Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 29.07.2008 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та відповідачем [PERSON], був укладений кредитний договір № ML - B01/107/2008 (надалі - «кредитний договір»), згідно умов якого банком було надано позичальнику кредитні кошти в сумі 65600,00 доларів США, що підтверджується кредитною заявкою, з кінцевим терміном повернення 17.04.2023 року. 04.03.2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір №1 про внесення змін та доповнень до кредитного договору, відповідно до якого, повернення відповідної частини кредиту та сплати процентів має здійснюватись шляхом сплати позичальником грошових коштів відповідно до графіку платежів. 15.04.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір №3, згідно умов якого, з 15.04.2010 року до 15.07.2010 року має використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 6,50% річних; на період з 15.07.2010 року по 17.01.2011 року має використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 14,11% річних; на період з 17.01.2011 року до повного виконання боргових зобов'язань для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка. В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №SR - B01/107/2008 від 29.07.2008 року. Відповідно до п.1.2. договору поруки [PERSON] поручається перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, який було укладено між Банком та позичальником в повному обсязі. Оскільки відповідач [PERSON] не виконує належним чином умови кредитного договору у нього утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 20.12.2013 року складає 75259,82 доларів США, що еквівалентно 601551,74 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 66728,50 доларів США, що еквівалентно 533360,82 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 8531,33 доларів США, що еквівалентно 68190,92 грн. Крім того, позичальнику нарахована пеня за порушення строків погашення кредиту в розмірі 2195663,83 грн. Звернення до відповідачів з вимогою добровільно провести розрахунок по заборгованості, яка виникла, не принесли жодного результату, тому позивач звернувся з позовом до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив суд, справу розглядати у його відсутність, також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та в разі неявки відповідачів не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 29.07.2008 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та відповідачем [PERSON], був укладений кредитний договір № ML - B01/107/2008 (надалі - «кредитний договір»), згідно умов якого банком було надано позичальнику кредитні кошти в сумі 65600,00 доларів США, що підтверджується кредитною заявкою, з кінцевим терміном повернення 17.04.2023 року (а.с. 4-7). 04.03.2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір №1 про внесення змін та доповнень до кредитного договору, відповідно до якого, повернення відповідної частини кредиту та сплати процентів має здійснюватись шляхом сплати позичальником грошових коштів відповідно до графіку платежів (а.с. 8-9). 15.04.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір №3, згідно умов якого, з 15.04.2010 року до 15.07.2010 року має використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 6,50% річних; на період з 15.07.2010 року по 17.01.2011 року має використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 14,11% річних; на період з 17.01.2011 року до повного виконання боргових зобов'язань для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка (а.с. 9-11). В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №SR - B01/107/2008 від 29.07.2008 року. Відповідно до п.1.2. договору поруки [PERSON] поручається перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, який було укладено між Банком та позичальником в повному обсязі (а.с. 12). Відповідно до п.п. 1.6. кредитного договору, відповідач взяв на себе зобов'язання повернути вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені в вказаному кредитному договорі, зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. кредитного договору. Згідно з додатковим договором №1 про внесення змін та доповнень до кредитного договору, погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватись щомісячно у розмірі та строки визначенні у Графіку повернення кредиту. Таким чином, відповідачами порушено вимоги ст. 526 ЦК України, якою визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Додатковим договором №3 до кредитного договору, з 15.04.2010 року до 15.07.2010 року використовувалась фіксована процентна ставка в розмірі 6,50% річних; на період з 15.07.2010 року по 17.01.2011 року використовувалась фіксована процентна ставка в розмірі 14,11% річних; на період з 17.01.2011 року до повного виконання боргових зобов'язань для розрахунку процентів за користування кредитом використовувалась плаваюча процентна ставка. Позивачем відповідачам надсилались досудові вимоги про необхідність погашення кредитної заборгованості, які ними залишилась без реагування (а.с. 24-31). Взятих за договором обов'язків відповідачі належним чином не виконали, що призвело до утворення у них заборгованості за кредитним договором, яка станом на 20.12.2013 року складає 75259,82 доларів США, що еквівалентно 601551,74 грн., та нарахованої пені за порушення строків погашення кредиту в розмірі 2195663,83 грн. (а.с. 32). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України. Згідно з умовами договору купівлі - продажу кредитного портфелю від та договору відступлення прав вимоги 24.12.2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML - B01/107/2008 укладеного з відповідачем [PERSON] (а.с. 16-23). Враховуючи наведене, підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 75259,82 доларів США, що за курсом Національного банку України еквівалентно 601551,74 грн., та нарахована пеня за порушення строків погашення кредиту в розмірі 2195663,83 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3654,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved