Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором на загальну суму 115 327,67 грн., поновити строк звернення до суду. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що слідчим управлінням ГУ МВС України у Львівській області розслідується кримінальна справа щодо розкрадання коштів колишнім керівництвом кредитної спілки. В процесі розслідування у березні 2009 року були вилучені оригінали кредитних справ, в тому числі і всі документи по договору про надання кредиту [PERSON] Кредитна справа [PERSON] була отримана лише в квітні 2013 року, тому причину пропуску звернення до суду вважає поважною і просить поновити строк. 08.11.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №393, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 23000,00 грн. строком на 6 місяців з 08.11.2006р. по 08.05.2007р. зі сплатою 60% річних за користування кредитом. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, поточні платежі по кредиту та нараховані відсотки згідно графіку не сплачує, на попередження не реагує. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, якою позов підтримав, просив задовольнити та розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяв про можливість розгляду справи за його відсутності від відповідача не надходило. Враховуючи наведене та відсутність заперечень зі сторони позивача, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. З матеріалів справи вбачається, що 08.11.2006 року між КС «Християнська злагода» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 393, згідно з яким позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 23000,00 грн. строком на 6 місяців з 08.11.2006р. по 08.05.2007р. зі сплатою 60% річних за користування кредитом. Відповідно до видаткового касового ордеру від 08.11.2006р. №1650 відповідач отримала кредит в розмірі 23000,00 грн. На погашення кредиту [PERSON] 19.12.2006р. внесла в ксу спілки 1300,00 грн. та 31.03.2007р. 4106,58 грн. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] неналежним чином виконуються зобов'язання, прийняті нею за умовами кредитного договору. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Проте, відповідач [PERSON] умови договору не виконала та кошти за договором кредиту відповідно до встановленого графіку не повертала. Згідно з розрахунком, станом на 31.12.2013 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором №393 від 08.11.2006р. становить 115 327,67 грн., в тому числі: 23000,00 грн. тіло кредиту, 92 327,67 грн. заборгованість по відсотках. З огляду на те, що [PERSON] прострочила погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотках, не повернув отриманий кредит, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором в сумі 115 327,67 грн. підлягає стягненню на користь позивача. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved