Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи, що 17.12.2018 року між АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено договір (з ануїтетними платежами) № 136-005-850-2-18-Г, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 22421 грн. 52 коп. терміном повернення 16 грудня 2021 зі сплатою 15% річних. Відповідач зобов`язання за договором не виконує належним чином та систематично порушує його умови, у зв`язку з чим станом на 05.09.2019 року виникла заборгованість в загальній сумі 35016 грн. 95 коп., яка складається з наступного: суми заборгованості за кредитом в розмірі 20344 грн. 65 коп., суми прострочених процентів за користування кредитом за період з 01.05.2019 року по 05.09.2019 року включно в розмірі 1051 грн. 22 коп., суми комісійної винагороди за період з 01.05.2019 року по 01.09.2019 року в розмірі 3531 грн. 40 коп., суми штрафу, нарахованого відповідно до 6.3 розділу 6 кредитного договору в розмірі 10089 грн. 68 коп. Добровільно відповідач розрахуватись не бажає. Просив стягнути вказану заборгованість. Ухвалою судді від 04.10.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в призначений час в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.12.2018 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON] укладено договір (з ануїтетними платежами) № 136-005-850-2-18-Г, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 22421 грн. 52 коп. терміном повернення 16 грудня 2021 зі сплатою 15% річних. Станом на 05.09.2019 року виникла заборгованість в загальній сумі 35016 грн. 95 коп., яка складається з наступного: суми заборгованості за кредитом в розмірі 20344 грн. 65 коп., суми прострочених процентів за користування кредитом за період з 01.05.2019 року по 05.09.2019 року включно в розмірі 1051 грн. 22 коп., суми комісійної винагороди за період з 01.05.2019 року по 01.09.2019 року в розмірі 3531 грн. 40 коп., суми штрафу, нарахованого відповідно до 6.3 розділу 6 кредитного договору в розмірі 10089 грн. 68 коп. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦКУкраїни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526ЦКУкраїни визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів укладеного між сторонами кредитного договору наявність заборгованості по ньому, і з урахуванням того, що відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, в силу умов кредитного договору ) № 136-005-850-2-18-Г від 17.12.2018 року в загальній сумі 35016 грн. 95 коп. вона підлягає стягненню у судовому порядку, отже вимоги позивача є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1921 грн.

Outcome: approved