Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь із [PERSON] борг за договором позики в сумі 10000 грн., та сплачений судовий збір. Свої вимоги обґрунтувала тим, що надала відповідачеві у борг 10000 гривень 12.03.2016, які відповідач зобов'язалася повернути до 12.04.2016, надавши відповідну розписку. Однак, в обумовлений строк, та до дня звернення до суду сума позики [PERSON] позивачу не була повернута, як і залишились без реагування звернення останньої, щодо виконання зобов'язань і повернення боргу. За таких обставин, позивач просить стягнути із відповідача борг. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав письмову заяву, в якій позов підтримав повністю, просить суд розглядати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надала заяву, відповідно до якої визнала вимоги позивача в повному обсязі та просить суд розглядати справу без її участі. Третя особа в судове зсідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без його участі, вирішення спору залишив на розсуд суду. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного. Із наданої суду розписки датованої 12.03.2016 вбачається, що [PERSON] отримала в борг у [PERSON] 10000 гривень і зобов'язалася повернути їх до 12.04.2016. Аналізуючи зміст вказаної розписки, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з договору позики, відповідно до яких позивач передав відповідачеві 10000 гривень, а відповідач у свою чергу зобов'язалася повернути зазначені умовні одиниці до певного строку, однак не зробила цього, що підтверджується наявністю оригіналу розписки у позикодавця. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, і повинні ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, що передбачено ст. 3 цього Кодексу. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). При цьому, договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. При цьому, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення вимоги про це. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно частини 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та враховуючи, що відповідач позов визнала, взяті на себе зобов'язання не виконала та не повернула суму позики у строк, визначений договором позики, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved