Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати в розмірі 48776,52 грн., посилаючись на те, що він працював на ДП «Мелітопольський завод «Гідромаш» з 19.06.2002 по 26.12.2017 на посаді електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання. 26.12.2017 за власним бажанням його було звільнено з даного підприємства. Відповідач свої зобов'язання при звільненні перед ним не виконав, заробітну плату в повному обсязі йому не виплатив. 23.01.2018 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за його заявою видано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 20351,69 грн. Заборгованість за судовим наказом була виплачена позивачу у повному обсязі лише 08.08.2018. Період затримки розрахунку складає 156 днів, з них 147 днів з 01.01.2018 по 31.07.2018, 3 дні грудня 2017 року та 6 днів серпня 2018 року. В грошовому виразі це склало 48776,52грн. У зв'язку з викладеним позивач змушений звернутися до суду з вказаними позовними вимогами. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач був належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомлення сторін, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками), та не надав відзив на позовну заяву, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Тому, суд визнає його неявку в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою представника відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено наступне. [PERSON] працював на Державному підприємству «Мелітопольський завод «Гідромаш» з 19.06.2002 по 26.12.2017 на посаді електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання, що підтверджуються копією трудової книжки./а.с.5/. З довідки про заборгованість по заробітній платі вбачається, що заборгованість по заробітній платі за період з 01.09.2017 по 31.12.2017 становить 20351,69 грн. /а.с.8/. Судовим наказом судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.01.2018 по справі № 320/341/18 з ДП «Мелітопольський завод «Гідромаш» на користь позивача було стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 20351,69 грн. (а.с. 9). Заборгованість за судовим наказом була виплачена позивачу у повному обсязі лише 08.08.2018, що підтверджується випискою ПАТ КБ «Приватбанк» про надходження на рахунок позивача коштів./а.с.6/ Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-33цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» в структуру заробітної плати входять компенсаційні виплати. Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати передбачена ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з порядком, затвердженим постановою № 100 від 8 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні, а середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки. Відповідно до постанови КМУ від 26.09.2001 № 1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхування», середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати, з якої сплачувалися страхові внески на кількість відпрацьованих робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно довідки, наданої ДП «Мелітопольський завод «Гідромаш» середньоденна заробітна плата [PERSON] складає: листопад 2017 року та грудень 2017 року - 4093,87коп. +8412,88грн.=12506,75грн. : 40 робочих днів (за два місяці) =312,67грн. Період затримки розрахунку складає 156 днів, з них 147 днів з 01.01.2018 по 31.07.2018, 3 дні грудня 2017 року та 6 днів серпня 2018 року. Таким чином, середній заробіток Позивача за весь час затримки виплати заробітної плати складає: 312,67грн. х 156 робочих змін = 48776,52грн. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш», про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати, такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 704 гривень 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved