Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 16 листопада 2012 року між банком та [PERSON] кредитний договір №ICKGMCUI.49559.003, відповідно до якого банк зобов'язується протягом 60 днів з моменту укладення цього договору встановити кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн. на рахунок № 26259000058282, який відкритий на підставі приєднання позичальника до умов та правил надання банківських послуг. Банк нараховує проценти в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. У рамках кредитного договору банк встановлю поновлювальний пільговий період кредитування, який складає 30 днів по кожній платіжній операції. Процентна ставка під час пільгового періоду кредитування складає 0,0001%. Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору, встановивши 16 листопада 2012 року кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн. на рахунок № 26259000058282, який відкритий на підставі приєднання позичальника до умов та правил надання банківських послуг. Відповідач свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, не виконує, у зв'язку з чим, станом на 10.02.2015 року утворилась заборгованість на суму 8858,90 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розгляд справи вести в його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, на заперечував проти винесення рішення заочно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про\~\~розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги думку представника позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 16 листопада 2012 року ПАТ «[PERSON] Розвитку» уклав з [PERSON] кредитний договір №ICKGMCUI.49559.003, на підставі якого банк надав йому кредит в сумі 2000,00 гривень, у вигляді кредитного ліміту на рахунок № 26259000058282, зі сплатою процентів в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. У рамках кредитного договору банк встановлю поновлювальний пільговий період кредитування, який складає 30 днів по кожній платіжній операції. Процентна ставка під час пільгового періоду кредитування складає 0,0001% (а.с. 7-8). Відповідач умови повернення кредиту належним чином виконувати перестав, у звязку з чим станом на 10.02.2015 року заборгованість склала 8858,90 гривень, яка складається з: поточної заборгованості за тілом кредитом у розмірі 3022,90грн.; прострочена заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2868,14грн.; поточна заборгованість за процентами в розмірі 146,29грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 1790,13грн.; сума пені в розмірі 1031,44грн., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем (а.с.2-6). Згідно до ч.1. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч 1. ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Стаття 617 ЦК України встановлює, що особа не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у випадку відсутності у боржника необхідних коштів. Відповідно до кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязався виконувати погашення кредиту в порядку та строки згідно графіку погашення кредиту та відсотків, що є невідємною частиною договору. Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобовязання за договором кредиту не виконав, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і позов задовольняє в розмірах, що визначені в розрахунку заборгованості та стягує її на користь позивача. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, та позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.22 Закону України «Про судовий збір», то у порядку передбаченому ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved