Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 28 березня 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № КС-7969/28.03.2014-Кр, предметом якого стала сума грошей 3900 грн. з кінцевим терміном погашення кредиту 28 березня 2015 року. Оскільки позичальник своєчасно не забезпечив виконання договору кредиту, утворилася заборгованість 5593,26 грн., яка складається з основної суми боргу 3886,68 грн., та процентів 1706,58грн., а також судовий збір 243,60 грн., а загалом 5836,86 грн. Представник позивача прохав справу розглянути за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 23). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів по справі, з постановленням заочного рішення. 30 червня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд приходить до висновку про можливість справу розглянути у відсутності сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач отримав в борг суму 3900 грн., що підтверджується заявою та видатковим касовим ордером (а.с. 4,8). Позичальник був ознайомлений з графіком погашення заборгованості (а.с. 9,10). Між [PERSON] та кредитною спілкою «Компаньйон» виникли договірні відносини, предметом яких стала сума грошей 3900 грн. (а.с. 7). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З вищевикладеного суд вбачає, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу надання кредиту, відповідач умови договору не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 5593,26 грн. та вона підлягає повному стягненню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати склали 243,60 грн., а загальна сума стягнення складає 5836,86 грн. Суд, на підставі викладеного, ст. 536, 625, 629, 651 ЦК України та

Outcome: approved