Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . У обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що він є власником будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 березня 2008 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 квітня 2008 р. Згідно довідки про реєстрацію та склад сім`ї № 4935 від 09 квітня 2021 року та акту обстеження фактичного проживання виданим квартальним комітетом № 59 [PERSON] та її донька - [PERSON] , зареєстровані але фактично не проживають за адресою з 10 травня 2020 року по теперішній час. Таким чином, на теперішній час він разом з відповідачами спільно не проживає, побутом не пов`язані, спільного господарства не ведуть. Відповідачі своїх особистих речей не залишили, не приймають участі у сплаті комунальних витрат, через що виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на відповідачів, крім того виникають складнощі з оформленням субсидії. Добровільно відповідачка зі своєю дитиною не знімається із зареєстрованого місця проживання чим спричиняє йому суттєві незручності, порушує його право власності. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомила. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради у судове засідання з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за їхньої участі, при вирішенні питання покладалася на розсуд суду, але просила захистити права та інтереси малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, у судовому засіданні було встановлено, що позивачу на праві особистої приватної власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18576571 від 20 квітня 2008 року (а. с. 5). Відповідно до довідки № 4935 від 09 квітня 2021 року, виданої КП МІРАЦ Павлоградської міської ради, у будинку [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та її неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). Наявність сімейних стосунків між позивачем та відповідачами не встановлено. Згідно акту обстеження фактичного проживання виданим квартальним комітетом № 59 [PERSON] , [PERSON] та її донька - [PERSON] , зареєстровані але фактично не проживають за адресою: [ADDRESS] , з 10 травня 2020 року по теперішній час У зв`язку з тим, що відповідачі зареєстровані у будинку, позивач не має можливості реалізувати своє право на користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. На підставі ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма ст. 391 Цивільного кодексу України визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Приймаючи рішення по суті суд враховує, що відповідачі в будинку [ADDRESS] не проживають більше року, інтересу до житла не виявляють, витрати по утриманню житла не несуть, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved