Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 13 червня 2008 року АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір № 3279-052/08Р, відповідно до якого [PERSON] надав йому кредитні кошти у розмірі 97\~000, 00 грн. зі сплатою 18, 49 % річних за користування кредитними коштами з остаточним строком повернення кредитних коштів до 13 червня 2015 року. Також позивач зазначає, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 04 вересня 2008 року АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» уклав з [PERSON] договір поруки 3279-052/08Р, згідно з якими останній зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобовязань, що виникли з вищевказаного кредитного договору. Проте [PERSON] не виконувала належним чином зобовязання за вищевказаним кредитним договором, в результаті чого станом на 18 червня 2015 року в неї виникла прострочена заборгованість на загальну суму 123\~183, 90 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом за період у розмірі 54\~465, 39 грн.; заборгованості за процентами у розмірі 27\~834, 44 грн.; неустойки (пені) за кредитом у розмірі 26\~617, 11 грн.; неустойки (пені) за процентами у розмірі 14\~266, 96 грн. Представник позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, були сповіщені про розгляд справи належним чином за місцем реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали та про причини неявки суд не повідомляли. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом. До суду повернулись поштові повідомлення форми Ф-20 за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що відповідачі до операторів поштового зв'язку не звертались. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків відповідачами, тому суд вважає, що останні про розгляд справи були сповіщені належним чином. У зв'язку з чим, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди позивача, провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку відповідачів у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором [PERSON] або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13 червня 2008 року АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір № 3279-052/08Р, відповідно до якого [PERSON] надав йому кредитні кошти у розмірі 97\~000, 00 грн. зі сплатою 18, 49 % річних за користування кредитними коштами з остаточним строком повернення кредитних коштів до 13 червня 2015 року. Відповідно до п. 4.4 кредитного договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 1\~155, 00 грн. щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом відповідно до п. 4.5 кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору, зазначеного в п. 1.2 кредитного договору. Пунктом 10.1 кредитного договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.2 кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Також судом встановлено, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 04 вересня 2008 року АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» уклав з [PERSON] договір поруки 3279-052/08Р, згідно з якими останній зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобовязань, що виникли з вищевказаного кредитного договору. Згідно п. 1.1 Договору поруки поручитель зобовязується нести солідарну відповідальності перед кредитором за виконання в повному обсязі зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 3279-052/08Р від 13 червня 2008 року. Проте, [PERSON] не виконувала належним чином зобовязання за вищевказаним кредитним договором, в результаті чого станом на 18 червня 2015 року в неї виникла прострочена заборгованість на загальну суму 123\~183, 90 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом за період у розмірі 54\~465, 39 грн.; заборгованості за процентами у розмірі 27\~834, 44 грн.; неустойки (пені) за кредитом у розмірі 26\~617, 11 грн.; неустойки (пені) за процентами у розмірі 14\~266, 96 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору та договору поруки позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~231, 84 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках на користь Банку. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved