overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить виключити відомості про батька [PERSON] , [INFO] , з актового запису №147 від 06.03.2013 р., складеного ВДРАЦС реєстраційної служби Лисичанського МУЮ у Луганській області про народження [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Лисичанський МВДРАЦС ГТУЮ у Луганській області внести зміни до актового запису у книзі записів актів цивільного стану про народження [PERSON] , [INFO] та видати нове свідоцтво про народження дитини. Позивач у судове засідання не з`явився, позов підтримав, справу просив розглядати за його відсутності, про що надав суду письмову заяву. Представник відповідачки в судове засідання не з`явилась, у письмовій заяві позов в частині уточнених вимог справу просила розглядати за її відсутності. Представник 3-ої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини нез`явлення не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 1994 р., який рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 17 квітня 2012 р. було розірвано. Подружні стосунки між сторонами фактично були припинені 14 листопада 2011 р., оскільки відповідачка залишила сім`ю, забрала свої особисті речі та пішла мешкати до іншого чоловіка. [INFO] у позивачки народилась донька [PERSON] . У лютому 2019 р. позивачу стало відомо, що відповідно до Судового наказу Лисичанського міського суду Луганської області від 12.12.2018 р. з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.11.2018 р. і до повноліття дитини. До цього часу позивачу не було відомо, що відповідачка в свідоцтві про народження своєї малолітньої доньки [PERSON] записала батьком позивача - [PERSON] . Позивач заперечує своє біологічне батьківство, стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та [PERSON] , [INFO] , оскільки дитина народилась через 16 місяців після припинення шлюбних стосунків з відповідачкою. Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Суд вважає, що визнання представником відповідачки позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 768,4 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 4548,72 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 36312,92 грн., обгрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Представник позивача в судове засідання не зявився, просив справу розглядати справу за його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що позивач працював у відповідача на посаді електрослюсаря підземного 4 розряду з повним робочим днем під землею, на підставі наказу №20к від 05.01.2015 р. Наказом №545к від 02.07.2017 р. позивач був звільнений за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис №6 від 02.07.2017 р. Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст.116 КЗпП України не було проведено розрахунок в день звільнення, заборгованість по заробітній складає 5168,34 грн., з якої підлягає стягненню з відповідача згідно ст..13 ч.1 ЦПК України в розмірі позовних вимог, тобто 4548,72 грн. Середньоденна заробітна плата за календарний день дорівнює 190,12 грн. Таким чином, загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні станом на 10 квітня 2018 р. до виплати складає 36312,92 грн. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, а визнання позову представником відповідача слід прийняти. Судовий збір у розмірі 640 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17 березня 2018 року по день прийняття рішення у справі., обґрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав довідку про розмір заборгованості перед позивачем. Суд, дослідивши письмові матеріали у справі, дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. Наказом № 234-К від 17.03.2018 позивача звільнено з підприємства на пенсію за стажем відповідно до ст. 38 КЗпП України, з виплатою одноразової допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст.116 КЗпП України не було проведено розрахунок в день звільнення. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Разом з тим, оскільки позивачем та відповідачем на ухвалу суду не надано належної довідки про розмір середньомісячної заробітної плати за останні повні два робочі місяці позивача, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 46677,72 грн., пеню у розмірі 929,33 грн. та судові витрати (витрати на правову допомогу). ……………………………………………………………… ……………………………………………………………… ……………………………………………………………… ………………………........................................… ……………………………………………………………… …………………… Відповідно до вимог ст.209 ЦПК України складання повного рішення суду відкласти і проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідачки борг в розмірі 240 000грн., посилаючись на те, що 19 січня 2007р. між ним та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримав в борг гроші в розмірі 250 000грн., які зобов'язався повернути 19.01.2009р. [INFO] [PERSON] помер, повернувши за життя лише частину боргу в розмірі 10 000грн. Після смерті [PERSON] спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] прийняла його мати - відповідачка [PERSON], з якої позивач просить стягнути решту боргу. Представник відповідачки позов визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 19 січня 2007р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 250 000грн., які зобов'язався повернути 19.01.2009р. /ас 7/. Однак [INFO] [PERSON] помер, повернувши лише частину боргу в розмірі 10 000грн. /ас 12/. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.2013р., спадкоємицею померлого [INFO] [PERSON] є його мати [PERSON], яка успадкувала 1/3 частину квартири [ADDRESS] вартістю 221 875грн. /ас 18-19/. Згідно пояснень представника позивача, які визнані представником відповідачки, позивач своєчасно звернувся до відповідачки з вимогою про повернення боргу в розмірі 240 000грн. Таким чином, у зв'язку з невиконання свого зобов'язання [PERSON] по поверненню взятих в борг коштів даний обов'язок в межах вартості майна, одержаного у спадщину, переходить до спадкоємця померлого - відповідачки [PERSON], а тому з неї на користь позивача підлягає стягненню в рахунок погашення боргу спадкодавця 221 875грн. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємець зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому посилається на те, що 23.07.2008 року між АТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитній договір № 1204/0780/45/021 , згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти для споживчих цілей у розмірі 18\~000дол. США з розрахунку 11,90 % річних за користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту і до 23.07.2028 року включно. 25.05.2012 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку обсязі та на умовах визначених даним договором, АКБ «ТАС-Комерцбанк» , правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» передає( відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АКТ «ТАС_Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк»як кредитора ( стає новим кредитором) у зазначених зобов»язаннях, а внаслідок передачі від АКТ «ТАС_Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимог до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить ( відступається ) право вимоги ( замість АУКБ «ТАС_Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» від боржників повного, належного та реального виконання обов»язків за кредитними та забезпечувальними договорами ( зареєстрований за № 1307 від 25.05.2012 року приватним нотаріусом [PERSON]Г.)

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому посилається на те, що 23.07.2008 року між АТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитній договір № 1204/0780/45/021 , згідно з умовати якого банк надав позичальнику кредитні кошти для споживчих цілей у розмірі 18\~000дол. США з розрахунку 11,90 % річних за користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту і до 23.07.2028 року включно. 25.05.2012 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку обсязі та на умовах визначених даним договором, АКБ «ТАС-Комерцбанк» , правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» передає( відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АКТ «ТАС_Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк»як кредитора ( чстає новим кредитором) у зазначених зобов»язаннях, а внаслідок передачі від АКТ «МАС_)Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимог до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить ( відступається ) право вимоги ( замість АУКБ «ТАС_Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» від боржників повного, належного та реального виконання обов»язків за кредитними та забезпечувальними договорами ( зареєстрований за № 1307 від 25.05.2012 року приватним нотаріусом [PERSON]Г.)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те що 25.02.2011 року він уклав шлюб з відповідачем, яка [INFO] народила сина, [PERSON], та батьком дитини було записано позивача. З вказаним він не погоджується, оскільки працює моряком, його робота пов'язана з виїздом за межі країни на тривалий час. Після повернення з рейсу в червні 2013 року відповідач, з невідомих йому причин, запропонувала пожити окремо, при розмові з якою він дізнався що не є батьком дитини. Просить виключити відомості про його батьківство з актового запису №734 від 27.09.2012 року про народження [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги по мотивам і підставам, викладеним у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч.1 ст.136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позв про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис №75, прізвище дружини після укладення шлюбу - «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO], батьком зазначено - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права і законні інтереси інших осіб, у зв'язку з чим заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що 25.06.2010 між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Гірської міської ради м. Первомайська Луганської області. [INFO] у сторін народилася дитинна - донька [PERSON]. Шлюбні відносини сторін припинилися у червні 2013 року. Починаючи з 12.07.2013 року, відповідно до рішення Первомайського міського суду від 19.09.2013 року, з позивача на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON], [INFO], стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте починаючи з грудня 2013 року донька [PERSON] проживає разом із позивачем та перебуває на його утриманні, що підтверджується довідкою депутата Гірської міської ради. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, про причину неявки суд не повідомила. Суд дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка на даний момент дитину не утримує, оскільки дитина - донька [PERSON], [INFO], проживає разом з батьком - [PERSON], що підтверджується довідкою депутата Гірської міської ради (а.с.19). Отже, суд вважає, що згідно зі ст. 181 СК України, відповідачка не має передбачених законом підстав для отримання від позивача аліментів на утримання дитини, а тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому посилається на те, що [INFO] року померла [PERSON] яка проживала в [ADDRESS]. Дане господарство станом на 1990 - 1991 рік відносилось до типу колгоспного двору членами якого були п'ятеро осіб, померла [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт яким все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON]. Спадщина після смерті [PERSON] складається з 1/5 частки в житловий будинок літер А, літня кухня літер Б,В, сараї літер Г,Д,Е, вбиральні літер Є, погріб з шійкою літер П.г, огорожі №1-3, вигрібна яма №4, що знаходяться по [ADDRESS] . Спадкоємці за заповітом спадщину прийняли своєчасно за правилами ст..549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року, шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном та звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадку. Постановою нотаріуса їм було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] з підстав того, що відсутні правовстановлюючі документи на її частку в житловому будинку. Позивачі просять суд в судовому порядку визнати за ними право власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі з під став зазначених у позовній заяві. Представник Боянської сільської ради Новоселицького району в судовому засіданні не з'явився, однак направив до суду заяву про визнання позову в повному обсязі з проханням справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги визнають. Треті особи в судовому засіданні не з'явилися але подали до суду заяви про визнання позову в повному обсязі з проханням справу розглянути у їх відсутності. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що відповідно до рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 04.04.2013 року, з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] Денисовача, [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки усіх видів прибутку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2013 року та до досягнення дітьми повноліття. На теперішній час діти мешкають з відповідачем та знаходяться на його утриманні.\~\~ Позивач у судове засідання не зявився, позовні вимоги підтримав, справу просив слухати за його відсутності, про що надав суду письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, у письмовій заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позов визнала повністю. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову слід за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що діти син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], проживають разом з батьком [PERSON], що підтверджується довідкою депутата Попаснянської міської ради (а.с.11). Отже, суд вважає, що згідно зі\~ст. 181 СК України, відповідачка не має передбачених законом підстав для отримання від позивача аліментів на утримання дітей, а тому позов слід задовольнити. Крім того, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений ним, відповідно до квитанції судовий збір в розмірі 640 гривень. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.\~180,\~181 СК України,

Outcome: approved