Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] (надалі Квартира). В обґрунтування позову зазначено, що за адресою Квартири зареєстровані: позивач, її колишній чоловік (Відповідач), а також їх спільна дочка [PERSON] Дана квартира знаходиться в Будинку, який належить територіальній громаді м. Харкова. Квартира не приватизована. Відповідач з січня 2001 в Квартирі не проживає, добровільно залишив житлове приміщення, забрав усі свої речі, Квартирою не цікавиться, за комунальні послуги не сплачує. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.03.2017 шлюб між сторонами було розірвано. Не дивлячись на те, що відповідач за місцем реєстрації не проживає тривалий час, нарахування по квартплаті та комунальним послугам проводяться з урахуванням його реєстрації в Квартирі, та позивач вимушена за них сплачувати самостійно. В судове засідання 31.10.2017 позивач [PERSON] не зявилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у його відсутність, суду не надав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи Харківської міської ради в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що позивачем не надано доказів щодо не проживання відповідача у Квартирі більше шести місяців. Крім того, матеріали справи не містять інформації із закладів соціального захисту населення щодо визнання відповідача непрацездатним, знаходження його в установі соціальної допомоги або перебування у місцях позбавлення волі. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні 13.09.2017 підтвердили, що відповідач [PERSON] не проживає фактично за адресою Квартири з 2001 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно довідки № 6 від 03.01.2017, виданої дільницею № 32 КП «Жилкомсервіс», Квартира не приватизована та в ній зареєстровано 3 особи, а саме: основний квартиронаймач [PERSON] (позивач) з 16.07.1986, чоловік [PERSON] (відповідач) з 16.07.1986, та дочка [PERSON] з 29.12.2005. (а.с. 5). Факт реєстрації місця проживання відповідача в Квартирі також підтверджується даними, отриманими судом з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Харківській області. (а.с.11). Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.03.2017, шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 05.01.1980, актовий запис № 6 розірвано. (а.с. 15). Як вбачається з листа КП «Жилкомсервіс» № 1363/2/0705 від 25.01.2017, звернень на дільницю № 32 КП «Жилкомсервіс» гр. [PERSON] з заявами про перешкоджання користування Квартирою за період з січня 2001 по теперішній час не надходило. (а.с. 6). Згідно листа Московського ВП ГУНП в Харківській області № 1634/119-07/02 від 18.01.2017, в період з січня 2001 року по теперішній час заяв та повідомлень від гр. [PERSON]?[INFO], відносно перешкоджання в проживанні за адресою Квартири, не надходило. (а.с. 7). Як вбачається з актів щодо непроживання від 10.01.2017, 12.04.2017, складеного жильцями будинку № 40 по вул. Валентинівській в м. Харкові, [PERSON], зареєстрований за адресою Квартири, за місцем реєстрації не проживає з січня 2001 року, його речі в Квартирі відсутні. (а.с. 8-9). Згідно ст. 163 ЖК Української РСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З досліджених судом доказів вбачається, що відповідач не проживає в Квартирі понад строк, на який згідно чинного законодавства України за нею може бути збережене житлове приміщення. Судом не встановлено наявність поважних причин, з якими чинне законодавство України пов'язує можливість збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині визнання відповідача втратившим право користування Квартирою.

Outcome: approved