Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування збитків в порядку регресу у сумі 16 361,71 грн. та судовий збір у розмірі 704,80 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. Позов мотивував тим, що 28.01.2016 року між ПАТ акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір на 43 000 грн. [PERSON] не сплатив банку 16 361,71 грн. Кредитний договір був застрахований і ПрАТ «СК «ВУСО» сплатила банку вказану суму заборгованості. 27.12.2017 року між ПрАТ «СК «ВУСО та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги за яким позивач отримав право вимоги відшкодування сплаченої страхової виплати. Відповідач добровільно відмовився відшкодувати вказану суму. Позивач та його представник у судове засідання не з'явились. Представник позивача просив суд про розгляд справи в його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача просив суд розглянути справу без його участі. Вважає, що позов не підлягає задоволенню. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до такого. 28.01.2016 року між ПАТ акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір на 43 000 грн. /а.с.19-22/ Кредитний договір був застрахований в ПрАТ «СК «ВУСО». Вказане підтверджено копією договору добровільного страхування./а.с.11-15/. [PERSON] не сплатив банку 16 361,71 грн. ПрАТ «СК «ВУСО» сплатила банку вказану суму заборгованості./а.с.27/ Відповідно до статті 993 ЦК України До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Викладене приводить суд до висновку про те,що ПрАТ «СК «ВУСО» після виплати суми заборгованості отримала право на стягнення з відповідача сплачену суму. 27.12.2017 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги за яким позивач отримав право вимоги до боржників за договорами страхування. Відповідачу була направлена претензія з вимогою сплатити заборгованість. Відповідач добровільно відмовився відшкодувати вказану суму./а.с.37/ Статтею 512 ЦК України передбачено,що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Викладене приводить суд до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно заявлених вимог. Суд прийшов до висновку про те,що позов слід задовольнити і з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір. 14.03.2017 року між позивачем та його представником було укладено договір про надання правової допомоги з метою захисту прав та законних інтересів , які виникли на підставі договору про відступлення прав між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] Згідно з додатковою угодою до договору про надання правової допомоги вартість складання позовної заяви становить 1800 грн., вартість підготовки процесуальних документів складає 1200 грн. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Позивачем та його представником не надано суду доказів витрат на правничу допомогу. Надані суду договір та додаткова угода до нього є доказами домовленості надання правничої допомоги і не можуть бути доказами понесених на це витрат. В даній частині вимоги задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial