Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 19047,39 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. (а.с.25), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, обґрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Позивач в судовому засіданні позов та викладене у ньому підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, в яких зазначено, що фактично всі виробничі потужності та працівники ПАТ «АМК», в тому числі юридична та бухгалтерська служби, перебувають у місті Алчевську, тобто на території,тимчасово не підконтрольній українській владі, а тому надати будь - які документи щодо заборгованості з виплати належних відповідачу сум не має можливості. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. Розпорядженням № 50 від 30.11.2017 позивача звільнено з підприємства за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз.2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст. 116 КЗпП України не було проведено розрахунок в день звільнення, заборгованість по заробітній платі становить 19047,39 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, оскільки сторонами не надано довідки про розмір середньомісячної заробітної плати позивача, суд,

Outcome: partial