Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є побутовим споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , що постачає ПрАТ «Харківенергозбут». За період з 01.01.2019 по 31.07.2021 за вказаною адресою згідно переданих відповідно до вимог п. 11 Постанови № 312, п.4.3 ПРРЕЕ, п.1.1. Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» показань приладу обліку №034192 проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 11032 грн. 48 коп. Несплата вартості використаної електроенергії шкодить інтересам товариства. Відзив на позовну заяву не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками регулюються «Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, а також Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VІІІ. Споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п.5.5.5.) Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У абонента [PERSON] існує заборгованість у розмірі 11032 грн. 48 коп. за спожиту електричну енергію, що споживалась за адресою: [ADDRESS] , та утворилась за період з 01.01.2019 по 31.07.2021 на особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимога про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 11032 грн. 48 коп. обґрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 3, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з: витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати, пов`язані з отриманням довідки з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи - боржника у розмірі 89,62 грн., суд вважає обґрунтованими, оскільки позивачем доведено їх необхідність та доцільність для розгляду цієї справи. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved