Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт його спільного проживання з [PERSON] на момент відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 2005 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , яка на момент смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом, складеним 22.01.2013 року та посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С. Після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав матері на праві власності на підставі договору дарування від 04.10.1984 року. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживав разом з матір`ю в її будинку з 2005 року, оскільки матір була похилого віку, 1937 року народження, мала низьку захворювань, самостійно доглядати за собою не могла, потребувала сторонньої допомоги, останні три роки нічого не бачила. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С. з питання оформлення спадщини після смерті матері, проте позивачу було відмовлено у заведенні спадкової справи, оскільки шестимісячний строк після смерті матері сплинув, а позивач на час її смерті не був зареєстрований за одною адресою з матір`ю. У зв`язку із зазначеним, позивач звернувся до суду із позовом з метою встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем, оскільки від цього залежить реалізація його спадкових прав. Позивач звертався до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання в порядку окремого провадження, однак ухвалою суду заяву було залишено без розгляду, оскільки відповідач наполягав на наявності спору про право, тому позивач звернувся до суду із позовом в порядку позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження, по справі призначено підготовче судове засідання. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2020 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 січня 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, в подальшому надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вирішення позову залишив на розсуд суду. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивача знає давно, з 2005 року позивач постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю, оскільки вона хворіла та позивач переїхав до неї, щоб допомагати. Мати позивача погано бачила, тому позивач допомагав їх по господарству, ремонтував дах у будинку, вони проживали як одна родина. Похованням матері займався позивач, він її єдиний син, та проживав там разом з дружиною та дітьми. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] , з позивачем знайома з 2005 року, коли він переїхав до своєї матері, після смерті батька. Позивач постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , оскільки його матір хворіла, погано бачила, та він їй допомагав. Позивач робив у будинку ремонт. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що знає позивача та всю його родину. Позивач у 2005 році переїхав проживати до матері за адресою: [ADDRESS] , оскільки його матір хворіла та погано бачила, а позивач її доглядав. Позивач переїхав до матері після смерті його батька. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 березня 2020 року. Померла [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.10.1956 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 14.09.1978 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 30.01.2018 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019006566 від 09.11.2017 року, копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 07.05.1968 року. [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 04.10.1984 року, посвідченого Четвертою маріупольською нотаріальною конторою, реєстровий № 5643, належав будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, який 22.01.2013 року посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С., згідно якого [PERSON] заповіла все належне їй майно позивачу [PERSON] . 22.09.2020 року позивач [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С. про відкриття спадкової справи та оформлення спадщини після смерті [PERSON] , та листом нотаріуса № 503/01-16 від 22.09.2020 року позивачу роз`яснено, що він не вважається таким, що фактично прийняв спадщину, у зв`язку із чим рекомендовано звернутись до суду. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 62976897 від 21.12.2020 року, спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня. Позивач звертався до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в окремому провадженні, та ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19.10.2020 року заяву позивача було залишено без розгляду, оскільки представник Маріупольської міської ради наполягав на наявності спорку про право, який не може бути вирішений в порядку окремого провадження. Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб б/н, виданої 27.03.2020 року Комітетом самоорганізації населення «Первомайский», за адресою: [ADDRESS] , фактично проживали [PERSON] та [PERSON] . Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , також підтверджується актами про фактичне проживання б/н від 31.05.2018 року та 27.03.2020 року, складеними Комітетом самоорганізації населення «Первомайский», а також показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які були допитані у судовому засіданні. У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як передбачено положеннями ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обв`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Враховуючи надані позивачем докази, приймаючи до уваги пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які вказують, що позивач проживав з померлою матір`ю з 2005 року, суд вважає доведеним та таким, що підлягає встановленню, факт спільного проживання позивача [PERSON] та померлої [PERSON] , у період з 2005 року до моменту її смерті, а саме [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати за сплату судового збору у сумі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 1222, 1258, 1264 ЦК України, ст.ст.13, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

Outcome: approved