Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 липня 2011 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір № 1359/02-К-1 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки. Відповідно до п. 1.1.4 Договору та додаткового договору до нього відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 40000,00 гривень зі сплатою 10,5% річних за користування кредитом. Для користування кредитною лінією було відкрито картковий рахунок. Відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати всі платежі на підставі звіту по рахунку не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з Договором. Відповідачем не виконані зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 20 липня 2016 року становить 13493,15 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за основним боргом - 11908,58 гривень; заборгованість за нарахованими відсотками 282,95 гривень; інфляційне збільшення заборгованості 879,31 гривень; 3% річних від простроченої суми 422,31 гривень. Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом в розмірі 13493,15 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 гривень. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення по справі. Просив додатково стягнути з відповідача витрати, пов'язані з розміщенням оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача у сумі 630,00 гривень (а.с. 53-54). В судове засідання відповідач не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження (а.с. 59). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 липня 2011 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір № 1359/02-К-1 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки. Відповідно до п. 1.1.4 Договору та додаткового договору до нього відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 40000,00 гривень зі сплатою 10,5% річних за користування кредитом. Для користування кредитною лінією було відкрито картковий рахунок. Відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати всі платежі на підставі звіту по рахунку не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з Договором (а.с. 25-27). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору заборгованість по кредиту станом на 20 липня 2016 року становить 13493,15 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за основним боргом - 11908,58 гривень; заборгованість за нарахованими відсотками 282,95 гривень; інфляційне збільшення заборгованості 879,31 гривень; 3% річних від простроченої суми 422,31 гривень. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов?'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по кредиту всього у сумі 13493,15 гривень. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. та витрати, пов'язані з розміщенням оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача у сумі 630,00 гривень.

Outcome: approved