Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 23465,97 грн. за кредитним договором б/н від 22.08.2006 р., а також судові витрати в розмірі 234,66 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначали, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.08.2006р. [PERSON] отримала кредит в розмірі 4000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним та Банком кредитний Договір. В порушення вимог діючого законодавства відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому станом на 24.10.2013 р. має заборгованість в сумі 23465,97 грн., яка складається з: 3165,85 грн. заборгованості за кредитом; 18706,50 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; штрафи в розмірі 500,00 грн. та 1093,62 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному розмірі просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (ст. 74 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомив. Представник [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі. У ході розгляду справи заявила клопотання про застосування строків позовної давності. Просила відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, суд прийшов до наступного. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 22.08.2006 р. [PERSON] оформила Заяву, в якій погодилася з тим, що Заява разом із запропонованими Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між нею та Банком кредитний договір. Відповідно до Умов кредитування Банк надає позичальнику кредит в сумі 4000,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 48,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах та правилах надання банківських. Погашення кредиту здійснюється в наступному порядку: кожного місця позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Згідно пункту 9.12 умов і правил надання банківських послуг, які разом із Правилами користування платіжною карткою та заявою [PERSON] складають між банком і відповідачем договір, останній діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий термін. [PERSON] погодилася, що Заява разом із запропонованими Банком Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між нею та банком кредитний договір. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам Позичальник зобов'язується погасити кредит в порядку та строки відповідно до договору, сплатити відсотки та винагороду за користування кредитом (п. 6.5). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Розмір неустойки встановлюється договором (ч. 2 ст. 551 ЦК України). При порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених договором, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості. Відповідно до змісту Договору [PERSON] була ознайомлена і погодилася з його умовами, а також з відповідальністю, яка наступає в разі невиконання узгоджених умов кредитного договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. З наведено та матеріалів справи встановлено, що у порушення наведених норм ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку із чим, за розрахунком заборгованості наданим Банком за вищевказаним договором б/н від 22.08.2006р. станом на 24.10.2013 р. [PERSON] допустила заборгованість за кредитом в сумі 23465,97 грн., яка складається з: 3165,85 грн. заборгованості за кредитом; 18706,50 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов і правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина, та 1093,62 грн. - штраф(відсоткова складова). Разом з тим, представником відповідача у ході розгляду справи заявлено заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові(ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки(штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила(ч. 1 ст. 261 ЦК України) Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплинула і до додаткової вимоги. Так, судом встановлено, що відповідно до пунктів 3.1.1., 5.4(а.с.15,16) правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки(місяць і рік) вказаний на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). Відповідно до розрахунку заборгованості та пояснень представника позивача, наданих у судовому засіданні останній платіж відповідачем було здійснено 20.01.2007 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач до суду із позовом про стягнення заборгованості звернувся 01.11.2013 року. З урахуванням викладеного, суд вважає, що питання про застосування строків позовної давності слід вирішувати у відповідності до ст. 256 ЦК України та ч. 1,5 ст. 261 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки з 20.01.2007 року(дата останнього платежу) до 01.11.2013р.(звернення позивача до суду) пройшло більше трьох років, а тому у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»» слід відмовити через сплив строків позовної давності. Посилання представника позивача на ті обставини, що позовна давність не сплинула, оскільки строк договору не закінчився, а строк дії картки відповідає строку дії договору, судом не сприймаються, оскільки не ґрунтуються на умовах договору та обставинах справи. Крім того, судом встановлено, що строк дії картки взагалі не зазначено у Заві [PERSON] на її отримання, що у свою чергу, є суттєвим порушенням. Судом у судовому засіданні у порядку ст. 10,60 ЦПК України роз'яснено право представнику позивача надати докази із яких би можливо було б встановити строк дії картки виданої відповідачу, представник позивача не скористався своїм правом про надання належних та допустимих доказів та зазначив про їх відсутність на час розгляду справи судом. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України не підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: dismissed