Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 11.12.2012 року сторони уклали договір позики, згідно якого відповідач отримала від позивача позику в розмірі 22005,64 грн. без зазначення кінцевого строку її повернення. На підтвердження отримання позики відповідачем складено розписку про отримання позики в присутності двох свідків. Вказуючи на те, що відповідачем порушено умови договору щодо строку повернення коштів після отримання письмової вимоги, просить стягнути вищенаведену суму боргу, а також 3% річних в сумі 1000,20 грн. та 2642,60 грн. інфляційних втрат. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з»явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі представника відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.12.2012 року сторони уклали договір позики, згідно якого відповідач отримала від позивача позику в розмірі 22005,64 грн. без зазначення кінцевого строку повернення. На підтвердження отримання позики відповідачем 11.12.2012 року складено розписку про отримання позики в присутності двох свідків: [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч. 1 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У зв'язку з тим, що строк повернення позики у розписці не був встановлений, позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про повернення позики, яка отримана відповідачем 21.01.2014 року і строк оплати, передбачений ч.2 ст.530 ЦК України складає сім днів, тобто до 28.01.2014 року. В порушення умов договору та закону відповідач вказану суму позики у розмірі 22005,64 грн. не повернув. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, вимоги про стягнення заборгованості за договором позики, а також трьох процентів річних в сумі 1000,20 грн. і інфляційних втрат в розмірі 2642,60 грн. за період з 28.01.2014 року по 04.08.2014 року підлягають до задоволення зі стягненням, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача судового збору.

Outcome: approved