overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14 вересня 2013 року проживає у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, зникло почуття любові та по-ваги. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася. Суперечностей відносно спіль-ного майна та дитини не мають. Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Вимоги позову підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідачка в підготовче засідання також надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову визнала, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволен-ню. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наяв-ності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що сторони по справі дійсно з 14 вересня 2013 року перебувають у заре-єстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають доньку - [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розір-вання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки відповідач погодилася на розірвання шлюбу, а підстав для відмови у прийнят-ті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. Су-дом встановлено, що стосунки, які існують між подружжям виключають можливість збере-ження сім'ї, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21 листопада 2009 року проживає у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, зникло почуття любові та по-ваги. Шлюб носить формальний характер і сім`я розпалася. Суперечностей відносно спіль-ного майна та дітей не мають. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Вимоги позову підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідачка в підготовче засідання також надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову визнала. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволен-ню. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наяв-ності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що сторони по справі дійсно з 21 листопада 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.10). Від шлюбу мають дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.11, 12). Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розір-вання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній во-лі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки відповідач погодилася на розірвання шлюбу, а підстав для відмови у прийнят-ті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. Су-дом встановлено, що стосунки, які існують між подружжям виключають можливість збере-ження сім`ї, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26 вересня 2014 року проживає у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, зникло почуття любові та поваги. Шлюб носить формальний характер і сімя розпалася. Суперечностей відносно спіль-ного майна та дітей не мають. В підготовче засідання позивач не з'явився, надав заяву відповідно до якої, вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідачка в підготовче засідання також не зявилася, надала заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову визнала,\~\~просила шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволен-ню. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову, суд за наяв-ності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що сторони по справі дійсно з 26 вересня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO](а.с.3,4). Відповідно до ст. 109\~Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розір-вання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки відповідач погодилася на розірвання шлюбу, а підстав для відмови у прийнят-ті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. Су-дом встановлено, що стосунки, які існують між подружжям виключають можливість збере-ження сім'ї, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 27 серпня 2008 року проживає у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, зникло почуття любові та поваги. Шлюб носить формальний характер і сім'я розпалася. Суперечностей відносно спільного майна та дітей не мають. Також просить судові витрати покласти на відповідача. Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Вимоги позову підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідачка в підготовче засідання також надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову визнала, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що сторони по справі дійсно, з 27 серпня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають доньку Єву [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розір-вання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки відповідач погодилася на розірвання шлюбу, а підстав для відмови у прийнят-ті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. Судом встановлено, що стосунки, які існують між подружжям виключають можливість збереження сім'ї, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.08.1998 року між ним та відповідачкою укладений шлюб, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: донька - [PERSON], 1999 р.н., син - [PERSON], 2006 р.н. Вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з червня 2015 року, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. 10.11.2015 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 10.12.2015 року, 01.02.2016 року відповідачка в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд до відома не поставила, хоча відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 01.08.1998 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міськвиконкому Чернігівської області, актовий запис №251, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що у сторін від шлюбу двоє неповнолітніх дітей: донька - [PERSON], 1999 р.н., син - [PERSON], 2006 р.н. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з 2010 року, спільне господарство не ведеться. Таким чином сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.08.2003 року між ним та відповідачкою укладений шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивачем до суду була подана заява в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачкою до суду була подана заява в якій просила розглядати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 01.08.2003 року Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1422, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Також, встановлено, що у сторін є син [PERSON] - [INFO]. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з липня 2013 року, спільне господарство не ведеться. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. 06.11.2014 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір між батьками про сплату аліментів на дитину. Таким чином, сторони досягли згоди щодо утримання дитини, його місця проживання разом з відповідачкою та відсутністю майнових спорів. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.11.2012 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, від шлюбу дітей не мають. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спорів щодо майнових питань між сторонами не існує. Також, в позовній заяві, позивач просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності. 07.12.2015 ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. 17.02.2016, 15.03.2016 відповідачка в судове засідання не з'явилась, була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, а саме: через публікацію на офіційному сайті Солом'янського районного суду м. Києва, так-як з 27 березня 2014 року поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку. Виходячи з цього та вимог ст. 77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідачів про час розгляду справи належним. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 03.11.2012 року відділом державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №1177, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Також, встановлено, що сторони від шлюбу дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.08.2012 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалося. З 7 серпня 2016 року фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. 10.10.2016 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. 08.12.2016 року судове засідання було знято з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого в справі судді у відпустці. 17.01.2017 року, 15.02.2017 року, всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, не зважаючи на те, що були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України. Виходячи з цього та вимог ст. 77 ЦПК України суд вважає повідомлення сторонам про час розгляду справи належним. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів, оскільки неявка сторін не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу, між [PERSON] та [PERSON] 04.08.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1160. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище «[PERSON]». Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.12.2010 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2014 року, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Крім того, позивач зазначає, що відповідачка разом з дитиною виїхала до своїх батьків: [ADDRESS], де проживає разом з їх спільною дитиною по сьогоднішній день. 08.12.2015 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. Позивачем до суду була подана заява в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачкою до суду була подана заява в якій просила розглядати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 04.12.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1802, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Також, встановлено, що у сторін є син [PERSON] - [INFO]. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2014 року, спільне господарство не ведеться. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Також, судом встановлено, що відповідачка разом з дитиною виїхала до своїх батьків: [ADDRESS], де проживає разом з їх спільною дитиною по сьогоднішній день. Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дитини разом з відповідачкою та відсутній майновий спір. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: approved