Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними зобов'язаннями. В обґрунтування позову зазначив, що 21 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-302/080/2008, відповідно до умов якого банк надав останній кредит в розмірі 73 720,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором 21 березня 2008 року між банком та відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки № SR-302/080/2008/1 та № SR-302/080/2008/2, відповідно до умов яких останні зобов'язалися солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] Позичальник зобов'язання по зазначеному кредитному договору не виконує, в зв'язку з чим, виникла заборгованість. Позичальнику та поручителям направлялися досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, але ці вимоги до теперішнього часу не виконані. У зв'язку з чим позивач просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №МL-302/080/2008 від 21 березня 2008 року в розмірі 611 080 грн. 92 коп. Не погодившись із позовом, відповідач за первісним позовом [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила суд визнати недійсним кредитний договір № ML-302/080/2008 від 21 березня 2008 року, оскільки при укладенні спірного кредитного договору їй, як позичальнику, не була надана банком повна інформація про умови кредитування, чим порушені її права як споживача. В судове засідання представник позивача за первісним позовом [PERSON] не з'явився, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутності на задоволенні первісних позовних вимог наполягав у повному обсязі, просив задовольнити позов у повному обсязі, проти зустрічного позову заперечував, зазначивши, що при укладенні 21 березня 2008 року кредитного договору №ML-302/080/2008, договорів поруки порушень чинного законодавства не було, інформація про умови кредитування позичальнику [PERSON] надавалася, про що свідчить її особистий підпис на інформаційному листку від 13.03.2008. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідачі за первісним позовом [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які були повідомлені належним чином про розгляд справи, не з'явилися, причини неявки суду не повідомили та не надали заяв про розгляд справи за їх відсутності, не скориставшись правом надати заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Розглядаючи справу за відсутності відповідачів, суд зважує на те, що справа перебуває у провадження тривалий час, відповідачі обізнані про наявність на розгляді даної цивільної справи, оскільки неодноразово подавали апеляційні скарги на ухвалу суду про відкриття провадження, судове засідання неодноразово переносилося за клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] та інших відповідачів, по справі 11 червня 2012 року ухвалювалося заочне рішення, яке було направлено сторонам і за заявою [PERSON] було скасовано. Про розгляд справи відповідачі неодноразово повідомлялися, надавали суду клопотання (а.с.37,38,39, 43-46, 118, 129, 131-132,134,135-141,145,146,148,191-193,197,199,202,204,205,207, 209,226,229,230,233,234,236-240,241,243-246 т.1 та а.с.7,11-13,14,18,19-21,55-58,6372 т.2), але до суду не з'являлися, що суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами, направленими на затягування розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 21 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-302/080/2008, відповідно до умов якого банк надав останній кредит в розмірі 73 720,00 доларів США на придбання нерухомого майна строком до 21 березня 2028 року (а.с.6-10 т.1). 21 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є позивач, та [PERSON] був укладений договір поруки № SR-302/080/2008/1, відповідно до умов якого останній зобов'язався солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] (а.с.11). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № ML-302/080/2008 того ж дня між банком та відповідачем [PERSON] також укладено договір поруки № SR-302/080/2008/2, відповідно до умов якого він зобов'язався солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] (а.с.12). Згідно ст.ст.526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до умов кредитного договору повернення кредиту та сплати процентів відбувається шляхом сплати Позичальником платежів, що зменшуються, що встановлено частиною 1 кредитного договору № ML-302/080/2008 від 21 березня 2008 року. Згідно п.4.1 розділу 4 частини 2 кредитного договору № ML-302/080/2008 від 21 березня 2008 року за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань по цьому Договору позичальник несе відповідальність в порядку і на умовах, визначених в цьому Договорі. Проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач за первісним позовом [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за нею станом на 30 жовтня 2009 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 611 080 грн.92 коп., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 563383,21 грн., заборгованості по відсоткам - 32937,85 грн., суми пені за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 14759,86 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.13). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № ML-302/080/2008 від 21 березня 2008 року між позивачем та відповідачем за первісним позовом [PERSON] укладено договір поруки № SR-302/080/2008/1, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] зобов'язувався відповідати перед банком в повному обсязі за повне та своєчасне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Також 21 березня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за тим самим кредитним договором між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № SR-302/080/2008/2, відповідно до умов якого він зобов'язався солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] Пунктом 1.2. статті 1 договорів поруки передбачено, що відповідальність поручителів та боржника є солідарною. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Зі змісту вказаної норми вбачається можливим встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч. 3 ст. 554 ЦК України). Лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, але в цьому випадку ч. 3 ст. 554 ЦК України застосована бути не може. Поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, оскільки не можна вважати поруку їхньою спільною. За таких обставин кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не укладали з банком спільного договору поруки, а тому вони не можуть нести солідарну відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову - стягнувши солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № МL-302/080/2008 від 21 березня 2008 року в розмірі 611 080 грн. 92 коп., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 563 383,21 грн., заборгованості по відсоткам - 32 937,85 грн., сума пені - 14 759,86 грн.; стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № МL-302/080/2008 від 21 березня 2008 року в розмірі 611 080 грн. 92 коп., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 563 383,21 грн., заборгованості по відсоткам - 32 937,85 грн., сума пені - 14 759,86 грн.; обмежити загальну суму основного боргу стягнення на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за цим рішенням розміром 611 080 грн. 92 коп. Що стосується зустрічної позовної заяви [PERSON], то вона задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Як зазначено вище, судом встановлено, що 21 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-302/080/2008, відповідно до умов якого банк надав останній кредит в розмірі 73 720,00 доларів США. Відповідно до ст. ст. 6, 627,628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз.2 п.16 своїй постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суди повинні з'ясовувати виконання банками чи іншими фінансовими установами положення статей 11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а також пункту 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року № 541/13808 (щодо договорів, укладених після набрання постановою чинності), де передбачено обов'язок банків у разі надання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором несе споживач. Твердження позивача за зустрічним позовом [PERSON] про те, що банк у порушення норм чинного законодавства не надав їй повної інформації про умови кредитування, є хибними та спростовуються наявним в матеріалах справи інформаційним листком, в якому зазначені умови кредитування. Зазначений інформаційний листок 13 березня 2008 року підписаний [PERSON], про що свідчить її особистий підпис. Крім того, суд зважує також на те, що факт підписання [PERSON] кредитного договору свідчать про згоду останньої з його умовами. За таких обставин, зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів за первісним позовом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в розмірі по 566,67 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі по 40,00 грн. з кожного.

Outcome: partial