Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира належить йому на підставі договору дарування квартири від 27 лютого 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори за реєстром № 443 та зареєстрованого Синельниківським БТІ 25 березня 1997 року за реєстром № 216. З відповідачкою по справі [PERSON] він проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу і на її прохання дозволив зареєструватися в його квартирі. Тому згідно із ч. 1 ст.405 Цивільного кодексу України, [PERSON], як член сім'ї власника житла, яка проживає разом з ним, отримала право на користування цим житлом. Після припинення між ним і відповідачкою фактичних шлюбних відносин [PERSON] в грудні 2011 року виїхала з його квартири у невідомому напрямку і з цього часу в його квартирі не проживає, що підтверджується актом про не проживання від 21 січня 2015 року, виданого ЖЕК-1. Відповідачка добровільно виселилася і вивезла усе належне їй майно з його квартири, тобто добровільно змінила своє місце проживання, вибувши в інше житлове приміщення. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Він вважає, що відповідачка втратила право на користування квартирою № 8 в будинку № 7 по вул. Гвардійській в м.Синельникове Дніпропетровська область, так як у добровільному порядку виїхала з квартири і фактично не проживає в ній вже декілька років. У звязку з чим просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №8 в будинку по вул.. Гвардійській в м. Синельникове Дніпропетровської області. У відкрите судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить справу розглянути без його участі не заперечує проти заочного розгляду справи. У відкрите судове засідання відповідач не зявилася з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. В матеріалах справи є копія договору дарування квартири від 27 лютого 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори за реєстром № 443 та зареєстрованого Синельниківським БТІ 25.03.1997 року за реєстром № 216 в книзі 103, з якого вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. В матеріалах справи є Акт про не проживання від 21.01.2015 року складний СМКП «ЖЕК-1», яким засвідчено, що [PERSON] за адресою: вул. Гвардійська 8/7, в м. Синельникове Дніпропетровської області не проживає з грудня 2011 року. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. При цьому суд вважає необхідним зазначити, що оскільки право користування чи позбавлення права користування житлом повязано з правом відповідачки на житло, наряду з вказаними нормами цивільного законодавства України, до виниклих правовідносин слід застосувати норми житлового законодавства України. Згідно ч.2,3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому положенням ч. 4 цієї статті встановлено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач не проживає у вищевказаному житловому будинку понад шість місяців без поважної причини, отже вважається такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, квартирою №8 в будинку №7 по вул. Гвардійській м. Синельникове Дніпропетровської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved