Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики та просить суд, постановити рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER] та [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER] на користь [PERSON], який проживає за адресою: 65014, м. Одеса, вул.. Жуковського, 1 суму боргу в розмірі 929440,00 грн.; стягнути з [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER] та [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER] на користь [PERSON], який проживає за адресою: 65014, м. Одеса, вул.. Жуковського, 1 судові витрати у розмірі 3654,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив справу розглядати без його участі, та зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про дату та час судового засідання була неодноразово повідомлялась, судові повістки повернуті до суду з відміткою «за відмовою від вручення повістки». Згідно ч. 8 ст. 76 ЦПК України, у разі відмови адресата одержувати судову повістку особа, яка її доставляє. Робить відмітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилась одержувати судову повістку, вважається повідомленою належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів постановляє заочне рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 17.10.201 2 року позивач уклав з відповідачами [PERSON] та [PERSON] договір б/н про надання позики. Відповідно до цього договору, [PERSON] є позикодавцем, а [PERSON] та [PERSON] є позичальниками. Згідно п. 1.1. Договору, позикодавець передає у власність позичальникам грошові кошти у розмірі 37 000 (тридцять сім тисяч) доларів США, а позичальники зобов'язані поверну позикодавцю суму позики з відсотками. Вказана сума позики надається позичальникам строком на один рік. Відповідно до п. 3.1. Договору, за користування позикою, позичальники сплачують позикодавцю щомісячно 5 % від суми позики. Відсотки за користування позики сплачуються щомісячно не пізніше вісімнадцятого числа кожного місяця до дня повернення суми позики (п. 3.2 Договору). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковувапого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми, проте на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1. ст. 1049 ЦПК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими знаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані му позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином сума боргу до договором позики: - сума основного боргу - 37 000 доларів США - відсотки (5%) - 22 200 доларів США, Разом сума боргу складає: 59200,00 доларів США, що за курсом НБУ на 15.01.2015 року (15.77). скадає 929440 грн. 00 коп. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved