Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує,\~\~що [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді двох земельних ділянок площею 0,2323 га та 0,0826 га, які вона заповідала своєму онукові [PERSON] . Позивач в установлений законом строк звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено в зв`язку з тим, заповіт, складений спадкодавицею [PERSON] на користь позивача [PERSON] , був поданий на державну реєстрацію не в день вчинення нотаріальної дії, що суперечить вимогам Положення про Спадковий реєстр, а тому у нотаріуса немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому позивач був змушений звернутися до суду та просив суд визнати за ним право власності на земельні ділянки. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, проте на адресу суду від представника позивача надійшла заява, в якій представник позивача позов визнає повністю та просить розглянути справу без участі позивача та його представника. Відповідачі по справі в судове засідання не з`явилися, проте на адресу суду надійшли заяви, в яких відповідачі [PERSON] та [PERSON] , позов визнають повністю та просять розглянути справу без їх участі. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.12.2017 року. Відповідно до копії дубліката заповіту [PERSON] від 26.07.2011 року № 370 земельні ділянки площею 0,0826 га з кадастровим номером [NUMBER] та площею 0,2323 га з кадастровим номером [NUMBER] були заповідані [PERSON] . Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 05.05.2011 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2323 га, розташованої на території Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 05.05.2011 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0826 га, розташованої на території Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст.81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, враховуючи що за життя [PERSON] заповіла в своєму заповіті від 26 липня 2011 року право на земельні ділянки [PERSON] , виразивши свою волю спадкодавця відносно земельних ділянок, приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] , відповідачі по справі позов визнають в повному обсязі, спору щодо спадкового майна немає, але в позасудовому порядку позивач не може оформити на себе спадщину, та тому має право на судовий захист. Таким чином заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Оскільки відповідачі до початку розгляду справи по суті позов визнали, про що подали відповідні заяви, то згідно з ч.1\~ст.142 ЦПК України\~50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Враховуючи приписи ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідачів з урахуванням приписів ч.1\~ст.142 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved