Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 19.06.2018 року між ним та відповідачкою був укладений договір позики грошей. Відповідно до умов договору позики, відповідачка отримала від нього в борг грошові кошти у розмірі 33800,00 гривень, зобов'язавшись повертати суму у розмірі 2366,00 гривень не пізніше 19 числа кожного місяця, а останній 12 платіж не пізніше 19.06.2019 року у розмірі 36166,00 гривень. З серпня 2018 року відповідач припинила виконувати свої зобов'язання за договором позики, у зв'язку із чим позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Умовами договору передбачено, що у разі затримки сплати чергового платежу відсотки збільшуються з 7 до 30. Крім того договором передбачено, що у разі порушення строків повернення суми позики, то позичальник сплачує 30% пені від неповерненої вчасно суми за кожен день прострочення, яка за період з 20.08.2018 року по 30.11.2018 року становить 72399,60 гривень. До того ж, за прострочення виконання зобов'язання понад п'ять днів позичальник крім пені та відсотків сплачує штрафу у розмірі 10% від суми основного зобов'язання, яка становить 6219,00 гривень. А також 3% річних за період з 20.08.2018 року по 31.12.2018 року становить 225,00 гривень. Просив суд стягнути з відповідача на його користь грошову суму за договором позики у розмірі 163343,60 гривень, яка складається з суми позики у розмірі 33800,00 гривень, сума відсотків у розмірі 30% - 50700,00 гривень, сума пені у розмірі 30% - 72399,60 гривень, сума штрафу у розмірі 10% - 6219,00 гривень, сума 3% річних - 225,00 гривень, а також судові витрати у розмірі 2401,84 гривень, які складаються зі сплати судового збору за позов та сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до ухвали суду від 09.01.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 20.12.2018 року забезпечено позовом та накладено арешт на майно належне відповідачу [PERSON] Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі ордеру надали в судове засідання письмову заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату та час судового розгляду справи, в тому числі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, до суду не з'явилася, із будь-якими заявами на адресу суду не зверталася, тому суд, за згодою сторони позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи, суд,

Outcome: partial