Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 179230 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22 січня 2010 року ним було надано [PERSON] в борг 180225 грн., що на момент укладення договору згідно курсу НБУ становило 22500 доларів США. Згідно розписки позики грошей від 22.01.2010 відповідачем отримано вказані кошти та взято зобов`язання погасити заборгованість у повному обсязі до 22.07.2010. 15.10.2020 відповідач переказав на рахунок дружини відповідача кошти у сумі 995 грн. Решта коштів у сумі 179230 грн. станом на сьогоднішній день відповідачем не повернуто. Відтак він змушений звернутися до суду. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 18 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, 13.05.2021 від його представника через канцелярію суду надійшла заява у якій просить справу розглядати у відсутності позивача та його представника, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, відзив на позовну заяву не подав, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно з ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22.01.2010 [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики грошових коштів. Згідно умов даного договору позикодавцем є [PERSON] , позичальником [PERSON] . Відповідно до даного договору сума позики становить 180225 грн., що на день укладення договору за курсом НБУ становило 22500 доларів США, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику до 22.07.2010. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги те, що згідно договору позики позичальником є відповідач [PERSON] , який доказів належного та повного виконання умов договору не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобов`язань за договором сталося не з його вини, відтак, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 179230 грн. Згідно із ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача. Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1792,30 грн.

Outcome: approved