Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 18 вересня 2008 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, на підставі якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду про те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання й договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 31 грудня 2016 року мається заборгованість в загальному розмірі 122909,04 грн., яка складається з наступного: 10788,07 грн. - заборгованість за кредитом; 102480,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3550,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 5840,91 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1843,64 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Також зазначила, що останній платіж відповідачем був здійснений у 2013 році, однак строк позовної давності не пропущений, оскільки строк дії виданої відповідачу кредитної картки до останнього дня травня місяця 2016 року, загальний строк позовної давності становить три роки, позовна заява подана до суду у лютому 2017 року, тобто в межах строку позовної давності. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки остання проплата відповідачем була здійснена у 2013 році, тоді як позивач звернувся до суду з позовом у 2017 році. Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі №6-2891цс16 строк позовної давності починає обчислюватися саме з дня останньої проплати кредиту. Відповідач в судове засідання не зявилася, доручивши представництво своїх інтересів представникові. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті наступні докази: оригінал та копія заяви відповідача про видачу кредита; розрахунок заборгованості за кредитним договором; Умови та правила надання банківських послуг; копія паспорту відповідача; правовстановлюючі документи позивача; інші докази. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у договірних правовідносинах підтверджується заявою про видачу кредиту, Умовами та правилами надання банківських послуг. З розрахунку заборгованості вбачається, що в порушення умов кредитного договору відповідач кредит не сплачує, у звязку з чим станом на 31 грудня 2016 року мається заборгованість в загальному розмірі 122909,04 грн., яка складається з наступного: 10788,07 грн. - заборгованість за кредитом; 102480,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3550,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 5840,91 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора забовязаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У ст.536 ЦК України зазначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що умови кредитного договору відповідачем були порушені і станом на 31 грудня 2016 року існує заборгованість, яка з урахуванням відсотків, комісії та штрафних санкцій становить 122909,04 грн., тим більше, що з приводу факту отримання кредиту та порушення умов кредитного договору заперечень від відповідача не було. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню і суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Посилання представника відповідача на пропущення позивачем строку позовної давності суд вважає необґрунтованим. Виходячи зі змісту ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, строк дії виданої відповідачеві кредитної картки травень 2016 року. Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі №6-14цс14 від 19 березня 2014 року відповідно до правил користування платіжн6ою карткою, які є складовою частиною кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінчення строку дії договору. Отже, оскільки строк дії виданої відповідачеві кредитної картки останній день травня 2016 року, то саме з цього часу починає обчислювати передбачений законом трирічний строк позовної давності, а не з часу останньої сплати кредиту, як зазначає представник відповідача. Що стосується правової позиції Верховного Суду України у справі №6-2891цс16, на яку посилається представник відповідача, то вона стосується інших питань, зокрема у цій справі мова йшла про розкриття поняття добровільного погашення частини заборгованості за кредитним договором, що впливає на переривання строку позовної давності, а не про порядок обчислення строку позовної давності за картковим кредитом. Оскільки позовні вимоги задоволені, понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 1843,64 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved