Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зокрема, квартирою [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що остання не проживає за вищевказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно договору дарування від 07.04.2005 року він є власником квартири [ADDRESS] . У квартирі зареєстрована відповідачка, яка є його колишньою дружиною, але з 2016 року у квартирі не проживає, особистих речей не має, комунальні послуги не сплачує. Така ситуація створює перешкоди у користуванні позивачем належним йому об`єктом нерухомості, ускладнює реалізацію його прав, як власника житла. У зв`язку з цим, він був вимушений звернутися до суду для вирішення спірного питання. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідачки. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Відповідно до договору дарування від 07 квітня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори за №7-613, [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] . Згідно інформації від 01.08.2019 року виданої Центром надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг, у квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 березня 2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Згідно акту, складеного ЖБК «30 років Перемоги», [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , але з 2016 року не проживає, що підтверджують сусіди: [PERSON] - квартира [ADDRESS] , [PERSON] - квартира [ADDRESS] , [PERSON] - [ADDRESS] , [PERSON] - квартира [ADDRESS] .. Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік. Відповідачка не проживає у квартирі [ADDRESS] , а відповідно втратила право користування житлом, у зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про порушення його прав, як власника спірного житла, з боку відповідачки, за захистом якого він звернувся до суду. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved