Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 24 квітня 2013 року між Сумським обласним комунальним підприємством «Фонд інвестування об`єктів соціальної сфери та промисловості» та [PERSON] укладено договір №4802 про надання кредиту на добудову індивідуального житлового будинку в с. Богданівка Шосткинського району Сумської області, відповідно до умов якого відповідач отримала 50 000 грн, зі сплатою 3% річних. Також, між сторонами 24 квітня 2013 року укладено договір №535/4802 про надання послуг по супроводженню договору №4802, зі сплатою 5,9% річних. В забезпечення виконання умов кредитного договору 24 квітня 2013 року було укладено договори поруки, відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями по кредитному договору №4802 від 24 квітня 2013 року та договору №535/4802 від 24 квітня 2013 року про надання послуг по супроводженню договору №4802. Одержавши кредит, відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за договором, тому станом на 20.12.2018 року сума заборгованості за кредитом загалом складає 69 012,95 гривень, які позивач просить стягнути з відповідачів та понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав розглянути справу без його участі. Відповідачі про день, час і місце розгляду справи були неодноразово повідомлені належним чином, але в судове засідання жодного разу не з`явились, про причину своєї неявки суд не повідомили, клопотань, про розгляд справи у їх відсутності не надавали. Зважаючи на вказане, суд, згідно положень ст. 280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно приписів ст.ст. 1054, 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За загальними правилами, встановленими ст.ст. 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з приписами ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Правовими наслідками порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, згідно ст. 554 ЦК України, є солідарна відповідальність боржника та поручителя перед кредитором, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Судом встановлено, що 24 квітня 2013 року між Сумським обласним комунальним підприємством «Фонд інвестування об`єктів соціальної сфери та промисловості» та [PERSON] був укладений договір № 4802 про надання кредиту на добудову індивідуального житлового будинку на суму 50 000 грн зі сплатою 3% річних строком на\~ 20 років, п.п.1.1,1.2 даного договору ( а.с.8-10). Пунктами 3.4, 5.4\~ кредитного договору № 4802 визначено, що відсотки за користування кредитом нараховуються з дати фактичного надання кредитних коштів і сплачуються позичальником фонду у грошовому виразі щомісячно не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем. Обов`язки позичальника щодо повернення тіла кредиту визначено п. 5.3 договору №4802, відповідно до якого позичальник повинен своєчасно та у повному обсязі повернути кредит за 20 років, здійснюючи платежі рівними частками щорічно, починаючи з 2013 року, по 5000 грн. Щорічні обов`язкові платежі по поверненню кредиту здійснювати протягом року, але не пізніше 30 листопада. Останній платіж по поверненню кредиту та відсотків за користування ним здійснити до 24 квітня 2023 року. Пунктом 6.2 договору № 4802 визначено, що за порушення строків повернення кредиту та відсотки за користування ним, передбачених\~ п.5.3 та п. 5.4 даного договору. Позичальник сплачує Фонду штраф (пеня) в розмірі подвійної облікової ставки національного банку України за кожен день затримки платежу. За порушення\~ строків використання та строків повернення кредиту чи відсотків за користування ним чи нарахованих штрафних санкцій фонд має право достроково в односторонньому порядку припинити дію даного договору з вимогою від позичальника дострокового повернення\~ кредиту та відсотків за його користування, що визначено п. 4.8 договору №4802. Крім того, 24 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 535/4802 про надання послуг по супроводженню кредитного договору (а.с. 13). Умовами вказаного договору визначено, що за виконання послуг по супроводженню кредитного договору №4802 замовник сплачує щомісячно кошти у розмірі 5,9% річних не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем (п. 1.3, п. 3.1). Відповідно п. 4.2 договору №535/4802, за недотримання умов оплати, визначених п. 1.3, п. 3.1 договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями в забезпечення укладених договорів № 4802 від 24 квітня 2013 року та № 535/4802 від 24 квітня 2013 року, про що були укладені договори поруки від 24 квітня 2013 року (а.с. 11, 12). Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику суму кредитних коштів, визначену умовами договору, що підтверджується копією платіжного доручення № 126 від 26 квітня 2013 року (а.с. 14). Разом з тим, користуючись кредитними коштами, [PERSON] порушувала строки сплати заборгованості по кредиту. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що [PERSON] належним чином не виконувала своїх договірних зобов`язань з повернення тіла кредиту та сплати процентів. Внаслідок чого станом на 20 грудня 2018 року у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом 20 610 грн,\~ заборгованість по відсоткам за користування кредитом 5298 грн 88 к.,\~ штрафні санкції 7 364 грн 42 к., що загалом складає 33 273 грн 30 к.\~ Також\~ позивач просить\~ стягнути\~ достроково\~ суму кредиту у розмірі 22 083 грн, а загалом 55 356,3 грн. Наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідачів перед позивачем за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та штрафними санкціями витікає з умов укладеного між сторонами по справі угодою, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачами. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості у сумі 55 356 грн 30 к. Стосовно стягнення з відповідача заборгованості супроводження по кредиту в сумі 10 419 грн 69 коп. та штрафним санкціям по супроводженню кредиту 3236 грн 96 коп., суд приходить до наступного. Умови договору № 535/4802 про надання послуг по супроводженню кредитного договору не містять жодних даних про те, які саме послуги надаються (будуть надаватися) [PERSON] за даним договором. Статтею 1 п.17 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Згідно ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.\~ Сумське обласне комунальне підприємство «Фонд інвестування об`єктів соціальної сфери та промисловості» як кредитодавець, нарахувало та просить стягнути з відповідачів заборгованість по кредиту та штрафні санкції за послуги по супроводженню кредиту. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком кредитодавця, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок кредитодавця за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту, моніторинг заборгованості по кредиту, супроводження\~ кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь кредитодавця. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і супроводження кредиту, відповідає економічним потребам лише самого кредитодавця та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії позикодавця не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які кредитодавцем\~ фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги\~ заборонено Законом. Аналогічна правова позиція висловлена\~ у постанові\~ Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження\~\~ № 61-8862сво18)\~ в якій зазначено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких послуг від банку або спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів», є нікчемною. Зазначене дає підстави суду для відмови в стягненні з відповідачів на користь Сумського обласного комунального підприємства «Фонд інвестування об`єктів соціальної сфери та промисловості» заборгованості\~ за послуги\~ по супроводженню кредиту в сумі 10 419 грн 69 коп. та штрафним санкціям по супроводженню кредиту 3236 грн 96 коп. Отже, у зв`язку з частковим задоволенням позову, загальна сума заборгованості, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту, відсотків, штрафних санкцій, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача за договором, становить 55 356,30 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (80,21%). Враховуючи викладене,

Outcome: partial