Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що [INFO] року померла [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована [ADDRESS]. За життя 09.12.1997 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Чапаєвської сільської ради Таращанського району Київської області та зареєстрований за № 66, яким все своє майно заповіла йому. Інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 18/100 житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS]. У встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини він звернувся до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу по питанню прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], проте оскільки у правовстановлюючому документі, а саме у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок по [ADDRESS] спадкодавця по-батькові записано «[PERSON]», а згідно свідоцтва про смерть померла записана по батькові «[PERSON]», у видачі свідоцтва про право на спадщину на 18/100 частини будинку йому було відмовлено і запропоновано звернутися до суду. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, проте, в позовній заяві просять розглядати справу у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належно, проте подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у відсутність представника відповідача, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 09.12.1997 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Чапаєвської сільської ради Таращанського району Київської області та зареєстрований за № 66, яким все своє майно заповіла [PERSON] - позивачу в справі. [INFO] року [PERSON] померла. До дня смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 18/100 житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS]. Інші спадкоємці за заповітом та законом відсутні. У встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу по питанню прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], проте нотаріус йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок, розташований по [ADDRESS], оскільки у свідоцтві про право особистої власності на вказаний житловий будинок невірно зазначено по-батькові спадкодавця «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть «[PERSON]». Той факт, що 18/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що розташований по [ADDRESS] належав померлій [PERSON] стверджується договором дарування 39/100 житлового будинку, який 28.09.1998 року було посвідчено приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстровано у реєстрі за № 2006; договором дарування 43/100 житлового будинку, який 28.09.1998 року було посвідчено приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстровано у реєстрі за № 2007; свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 23.09.1998 року; технічним паспортом на житловий будинок, розташований по [ADDRESS]; виписками з погосподарських книг Чапаєвської сільської ради Таращанського району Київської області за 1991-2013 роки, з яких вбачається, що померла була головою домогосподарства, розташованого по [ADDRESS] та до дня смерті була зареєстрована і проживала в даному будинку. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати суд залишає за позивачкою.

Outcome: approved