Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], та зобов'язати Рівненське міське управління внутрішніх справ УМВС України в Рівненській області зняти відповідачів з реєстрації у вказаному помешканні. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності йому та відповідачам, зареєстровані його колишня дружина та син. Однак, відповідачі в 1995 році виїхали проживати в Російську Федерацію до матері дружини і з цього часу в квартирі не проживають та не з'являються. Перебування відповідачів на реєстраційному обліку в квартирі порушує його права як власника, оскільки він не може розпорядитися своїм майном, оформити субсидію на комунальні послуги тощо. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та з аналогічних підстав. Крім того, представник позивача пояснив, що позивач не має відомостей про місце проживання колишньої дружини та сина, оскільки з останнього відомого йому місця проживання вони виїхали. Позивач вимушений сплачувати комунальні послуги з розрахунку на три особи. Просять позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені через оголошення у пресі. Представник третьої особи - Рівненське міське управління внутрішніх справ УМВС України в Рівненській області - в судове засідання не з'явився. У поданій до суду заяві зазначив, що зняття осіб з реєстраційного обліку відноситься до компетенції територіальних підрозділів Державної міграційної служби, а, відтак, належною третьою особою має бути Рівненський міський відділ управління ДМС в Рівненській області. Представник третьої особи - Рівненське міське бюро технічної інвентаризації - у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Крім того, пояснив, що в БТІ зареєстроване право спільної сумісної власності на спірну квартиру за трьома особами - позивачем та відповідачами. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON], його колишній дружині [PERSON] та сину [PERSON], відповідачам у справі, що вбачається з оглянутого в судовому засіданні оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 27 червня 1994 року. В квартирі, крім позивача, зареєстрована відповідач [PERSON], про що свідчить адресна картка та інформація адресно-довідкового підрозділу управління ДПС України в Рівненській області. Статті 71, 72 ЖК УРСР визначають порядок збереження житла за тимчасово відсутніми членами сім'ї наймача житла державного та комунального житлового фонду. Визнання членів сім'ї власника житла такими, що втратили право користування жилим приміщенням, відбувається відповідно правил ст.405 ЦК України. Як роз'яснено в п.34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року, оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, то власник не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном. Враховуючи, що відповідачі являються співвласниками квартири [ADDRESS], суд вважає відсутніми підстави для визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог : про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, не підлягає до задоволення і похідна позовна вимога про зняття таких осіб з реєстраційного обліку. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed