Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на належне відповідачам майно, а саме квартиру №11, що знаходиться в м. Львові на пр. Чорновола, 17, загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 32,4 кв.м., яка належить відповідачам на підставі свідоцтва №Г-26723 про право власності на квартиру, виданого 11 січня 2005 року Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради для погашення заборгованості в розмірі 22875,59 доларів США, що в еквіваленті становить 182771,39 грн.; зобовязати відповідачів передати позивачу усі правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, необхідні для перереєстрації права власності на нерухомість в державних органах у звязку із виконанням рішення по цій справі та стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28 липня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір №543076-1/02, згідно якого позичальнику надано кредит на суму 7000,00 доларів США строком до 28 липня 2011 року зі сплатою за користування кредитом 11,0% річних. У звязку із невиконанням зобовязань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 17 січня 2012 року становить 22875,59 доларів США, що в еквіваленті становить 182771,39 грн., з яких 4390,24 доларів США заборгованість по кредиту; 448,06 доларів США заборгованість по відсотках за період з 01 лютого 2011 року по 31 грудня 2011 року; 21,46 доларів США донараховані відсотки за період з 01 січня 2012 року по 16 січня 2012 року;894,44 доларів США плата за управління кредитом згідно п.5.2 кредитного договору; 16421,39 доларів США пеня за несвоєчасно погашення кредиту та відсотків за період з 17 січня 2011 року по 16 січня 2012 року; 700,00 доларів США штраф згідно п.5.2 кредитного договору. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 28 липня 2006 року між Банком та [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого відповідачі передали в іпотеку банку квартиру №11, що знаходиться в м. Львові на пр. Чорновола, 17, загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 32,4 кв.м., яка належить відповідачам на підставі свідоцтва №Г-26723 про право власності на квартиру, виданого 11 січня 2005 року Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради. Договір іпотеки посвідчений 28 липня 2006 року приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] за реєстровим №2761 та накладено заборону відчуження №2762 вказаного обєкту до припинення договору іпотеки. Відповідно до договору іпотеки, [PERSON] та [PERSON] є майновими поручителями за зобовязаннями по кредитному договору [PERSON] 15 квітня 2011 року відповідачам було надіслано вимоги про погашення заборгованості, однак, прострочена заборгованість так і не була погашена. Також відповідачів попереджено про право банку звернути стягнення на предмет іпотеки. До судового засідання 03 серпня 2015 року представник позивача подав клопотання про слухання справи у його відсутності, вказав, що не заперечує проти винесення заочного рішення та просив позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не зявилася, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, крім цього, ними 08 серпня 2014 року, 21 листопада 2014 року, 23 січня 2015 року, 24 лютого 2015 року, 06 травня 2015 року, 30 липня 2015 року скеровувались до суду телеграми про відкладення розгляду справи у звязку із перебуванням у зоні АТО із гуманітарною місією, однак суду не надано жодного доказу в підтвердження вказаних тверджень, а тому, зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 липня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» (найменування юридичної особи ВАТ «КБ «Надра» було змінене на ПАТ КБ «Надра» згідно змін до становчих документів статуту та свідоцтва про державну реєстрацію, проведених державним реєстратором [PERSON] 04 лютого) та [PERSON] укладено кредитний договір №543076-1/02, згідно якого позичальнику надано кредит на суму 7000,00 доларів США строком до 28 липня 2011 року зі сплатою за користування кредитом 11,0% річних (3-5). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. ПАТ КБ «Надра» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором від 28 липня 2006 року, станом на 17 січня 2012 року така становить 22875,59 доларів США, що в еквіваленті становить 182771,39 грн., з яких 4390,24 доларів США заборгованість по кредиту; 448,06 доларів США заборгованість по відсотках за період з 01 лютого 2011 року по 31 грудня 2011 року; 21,46 доларів США донараховані відсотки за період з 01 січня 2012 року по 16 січня 2012 року;894,44 доларів США плата за управління кредитом згідно п.5.2 кредитного договору; 16421,39 доларів США пеня за несвоєчасно погашення кредиту та відсотків за період з 17 січня 2011 року по 16 січня 2012 року; 700,00 доларів США штраф згідно п.5.2 кредитного договору (а.с.10). Відповідно до ч. 2 статті ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 28 липня 2006 року між Банком та [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого відповідачі передали в іпотеку банку квартиру №11, що знаходиться в м. Львові на пр. Чорновола, 17, загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 32,4 кв.м., яка належить відповідачам на підставі свідоцтва №Г-26723 про право власності на квартиру, виданого 11 січня 2005 року Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради. Договір іпотеки посвідчений 28 липня 2006 року приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] за реєстровим №2761 та накладено заборону відчуження №2762 вказаного обєкту до припинення договору іпотеки (а.с.6-9). Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. На підставі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. З огляду на те, що відповідачі прострочили погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертають отриманий кредит, не виконують взятих за договором зобовязань, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «Надра» підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідачів підлягають солідарному стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1827,71 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved