Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому вказує , що з відповідачкою проживав в цивільному шлюбі . Від цього шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. В теперішній час однією сім'єю не проживають. Позивач просить визначити спосіб його участі у вихованні доньки , а саме побачень кожної суботи з 09 години до 19 години неділі з ночівлею за місцем проживання батька, в день народження батька та бабусі з 16 до 19 години, в день народження [PERSON] та у випадку її хвороби, щоб один місяць літніх канікул дитина проводила з батьком в період його відпустки, особисті побачення в половину канікул, державних та релігійних свят за домовленістю з матір'ю, особисті побачення в будь - який день тижня в навчальному та дошкільному закладі без відриву від навчального та виховного процесу. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача позов визнав частково. Представник радим опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради позов визнав частково. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами як обґрунтування позовних вимог, так і заперечення проти них , вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: - у відповідності до свідоцтва про народження [PERSON] являється батьком [PERSON] [INFO]. - у відповідності з вимогами ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини , незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. - у відповідності до вимог ст. 157 СК України той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. При вирішенні спору по суті, судом приймаються до уваги ті обставини, що дитина малолітня і потребує постійної уваги матері . Також судом приймається до уваги, що позивач більше двох років не проживає з дитиною, власного житла не має, проживає в домоволодінні, яке належить його матері і тому не має змоги в період перебування дитини за місцем його мешкання, створити належні умови проживання для дитини. Відповідно до ч 2.ст. 157 СК України закріплено право кожного з батьків на особисте спілкування з дитиною та обов'язок брати участь у її вихованні. Згідно із ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Ст. 152 СК України передбачено забезпечення права дитини на належне батьківське виховання, а саме те, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Право на підтримання особистих стосунків та прямих контактів з батьками, які проживають окремо, закріплено статтями 1, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Спілкування дитини з батьком передбачає наявність постійного, систематичного контакту між ними, а не епізодичних зустрічей, оскільки спілкування повинно приносити користь дитині, служити джерелом її гармонійного розвитку. Питання виховання дітей вирішуються не з позиції прав батьків, а з позиції захисту прав та інтересів дитини. Також ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що батьки мають рівне право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний , духовний і моральний розвиток... Аналізуючи вищезазначені норми закону, суд вважає, що участь у вихованні дитини є не лише правом, а і обов'язком батька, який повинен особисто спілкуватися з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. П. 2 ст. 159 СК України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. П. 4 вищезазначеної статті передбачено, що у разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. При визначенні часу та способу спілкування позивача з донькою суд виходить з того, що відповідачем не наведено фактів негативного впливу батька на розвиток дитини. [PERSON] працює та має стабільну заробітну плату, з якої сплачуються аліменти на користь відповідача на утримання доньки. Відповідно до акту обстеження умов проживання батька дитини від 02 жовтня 2018 року встановлено , що будинок , в якому проживає позивач [PERSON] має три кімнати. Одна з кімнат виділена в користування позивачеві. В будинку проживає троє осіб. Виконавчим комітетом Оріхівської міської ради, як органом опіки та піклування вивчено та проаналізовано матеріали справи про встановлення часу та способу спілкування батька - [PERSON] з донькою [PERSON] та надано висновок про встановлення часу спілкування з дитиною , відповідно до якого вважають за можливе визначити час та спосіб спілкування один раз на тиждень в суботу або в неділю з 09 до 18 години за попередньою домовленістю з матір'ю та в день народження і у випадку хвороби дитини рекомендовано матері дозволяти батьку навідувати дитину. [PERSON]. рекомендовано в період перебування дитини з ним по телефону повідомляти про стан її здоров'я матері дитини. Ст. 19 СК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого ч.2 ст. '170 СК України. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. . Судом враховуються ті обставини , що на момент постановлення рішення дівчинці виповнилося лише три роки три місяці і що вона звикла засинати у присутності матері у звичних для неї умовах, які виключають саме на теперішній час встановлення спілкування батька із дочкою саме із ночівлею за місцем проживання батька. У відповідності до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації. Відсутність матері буде негативно впливати на стан здоров'я та психологічний стан дитини. Разом із тим суд вважає за доцільне роз'яснити сторонам у цій справі, що у разі зміни обставин, пов'язаних із віком дитини тощо, останні не позбавлені права звернутись у подальшому до суду окремо від цієї справи для визначення іншого способу участі батька у вихованні дитини. На підставі викладеного ,

Outcome: partial