Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 21.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис за №3363. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що між ним та відповідачкою укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що протягом перебування у шлюбі між ними почали виникати розбіжності та непорозуміння щодо подальшого сімейного життя, зникло взаєморозуміння і повага. З вересня 2018 року проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, тобто сім`я фактично припинила своє існування. Також вказує, що з моменту реєстрації шлюбу не вели спільного господарства, у кожного був свій бюджет. Вважає, що подальше перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, примирення та збереження шлюбу є неможливе. Зазначає, що спору щодо утримання та місця проживання дитини немає. Відтак, просить позов задоволити. Позивач до судового засідання скерував на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити. Відповідачем до початку розгляду справи подано заяву, в якій остання вказала, що позовні вимоги визнає та просить розірвати шлюб. Крім того, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено відповідний актовий запис №3363. У даному шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] , про що в 11.06.2015 року складено відповідний актовий запис №1116, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом також встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Оскільки позивачем не заявлено вимоги про стягнення судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved