Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0503 га з цільовим призначенням - для ведення садівництва, що знаходиться на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області в садовому товаристві «Радуга» № 79 в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті батька він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, в зв'язку з чим була заведена спадкова справа в Дев'ятій Київській державній нотаріальній конторі за № 1114/2005. Однак, нотаріусом було відмовлено в оформленні права власності на вказану частину земельної ділянки, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку. Представник позивачав судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі Реєстраційна служба Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області та Дев'ята Київська державна нотаріальна контора надали суду заяви про розгляд справи у відсутності їх представників. Представники відповідачів Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області та Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області в судове засідання не прибули; вказані відповідачі були повідомлені про місце, день і час розгляду справи належним чином, про причини неявки своїх представників суд не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). За договором купівлі-продажу земельної ділянки від 04.05.2005 року, [PERSON] придбав земельну ділянку загальною площею 0,0503 га з цільовим призначенням - для ведення садівництва, що знаходиться на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області в садовому товаристві «Радуга», № 79 (а.с. 15 - 16). Згідно із витягу з Державного реєстру правочинів, вказаний договір зареєстровано в реєстрі 04.05.2005 року за № 321 (а.с. 12). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 19). У визначений законом строк позивач звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою державного нотаріуса Шарафетдінової Н.В. від 20 червня 2014 року позивачу було відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії, оскільки померлий [PERSON] за життя не зареєстрував договір купівлі-продажу земельної ділянки в органах Держкомзему (а.с. 17). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1 і 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Норма частини першої статті 125 ЗК України в редакції, що діяла станом на дату укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 04.05.2005 року, передбачала, що право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Отже, слід зробити висновок, що померлому належало право власності на подаровану йому земельну ділянку. Частина перша статті 126 ЗК України в редакції, що діяла станом на дату укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 04.05.2005 року та день смерті власника, передбачала, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка була придбана [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.05.2005 року, укладеному з [PERSON], якій вказана земельна ділянка належала на підставі державного акту на право власності на землю серії І-КВ № 087196-10392, виданого Глевахівською селищною радою 06.02.1998 року (а.с. 15 - 16). Відомості про те, що зазначений договір було розірвано або визнано недійсним, у суду відсутні. Та обставина, що [PERSON] за життя не встиг переоформити державний акт на право власності на землю на своє ім'я не є достатньою підставою для відмови у визнанні за позивачем права власності на земельну ділянку, яка залишилась після смерті його матері. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, належна реалізація спадкових прав позивача виявилась неможливою з об'єктивних та незалежних від нього причин, а саме: відсутності у нього належним чином оформлених правовстановлюючих документів на об'єкт спадкування. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved