Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, яку в подальшому уточнив та зазначив, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, отримують послуги, але в добровільному порядку оплату за отримані послуги не здійснюють, в результаті чого у відповідачів перед КП «Харківські теплові мережі» утворилась заборгованість за надані послуги за період з 01.08.2001 року по 31.05.2013 року в сумі 45702 грн. 72 грн., яку на теперішній час не відшкодовано. Також просить стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не прибули, повідомлялися належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала частково в межах строку загальної позовної давності та просила застосувати строк позовної давності, при цьому зазначила, що позивач реалізував своє право на звернення до суду за захистом свого порушеного права у 2013 році, а тому у межах трирічного строку позовної давності підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення заборгованості виключно за період з 2010 року по 2013 рік. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.10.2013 року задоволено позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в повному обсязі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.11.2018 року заочне рішення скасовано. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS]. Позивач надає відповідачам послуги по опаленню та гарячому водопостачанню їх квартири, але відповідачі не в повному обсязі сплачують за спожиті послуги, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 45702 грн. 72 коп. за період з 01.08.2001 року по 31.05.2013 року. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги вноситься окремо від плати за користування житлом та своєчасно, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що виплавають з договору найму житлового приміщення. Відповідачі, будучи зобов'язаними своєчасно вносити плату за отримані послуги, в однобічному порядку припинили виконувати взяті на себе зобов'язання, заборгованість не погашають. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У підсумку заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.08.2001 року по 31.05.2013 року у розмірі 45702,72 грн.(а.с. 90-91) У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється протягом трьох років. Згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем [PERSON] була подана заява про застосування до вимог позивача строку позовної давності. Частинами 1 и 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до частин 2 та 3 статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Судовий наказ відповідно є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання КП «ХТМ» заяви про видачу судового наказу, перериває перебіг строку позовної давності. Оскільки, КП «ХТМ» у березні 2011 року була подана заява до суду про видачу судового наказу, який був виданий 12.03.2011 року, а в подальшому скасований ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.05.2013 року, строк позовної давнини вважається перерваним. Таким чином, суд приходить до висновку про застосування строку позовної давності, та вважає, що з відповідачів необхідно стягнути заборгованість за послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 01.03.2008 року по 31.05.2013 року в розмірі 33587 грн. 47 коп. В решті позовних вимог, а саме стягнення заборгованості за централізоване опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 01.08.2001 року по 01.02.2008 року, слід відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Підстав для визнання поважності причин пропуску позовної давності судом не вбачається. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: partial