Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 02 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11240128000, відповідно до умов якого останній було надано кредит в національній валюті в розмірі 173\~000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 14,50% річних. Для забезпечення виконання усіх грошових зобовязань у повному обсязі 02 листопада 2007 року із [PERSON] було укладено договір іпотеки, за умовами якого відповідач передала в іпотеку наступне нерухоме майно: квартиру, загальною площею 74,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є власністю [PERSON] Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі. 21 вересня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 27, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11240128000 від 02 листопада 2007 року,укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 29 вересня 2015 року між позивачем та АТ «УкрСиббанк» укладено договір про відступлення права вимоги № 2 за договорами іпотеки до договору факторингу № 27 від 21 вересня 2015 року, яким було відступлено право вимоги за договором іпотеки від 02 листопада 2007 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] В звязку із неналежним виконанням умов договору в позичальника виникла заборгованість за кредитним договором перед новим кредитором, яка становить 259153,34 грн. та складається із заборгованості за кредитом 114533,58 грн., заборгованості по процентам 17088,80 грн., індексу інфляції 118086,60 грн. та 3 % річних у відповідності до ст.625 ЦПК України 9444,36 грн. На підставі викладеного позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, загальною площею 74,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є власністю [PERSON] шляхом надання позивачу права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві за ціною 175\~724, 85 грн., стягнути з відповідача судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.65-66, 70-71, 73-74, 82-83). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у друкованому засобі масової інформації газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий курєр» (а.с.80-81) та на офіційному веб-порталі «Судової влади» (а.с.54, 64). За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 02 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11240128000, відповідно до умов якого останній було надано кредит в національній валюті в розмірі 173\~000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 14,50% річних (а.с.5-19). Для забезпечення виконання усіх грошових зобовязань у повному обсязі 02 листопада 2007 року із [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за № 3249 в реєстрі заборон за № 3250, за умовами якого відповідач передала в іпотеку наступне нерухоме майно: квартиру, загальною площею 74,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є власністю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу предмету іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу [PERSON] за № 3243, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за реєстраційним номером № 2463665 (а.с.23-25). Банк виконав свої зобовязання і видав грошову суму в кредит. 21 вересня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 27, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11240128000 від 02 листопада 2007 року,укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с.26-29). 29 вересня 2015 року між позивачем та АТ «УкрСиббанк» укладено договір про відступлення права вимоги № 2 за договорами іпотеки до договору факторингу № 27 від 21 вересня 2015 року, яким було відступлено право вимоги за договором іпотеки від 02 листопада 2007 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON]П.(а.с.30-34). В звязку із неналежним виконанням умов договору в позичальника виникла заборгованість за кредитним договором перед новим кредитором, яка становить 259153,34 грн. та складається із заборгованості за кредитом 114533,58 грн., заборгованості по процентам 17088,80 грн., індексу інфляції 118086,60 грн. та 3 % річних у відповідності до ст.625 ЦПК України 9444,36 грн. (а.с.3, 20-22). Відповідно до п.4.1 договору іпотеки іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим договором (п.п.4.1.1); у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати предмета іпотеки (п.п.4.1.2); в інших випадках відповідно до діючого законодавства (п.п.4.1.3). Відповідно до вимог ч.1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Ст.512, 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.526, 610, 615 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Стаття 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачає продаж обтяжувачем предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки дає право на примусовий продаж іпотечного майна, то викладаючи резолютивну частину рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд повинен обов'язково встановити у грошовому вираженні початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку». Аналогічний правовий висновок Верховний Суд України вже сформулював у постановах від 10 червня 2015 року (№ 6-449цс15), 3 лютого 2016 року (№ 6-2026цс15), 21 жовтня 2015 року (№ 6-1561цс15), 8 червня 2016 року (№ 6-1239цс16). Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», суд дійшов висновку, що в розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення в рішенні суду початкової ціни предмета іпотеки, визначеної за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону, означає встановлення її в грошовому вираженні. За наведених обставин, суд для визначення початкової ціни предмету іпотеки ураховує умови п.1.2 договору іпотеки від 02 листопада 2007 року, в якому вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 175724,85 грн. Отже, враховуючи те, що позичальник зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконав, а договором іпотеки передбачено право позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки.\~ Разом з тим,\~ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яка встановлює, що протягом терміну дії цього\~Закону\~щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам\~субєктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі обєкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах)Закону України «Про іпотеку». Предмет іпотеки квартира загальною площею загальною площею 74,9 кв.м, що знаходиться у м.Макіївка, Донецької області, яке внесено до Додатку до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Таким чином право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки зупинено на час дії мораторію, встановленого Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». В силу ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 3745,63 грн. (а.с.1), та витрати, повязані з публікацією оголошення у друкованому засобі масової інформації в розмірів 630,00 грн. (а.с.84).

Outcome: approved