Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи позовні вимоги в наступний спосіб. 16 березня 2015 року померла його тітка, [PERSON], на підтвердження чого позивач приєднав копію свідоцтва про смерть [PERSON] Вказав, що після смерті тітки відкрилася спадщина на її майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 4,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верхосульської сільської ради, Білопільського району, Сумської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-СМ № 016252, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 19 березня 2002 року № 88. За життя [PERSON] заповіла позивачу все майно, на підтвердження чого позивач приєднав до позовної заяви копію заповіту від 12 лютого 2015 року, посвідченого секретарем виконкому Василівської сільської ради Лебединського району Сумської області. Зазначаючи, що він доглядав тітку та поховав її, але оформити свої спадкові права на земельну ділянку не зміг, так як правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності померлої на вищевказану земельну ділянку був втрачений, - позивач прость суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 4,19 га., яка належала померлій 16.03.2015 року [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-СМ № 016252, виданого за розпорядженням голови Білопільської райдержадміністрації від 19.03.2002 року № 88 та зареєстрованого в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за № 457. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] не зявилися, представник подала заяву про розгляд справи без їхньої участі та повне задоволення позовних вимог. Представник відповідача - Верхосульської сільської ради, Білопільського району, Сумської області до суду не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради та що проти позовних вимог не заперечують. Третя особа - нотаріус Улянівської державної нотаріальної контори [PERSON] направила до суду інформаційну довідку зі Спадкового реєстру № 43608898 від 15.04.2016 року стосовно спадкової справи [PERSON], яка померла 16.03.2015 року, згідно якої спадкова справа з номером у нотаріуса 143/2015 заведена приватним нотаріусом Лебединського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] Приватний нотаріус Лебединського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] направив до суду копію спадкової справи № 143/2015, заведеною за заявою [PERSON] від 21 липня 2015 року про прийняття спадщини [PERSON], та за заявою [PERSON] від 21 липня 2015 року про відмову від спадщини [PERSON]. Представник третьої особи - Відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області в заяві, адресованій суду, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без участі представника. Суд розглядає справу на підставі статті 197 ч.2 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України за умови визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], народився 23 грудня 1995 року в селі Василівка, Лебединського району, Сумської області, де і на даний час проживає і зареєстрований (а.с.4). Тітка позивача, [PERSON], за життя склала заповіт, яким все своє майно на випадок смерті заповіла [PERSON], [INFO] ( а.с.7). За життя тітка позивача, [PERSON], набула у власність земельну ділянку площею 4,19 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Верхосульської сільської ради, Білопільського району, Сумської області, право на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії 1У-СМ № 016252, виданим за розпорядженням голови Білопільської райдержадміністрації від 19.03.2002 року № 88 ( а.с.5). 16 березня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 235790. Місце смерті: с.Василівка, Лебединського району, Сумської області ( а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, в тому числі і на вищезазначену земельну ділянку. Згідно спадкової справи з номером у нотаріуса 143/2015, заведеної приватним нотаріусом Лебединського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON], видно, що спадкова справа заведена за заявою [PERSON] від 21 липня 2015 року про прийняття спадщини [PERSON], та за заявою [PERSON] від 21 липня 2015 року про відмову від спадщини [PERSON]. Факт належності померлій [PERSON] вищевказаного спадкового майна підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-СМ № 016 252; витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ( а.с.5.8). Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи, що ні відповідач, ні треті особи, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни- спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом. Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини. Згідно з п.1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Позивач, відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України своєчасно прийняв спадщину за заповітом після смерті тітки- Щербаченко [PERSON], так як протягом встановленого законом строку у шість місяців з часу відкриття спадщини подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідач та 3-ті особи протягом розгляду судової справи не висловили своїх заперечень з приводу заявленого позову. Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у звязку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва /спадкування/. Момент переходу прав в порядку спадкування за законом чи заповітом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обовязки спадкодавця належать спадкоємцеві /ч.5 ст.1268 ЦК/. Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обовязків, /спадщина/, після смерті [PERSON] перейшли в порядку спадкування за заповітом позивачу, згідно волі спадкодавця, висловленої в заповіті, та своєчасного прийняття [PERSON] спадщини, тому він є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно на: - земельну ділянку площею 4,19 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Верхосульської сільської ради, Білопільського району, Сумської області, право на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії 1У-СМ № 016252, виданим на імя [PERSON] за розпорядженням голови Білопільської райдержадміністрації від 19.03.2002 року № 88. Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки, [PERSON], - на земельну ділянку площею 4,19 га.,- спадщини померлої 16.03.2015 року [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved