Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] ,[INFO],третя особа : Служба у справах дітей Городищенської райдержадміністрації ,орган опіки та піклування Черкаської міської ради про визнання осіб такими ,що втратили право користування житловим приміщенням ,вказуючи ,що він [PERSON] , перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 16.10.1993р. по 18.10.2007 р. Від шлюбу у них є дочка [PERSON] [INFO] , яка [INFO] народила сина - [PERSON], який сьогодні проживає разом із Відповідачем-1 та Відповідачем-2.Під час шлюбу, він проживав разом з Відповідачем-1 та Відповідачем-2 в однокімнатній квартирі [ADDRESS]. Він являюся власником даної квартири, що підтверджується ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.11.2007 р. по справі № 2-3563/07, а також витягом з реєстру прав власності на нерухоме за № 21251756 від 12.12.2008 р. Факт реєстрації відповідачів у квартирі що є його власністю, підтверджується відповідною довідкою виданою КП «Придніпровська служба утримання будинків» від 25.05.2013 р. № 1427. з якої виходить що Відповіді є зареєстрованими у вказаній квартирі починаючи із: відновідач-1 та Відповідач-2 зареєстровані з 26.06.1996 р.; Відповідач-3 з 11.01.2013 р. (останній взагалі не проживав у даній квартирі, та лише є формально зареєстрованим. Після розірвання шлюбу, Відповідач-1 та Відповідач-2, зібравши власні речі переїхали проживати до своїх родичів за адресою: [ADDRESS] де й продовжують проживати. Факт не проживання Відповідачів у вказаній квартирі, починаючи з 2007 року,підтверджується актом опитування сусідів, що посвідчений головою комітету мікрорайону « Припортовий» від 27.05.2013 р. (у разі необхідності особи що підтвердили даний факт у вказаному акті опитування можуть бути викликані судом для надання додаткових пояснень). 26.08.2009 р. Відповідач-1 подає заяву на ім'я Директора Городищенської загальноосвітньої ніколи І-ІІІ ступенів № 3, про зарахування [PERSON] [INFO]) до 9-6 класу вказаної школи з 01.09.2009 р. Таким чином. Відповідач-2 почала навчатися у згаданій школі та проживати у м.Городище. Факт навчання у школі м. Городище також підтверджується листом даної школи : 07.06.2013 р. № 170. в якому зазначено, що [PERSON] навчалася у Городищенській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 3 Городищенської районної ради Черкаської області з 01.09.2009 р. (наказ від 31.08.2009 р. № 36) по 11.05.2012 р. (наказ від 05.2012 р. № 11). По закінченню школи Відповідач-2 поступила на навчання до ДНЗ «Професійно-технічне училище № 14 м. Городище», в якому навчається за професією оператор компп'ютерного набору; секретар керівника (організації, підприємства, установи) на денній формі навчання з 01.09.2012 р. по 08.02.2014 р.. про що вказано у довідці від 06.06.2013 р. за№01-08-287. За таких обставин вбачається, що Відповідачі починаючи з моменту розірвання шлюбу, ним та Відповідачем-1, фактично не проживають у однокімнатній квартирі [ADDRESS]. На сьогодні в нього є нова сім'я, з якою він проживає у своїй однокімнатній квартирі, Комунальні служби, що надають послуги йому по утриманню його квартири [ADDRESS], в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців - 4 особи, та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів які він має сплатити таким службам за надані йому послуги. [PERSON] не бажає оплачувати комунальні платежі за Відповідачів, оскільки вони не проживають в його квартирі. В нього скрутне матеріальне становище, на його утриманні знаходяться інші особи, тому він як може намагається зберегти та заощадити грошові кошти, а наявність реєстрації Відповідачів в даній квартирі, змушує його сплачувати за них в той час и вони не користуються та не проживають в квартирі. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР. при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за йми зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Стаття 3 СК України вказує, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Частина 2 статті 405 Цивільного кодекс) України встановлює те. що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 нього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він, як власник квартири бажає за призначенням використовувати належне йому майно. Однак, реєстрація місця проживання Відповідача-1 та Відповідача-2. а також Відповідача-3 що є дитиною Відповідача-2, створює для нього перешкоди. Всі умови для нормального існування, фізичного та духовного розвитку Відповідача-3. існують. На сьогодні, Відповідач-3 проживає разом зі своєю матір'ю та бабусею (Відповідач-1 та Відповідач-2) в кращих умовах, ніж він проживав би сьогодні в однокімнатній квартирі, а тому наявність реєстрації Відповідачів сьогодні носить лише формальний характер. Просить суд визнати [PERSON], [INFO] (Відповідача-1), такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартиро [ADDRESS];визнати [PERSON], [INFO] (Відповідача-2), такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартиро [ADDRESS].;визнати [PERSON]. [INFO] (Відповідача-3), таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартиро [ADDRESS]. Всі понесені мною витрати при звернені до суду, стягнути на мою користь із Відповідача-1 та Відповідача-2. В судовому засіданні позивач та його представник за договором адвокат [PERSON] позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідачка [PERSON] та представник за довіреністю [PERSON] позов не визнали повністю з підстав викладених в запереченні (арк.спр. 99-103).Також відповідачка пояснила ,що не проживає в квартирі з листопада 2011 року,а дочка з 2009 року,вихованням її дочки займалися її батьки в м.Городище. З 2011 року перестала з позивачем вести спільне господарство. Відповідачка [PERSON] та [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] позов не визнала суду пояснила що в 2009 році переїхала в м.Городище до бабусі,в неї будинок з газом площею 68 кв.м. оскільки батько пив,пішла до щколи в 9 клас. У 18 років народила дитину ,яку сама виховує та дитини проживає разом з нею у бабусі. Дитини хворіє часто ,тому їй зручніше по місцю реєстрації в м.Черкаси звертатися в дитячу лікарню. Свідок [PERSON] на стороні позивача суду пояснив , що він сусід позивача,проживає в одному під»їзді з позивачем на 4 поверсі. Бачив відповідачів у суді в лютому 2014 року,по місцю проживання бачив в 2007 році літом в серпні як виїджали біля під»їзду стояла машина та бачив як грузили комод,телевізор,потім бачив декілька разів в 2008 році, в 2009 році відповідачів не бачив. Відомо що [PERSON] та [PERSON] розлучені,тому проживає позивач з іншою співмешканкою, оскільки як іде на роботу,кожен день зустрічається. Свідок [PERSON] на стороні позивача ,суду пояснив,що проживає в одному домі з позивачем ,але в іншому під»їзді,дружину та дочку він не бачив з 2007 року в кінці літа ,коли колишня дружина з дочкою виїжджали, на той час дочка була маленька приблизно 7 років ,а зараз 19 років. Зараз в квартирі проживає інша жінка ,з дитиною ніхто з квартири позивача не гуляє . Орган опіки та піклування Черкаської міської ради за довіреністю [PERSON] заперечувати проти задоволення позову,оскільки для дитини важлива прописка ,а сама дитина не може бути прописана , тільки з матір»ю. Служба у справах дітей Городищенської райдержадміністраці в судове засідання не з»явилася ,хоч і була належним чином повідомлена про час,місце ,дату слухання справи ,причину неявки не повідомила. Заслухавши позивача , представника позивача за договором адвоката [PERSON], відповідачку [PERSON] та представник за довіреністю [PERSON],відповідачку [PERSON] та [PERSON] і інтересах малолітнього [PERSON] ,орган опіки та піклування Черкаської міської ради [PERSON], пояснення свідків [PERSON] ,[PERSON] приходить до висновку ,що позов підлягає до задоволення з наступних підстав . В судовому засіданеі встановлено такі факти та їм правовідносини. Судом встановлено ,що позивач [PERSON] , перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 16.10.1993р. по 18.10.2007 р. Від шлюбу у них є дочка [PERSON] [INFO] , яка [INFO] народила сина - [PERSON], який сьогодні проживає разом із своєю матір»ю [PERSON] та бабусею яка є відповідачкою по справі [PERSON] у відповідачки матері за адресою :[ADDRESS]. Під час шлюбу, сторони проживали в однокімнатній квартирі [ADDRESS]. Судом встановлено ,що позивач являюся власником даної квартири, що підтверджується ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.11.2007 р. по справі № 2-3563/07, а також витягом з реєстру прав власності на нерухоме за № 21251756 від 12.12.2008 р. У квартирі , що підтверджується довідкою виданою КП «Придніпровська служба утримання будинків» від 25.05.2013 р. № 1427,що є власністю позивача вбачається, що відповідачі є зареєстрованими у вказаній квартирі ,а саме: [PERSON] та [PERSON] з 26.06.1996 р., малолітній [PERSON] [INFO] з11.01.2013 р.,який був зареєстрований без дозволу власника та взагалі не проживав у даній квартирі . Після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] забрали свої речі та переїхали проживати до своїх до відповідачки матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] де й продовжують проживати на даний час. Факт не проживання відповідачів у вказаній квартирі, починаючи з 2008 року,підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] ,[PERSON] . Крім того 26.08.2009 р. відповідачка [PERSON] подала заяву на ім'я Директора Городищенської загальноосвітньої ніколи І-ІІІ ступенів № 3, про зарахування [PERSON] [INFO] до 9-6 класу вказаної школи з 01.09.2009 р. та почала навчатися у згаданій школі та проживати у м.Городище. Факт навчання у школі м. Городище також підтверджується листом даної школи : 07.06.2013 р. № 170. в якому зазначено, що [PERSON] навчалася у Городищенській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 3 Городищенської районної ради Черкаської області з 01.09.2009 р. (наказ від 31.08.2009 р. № 36) по 11.05.2012 р. (наказ від 05.2012 р. № 11).По закінченню школи відповідачка [PERSON] поступила на навчання до ДНЗ «Професійно-технічне училище № 14 м. Городище», в якому навчається за професією оператор комп'ютерного набору; секретар керівника (організації, підприємства, установи) на денній формі навчання з 01.09.2012 р. по 08.02.2014 р.. про що вказано у довідці від 06.06.2013 р. за№01-08-287.(арк..спр.12-14) За таких обставин вбачається, що відповідачі починаючи після розірвання шлюбу, фактично не проживають у однокімнатній квартирі [ADDRESS]. Також даний факт встановлений ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 12 березня 2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю та поділ майна подружжя.(справа №22-ц/793/763/2014),що не підлягає доказуванню. В даний час у позивача нова сім'я, з якою він проживає у своїй однокімнатній квартирі, комунальні служби, що надають послуги йому по утриманню його квартири [ADDRESS], в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців - 4 особи, та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів , які позивач сплачує за надані йому послуги. В даний час у відповідача скрутне матеріальне становище,тому він не бажає оплачувати комунальні платежі за відповідачів ніяких коштів на утримання будинку чи оплату комунальних послуг відповідачі не надають. Позивач як власник квартири бажає за призначенням використовувати належне йому майно. На думку суду реєстрація місця проживання відповідачів, створює для нього перешкоди. Також на думку суду всі умови для нормального існування, фізичного та духовного розвитку малолітнього [PERSON], [INFO] існують. На сьогодні малолітній [PERSON] [INFO] проживає разом зі своєю матір'ю та бабусею, [PERSON] та [PERSON] в кращих умовах, ніж він проживав би сьогодні в однокімнатній квартирі, а тому наявність реєстрації малолітнього на сьогодні носить лише формальний характер ,оскільки дитина взагалі не проживала у даній квартирі. Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України , ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї (ст.ст. 317, 319, 383 ЦК України). Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української PCP, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку),квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла. Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів. Даних про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, і не суперечать інших зібраним у справі доказам. Таким чином суд вважає, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO] не проживають в квартирі [ADDRESS] понад один рік без поважних причин, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі ст. ст.ст.150 ,167Житлового кодексу України, 317,319,321 ,405 ЦК України , ч.4ст.41 Конституції України,

Outcome: approved