Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача до місцевого бюджету м.Львова понесені Комунальною 8-ю міською клінічною лікарнею м.Львова, правонаступником якої є комунальне некомерційне підприємство «8-а міська клінічна лікарня м.Львова», витрати в розмірі 3\~123 грн. 67 коп. на лікування потерпілого [PERSON] від злочину. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 09.06.2017 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробувальним строком 3 роки. Вказаним вироком встановлено, що він 17.03.2017 р. близько 1.40 год. наніс кухонним ножем декілька ударів [PERSON], заподіявши йому поранення, що відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент його заподіяння. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у Комунальній 8-ій міській клінічній лікарні м.Львова в період з 17.03.2017 р. по 30.03.2017 р., загальна сума затрачених лікувальним закладом коштів на лікування потерпілого становить 3\~123,67 грн. Станом на день предявлення позову вказана шкода не відшкодована. Враховуючи, що кошти, які надаються на лікування, надходять із місцевого бюджету, просить позов задоволити. Прокурор в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Львівської міської ради в судове засідання не зявився, від представника [PERSON] надійшли письмові пояснення по справі, в яких позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задоволити. Окрім цього, просить розглядати справу за відсутності представника Львівської міської ради. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча згідно з\~ст.130 ЦПК України\~належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 09.06.2017 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання із випробуванням на іститовий строк 3 роки. Зазначений вирок набрав законної сили. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] 17.03.2017 року під час побутового конфлікту навмисно, діючи цілеспрямовано, з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс кухонним ножем декілька ударів в область лівої руки потерпілого [PERSON] та один удар в область живота, заподіявши йому три рани на лівій руці, з яких дві рани долонної поверхні кисті з ушкодженням мязів згиначів 4-го та 5-го пальців, третя рана на внутрішній поверхні передпліччя з ушкодженням ліктьової артерії та ліктьового згинача кисті, відносяться до тілесного ушкодження середньої важкості; рану лівої руки по зовнішній поверхні середньої третини плеча, поранення мяких тканин черевної стінки, що відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоровя, а також проникаюче поранення живота з ушкодженням печінки, вхідний отвір якого розташовувався в епігастаральній ділянці, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент його заподіяння. Згідно із ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з листа Комунальної 8-ї клінічної лікарні м. Львова від 29.10.2018 №527, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з 17.03.2017 року по 30.03.2017 року (13 л/днів). Вартість за 13 днів лікування становить 3\~123 грн. 67 коп. Відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, комунальне некомерційне підприємство «8-а міська клінічна лікарня м.Львова» є правонаступником Комунальної 8-ї міської клінічної лікарні м.Львова, засновником яких є Львівська міська рада. Положеннями\~ст.1206 Цивільного кодексу України\~передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до розяснень, що містить постанова Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених\~постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя». Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою КМУ №545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя»\~на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого\~(форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонарного лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Враховуючи вищенаведені обставини, з огляду на те, що внаслідок спричинення [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 17.03.2017 року по 30.03.2017 року, вартість якого становить 3\~123 грн. 67 коп., суд приходить до висновку, що з відповідача в користь місцевого бюджету м. Львова підлягають стягненню витрати на лікування потерпілого у зазначеному розмірі. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1\~762 грн. На підставі ст. 1206 ЦК України\~та

Outcome: approved