Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив: виділити йому в натурі належну на праві власності 32/100 частки в домолодінні № 145 по пр. Льва Ландау в м. Харкові, а саме: житловий будинок літ «В-1», житловою площею 35,2 кв.м., кв.3: прим. 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, І гараж літ. «Л», сарай літ. «Г», визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «В-1», житловою площею 35,2 кв.м., кв. 3, прим. 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, І гараж літ. «Л», сарай літ. «Г», льох літ. «Ж», ? частина вбиральні літ. «И», ? частина воріт № 3, 1/3 частина огорожі № 1 та № 2, що знаходяться за адресою: м. Харків пр. Льва Ландау, 145; припинити право спільної часткової власності на виділену в натурі мені частину домоволодіння по пр. Льва Ландау 145 в м. Харкові, а саме на житловий будинок літ. «В-1», житловою площею 35,2 кв.м., кв. 3: прим. 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, І, гараж літ. «Л», сарай літ. «Г», льох лі. «Ж», ? частину вбиральні літ. «И», ? частину воріт № 3, 1/3, частину огорожі № 1 та № 2. Відшкодувати судові витрати. В обгрунтування позову позивач зазначив, що він є власником 32/100 частки домоволодіння № 145 по пр. Льва Ландау в м. Харкові. Згідно з договором купівлі-продажу він придбав 32/100 частки зазначеного домоволодіння, яке складається з літ. «В-1», житловою площею 35,2 кв.м., кв. 3: прим. 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, І, гараж літ. «Л», сарай літ. «Г», льох лі. «Ж», ? частину вбиральні літ. «И», ? частину воріт № 3, 1/3, частину огорожі № 1 та № 2. Зазначена частина домоволодіння перебувала у користуванні попереднього власника, згідно договору конкретного користування, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 18.05.2002 року. Такий порядок користування зберігся й на теперішній час. В цілому на земельній ділянці розміром 730 кв.м., крім того надлишок 130 кв.м., яка була надана рішенням виконкому Комінтернівської районної ради м. Харкова від 08.12.1953 року № 37, розташовані: житловий будинок літ. «А-1», деревяний, обкладений цеглою, житловою площею 24,3 кв.м., житловий будинок літ. «В-1», деревяний, обкладений цеглою, житловою площею 35,2 кв.м., з надвірними будівлями: літня кухня літ. «Б», «Д», сарай літ. «Г», «К», «М», льохи літ. «З», «Ж», вбиральні літ. «З», «И», гараж літ. «Л», «Н», огорожі № 1-4. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.03.2004 року був встановлений порядок користування земельною ділянкою. У 2016 році він звернувся до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю стосовно здійснення будівництва нового будинку на території домоволодіння № 145 по пр. Льва Ландау в м. Харкові, де його повідомили, що для початку будівництва йому потрібні документи, які посвідчують право володіння земельною ділянкою та дозвіл він інших співвласників. Документи на право володіння або користування земельною ділянкою за адресою: м. Харків пр. Льва Ландау 145 в Управлінні Держгеокадастру у м. Харкові не обліковуються, що підтверджується довідкою. Таким чином жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку на якій розташований будинок у нього немає. Згідно вимог чинного законодавства для отримання земельної ділянки у власність необхідно звернутись усім співвласникам домоволодіння до Харківської міської ради з відповідними заявами. Однак відповідачі не бажають отримувати у власність земельну ділянку. Дана обставина унеможливлює його право на отримання у власність землі, на якій розташований його будинок. В подальшому він звернувся до співвласників з пропозицією щодо звернення до нотаріальної контори з метою укладення договору виділу у натурі частки з нерухомого спільного майна, на що відповідачі надали свою згоду. Після чого всі співвласники звернулися до КП «ХМ БТІ» з відповідними заявами. На підставі заяв КП «ХМ БТІ» було складено висновок щодо порядку користування обєкта нерухомого майна від 11.11.2016 року. Проте після отримання висновку відповідачу в категоричній формі відмовилися від укладення договору. На теперішній час він є власником відокремленого будинку з надвірними будівлями, розташованого на території домоволодіння, яке перебуває у спільній частковій власності, внаслідок чого він позбавлений можливості вільно ним розпоряджатися. В звязку з чим він вимушений був звернутись до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судовому засіданні уточнений позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просила позов задовольнити. Крім того просила вирішити питання про повернення надмірно сплаченого судового збору, оскільки ними будо зменшено розмір позовних вимог. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, надали письмові заперечення проти позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Харківської міської ради надала заяву про розгляд справи за їх відсутності. Просила ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства, яке не бути порушувати права третіх осіб, надіслати на їх адресу копію судового рішення. Третя особа: Державна архітектурно-будівельна інспекція в судове засідання не з*явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 05.10.2002 року [PERSON] придбав 32/100 частини домоволодіння № 145 з надвірними будівлями, що знаходиться: м. Харків пр. 50 років СРСР (на теперішній час пр. [PERSON]), що складають в літ. «В-1», кв. 3: прим. 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, І, гараж літ. «Л», сарай літ. «Г», льох літ. «Ж», ? частина вбиральні літ. «И», ? частина воріт № 3, 1/3 частина огорожі № 1 та № 2. Договір посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 6584. 18.05.2002 року між [PERSON]С,, [PERSON] [PERSON] був укладений договір конкретного користування жилого будинку, відповідно до умов якого сторони встановили порядок користування жилим будинком з надвірними будівлями таким чином: [PERSON] находяться в лит. «В-1» кв. 3: пом. 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, І, гараж лит. «Л», сарай лит. «Г», погреб лит. «Ж», ? частина вбиральні лит. «И», ? частнита воріт № 3, 1/3 частина огорожа № 1 та № 2, що складає 39/100. [PERSON] знаходяться в літ. «А-1», кв. 1: пом. 1-1, 1-2, 1-3, І, тамбур літ. «а1», крильце літ. «а4», ? частина вбиральні літ. «И», літня кухня літ. «Д», ? частина воріт № 3, 1/3 частина огорожі № 1 та № 2, що складає 23/100 частин. [PERSON] знаходиться в літ. «А-1», кв. 2, пом. 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, ІІ, тамбур літ. «а2», крильце літ. «а3», вбиральня літ «З», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «М», сарай літ. «К», погреб літ. «Е», 1/№ частина огородження № 1 та № 2 калітка № 4, гараж літ. «н», що складає 38/100 частин. Порядком користування жилим будинком проведено згідно довідки-характеристики від 18.04.2002 року за № 1700969 та технічного висновку Харківського міського бюро технічної інвентаризації від 18.04.2002 року на замовлення № 1700969. Договір посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий номер № 726. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.03.2004 року встановлений порядок користування земельною ділянкою, виділено у користування [PERSON] земельну ділянку площею 275,2 кв.м. по розмірам та конфігурації, зазначеним в експертизі з правом огородження житлового будинку; виділено в користування [PERSON] земельну ділянку площею 232 кв.м. по розмірам та конфігурації, зазначеним в експертизі, виділено [PERSON] земельну ділянку площею 353 кв.м. по розмірам та конфігурації зазначеним в експертизі. Згідно довідки Управління держгеокадастру у м. Харкові Харківської області № А-1219/0-1324/0/24-6 від 13.12.2016 року зазначено, що на час підготовки інформації в управлінні правовстановлюючі документи на право власності або користування (оренди) на земельну ділянку за адресою: м. Харків пр. Льва Ландау (колишній пр. 50річчя СРСР) буд. 145 не обліковуються. Відповідно до\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частинами 1, 3, 4\~ст. 364 ЦК України\~передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до\~ст. 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. \~Відповідно до п. 7Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. В силу\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналізуючи докази надані сторонами суд приходить до висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки позивач після уточнення позовних вимог просить суд визнати право власності на житловий будинок, яке ним вже було набуто на підставі договору купівлі-продажу. Як вбачається з технічного паспорту на спірне домоволодіння в 2010 році позивачем до житлового будинку літ. «В-1» здійснено прибудову літ. «в» площею 15,7 кв.м., внаслідок чого збільшилася площа житлового будинку літ. «В-1», що знаходиться у користуванні позивача. Зроблена прибудова не змінює розмір часток співвласників у праві спільної часткової власності. Самочинно збудовані обєкти не є обєктами права власності та не враховуються при розподілі будинку, а тим більше не збільшують його частку у праві спільної часткової власності. Рішенням суду вже було встановлено порядок користування земельною ділянкою. При визначені порядку користування земельною ділянкою суд виходив з розміру часток у праві власності на домоволодіння кожного співвласника [PERSON] 32/100 частин, [PERSON] 27/100 частин, [PERSON] 41/100 частин. Враховуючи ту обставину, що право спільної часткової власності на домоволодіння у частках 32/100, 27/100, 41/100 виникло у 2002 році, користування земельною ділянкою має відбуватися пропорційно праву власності на житловий будинок станом на 2002 рік. Крім того порядок користування земельною ділянкою був встановлений рішенням суду від 03.03.2004 року і підстави для зміни цього порядку відсутні. Земельна ділянка, на якій розташоване спірне домоволодіння не передана у власність, або користування сторонам по справі, тобто вона є власністю територіальної громади м. Харкова. Таким чином суд, оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права приходить до висновку що позивачами не доведено перед судом своїх позовних вимоги, що є їх обовязком відповідно до\~ст. 10 ЦПК України, при цьому суд сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи\~розяснював сторонам їх права та обовязки, попереджував про вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав. На підставі викладеного, суд вважає, що позов є необґрунтований та таким, що не підлягає задоволенню. 28.09.2017 року позивачем було подано до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої позивач зменшив позовні вимоги. В первісному позові позивачем було заявлено чотири вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру, після зменшення розміру позовних вимог позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру. Після зменшення позовних вимог позивач звернувся з заявою про повернення переплаченого судового збору при поданні заяви. У відповідності до ч.1\~ст. 31 ЦПК\~позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог. У відповідності до ч.3\~ст. 80 ЦПК\~у разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону. У відповідності до п.1 ч.1\~ст.7 Закону України «Про судовий збір»\~сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. З урахуванням зменшення позовних вимог позивачу підлягає поверненню судовий збір в розмірі 1280,00 грн. як надмірно сплачений. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed