1 зазначеної статті за тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 статті 71 Житлового кодексу України, визначено перелік обставин, за яких приміщення зберігається за тимчасово відсутніми наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. На підставі ч.2 ст.80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Аналіз фактичних обставин справи та відсутність відзиву протягом встановленого судом строку не дає підстав вважати причини відсутності громадянина [PERSON] за місцем фактичної реєстрації такими, що дають право зберігати за нею житлове приміщення. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 3 ст. 47 Конституції України, передбачено, що особу може бути примусово позбавлено житла на підставі закону за рішенням суду. Враховуючи вище викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.47 Конституції України, ст. 71, 72 ЖК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved