Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/№, згідно якому 13.07.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з зобов'язанням в строки, визначені Правилами надання банківських послуг, здійснювати погашення частини суми заборгованості, процентів, пені. При цьому клієнт надав свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку і клієнт дав право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, тому за ним утворилася заборгованість, яка станом на 31.03.2016 року становить 11595,70 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 276,86 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 7090,47 грн., заборгованість за пеню та комісію - 3200,00 грн., а також штрафи, передбачені п.2.1.1.7.6 Умов та Правил, які складаються з фіксованої частини в сумі 500 грн. та процентної складової сумі 528,37 грн., яку просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами. В судовому засіданні представник позивача не був присутнім, направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про час та день слухання справи була повідомлений через поштове відправлення, де особисто отримала повістку. З заявою про слухання справи у її відсутності до суду не зверталася. У відповідності із ст. 225 ЦПК України суд визначив заочно розглянути справу у відсутності відповідача. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позову з наступних підстав. Згідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі з договорів. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Матеріалами справи встановлено, що згідно між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/№, згідно якого 13.07.2012 року відповідачу була відкрита кредитна лінія та на день укладання кредитного договору встановлений ліміт Кредитної лінії на рахунку з оформленням платіжної картки. Згідно п.2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банка, виходячи з розрахунку 360 днів на рік. Відповідач надав згоду на встановлення банком кредитного ліміту та його зміну, що передбачено п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, підписавши заяву разом з Умовами та Правилами . п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком часткою в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором. Згідно наданого банком розрахунку, відповідач отримав кредит в сумі 300,00 грн. шляхом зняття грошей з платіжної картки, але умови договору, укладеного між сторонами згідно ст.1055 ЦК України, відповідач не виконувала належним чином, з порушенням строків погашення заборгованості, у зв'язку із чим станом на 31.03.2016 року виникла заборгованість за кредитом., яка складається з заборгованості за кредитом - 276,86 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 7090,47 грн., заборгованість за пеню та комісію - 3200,00 грн. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил, штраф за порушення строків платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, стягується в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно наданого позивачем розрахунку, до стягнення виставлена сума в розмірі 1028,37 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, відповідно до розрахунку погашення боргу, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 11595 гривень 70 копійок, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved