Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 221250 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем та [PERSON] 29.05.2019 року було укладено три договори позики на загальну суму 75000 грн. зі строком погашення до 29.01.2020 року. На момент подання зазначеного позову сума боргу відповідачем не повернута, тому позивач просить стягнути з останнього суму боргу в розмірі 75000,00 грн., а також суму відсотків за користування кредитом з 29.05.2019 року по 29.06.2019 року в сумі 146250,00 грн. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Ухвалою від 18 лютого 2020 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою від 18 березня 2020 року позовну заяву повернути позивачу. Постановою Донецького апеляційного суду від 19 серпня 2020 року ухвалу судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області скасовано. Ухвалою\~Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 листопада 2021 року відкрито провадження у справі,\~розгляд указаної цивільної справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, роз`яснено учасникам їх право та строки на подачу відзиву на позов та відповіді на відзив. Ухвалою від 25 лютого 2021 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25 березня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він не заперечував проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Заяви про розгляд справи за відсутністю відповідача або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені позивачем письмові докази на підтвердження тих обставин, на які він посилається, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту\~статті 12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.10\~ст.84 ЦПК України\~у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами з урахуванням ч.1\~ст.13 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до п.1 договору позики-поручительства від 29 травня 2019 року, [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 50000,00 грн., які зобов`язується повернути у строк до 29.01.2020 року. Згідно п.2 зазначеного договору, позичальник щомісячно сплачує відсотки не пізніше 29 числа кожного місяця у розмірі 10% від суми позики за кожен місць користування позикою до дня її фактичного повернення. У разі несплати відсотків у встановлений строк, відсотки за прострочений місць підлягають сплаті в розмірі 15% від суми позики. Відповідно до п.1 договору позики від 29 травня 2019 року, [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 10000,00 грн., які зобов`язується повернути у строк до 29.01.2020 року. Згідно п.2 зазначеного договору, позичальник щомісячно сплачує відсотки не пізніше 29 числа кожного місяця у розмірі 10% від суми позики за кожен місць користування позикою до дня її фактичного повернення. У разі несплати відсотків у встановлений строк, відсотки за прострочений місць підлягають сплаті в розмірі 15% від суми позики. Відповідно до п.1 договору позики-поручительства від 29 травня 2019 року, [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 15000,00 грн., які зобов`язується повернути у строк до 29.01.2020 року. Згідно п.2 зазначеного договору, позичальник щомісячно сплачує відсотки не пізніше 29 числа кожного місяця у розмірі 10% від суми позики за кожен місць користування позикою до дня її фактичного повернення. У разі несплати відсотків у встановлений строк, відсотки за прострочений місць підлягають сплаті в розмірі 15% від суми позики. Статтею 1046\~ЦК України\~встановлено,\~що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1\~ст.1049\~ЦК України,\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.526, ст.530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Зобов`язання підлягає виконанню у встановлений договором строк. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України , якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У постанові Верховного Суду України від 25.06.2016 року у справі №6-157цс16 зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та\~ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконала взяте на себе грошове зобов`язання, що порушує право позивача, та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь держави витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved