overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 25.11.2000 року, в обгрунтування вимог вказано, що сторони не проживають разом з грудня 2018 року, не підтримують шлюбних відносин, позивач вважає, що у подружжя зникло взаєморозуміння, почуття любові та поваги. Шлюбні відносини між сторонами та подальше збереження шлюбу є неможливим і таким, що суперечитиме інтересам позивача. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.04.2021 року у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження та матеріали позовної заяви отримала 28.04.2021 року. Відзиву від відповідача на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву, про призначення розгляду справи в судовому засіданні не надходило. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 25.11.2000 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №1647 (а.с. 4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, зі своєї сторони позивач не має наміру зберегти шлюб, вважає, що примирення між сторонами не можливе, скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 30.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що подальше шлюбне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, примирення між ними неможливе. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судова повістка, направлена відповідачу повернулась на адресу суду не врученою адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ОК №146851 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №43. Відповідно до ст. 51 Конституції України\~ та\~ ст. 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Згідно\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. За приписами ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Беручи до уваги те, що позивач скористалась своїм правом, звернулась до суду з відповідним позовом та оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, на підставі ст. 112 СК України суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами та задовольнити позов у цій частині. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 30.08.2007 року та в обгрунтування вимог вказала, що шлюбні відносини між сторонами припинено з весни 2016 року, кожен із сторін живе своїм життям та інтересами, шлюб носить формальний характер. На думку позивача подальше сімейне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. В судовому засіданні 12.08.2020 року позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, наполягала на розірванні шлюбу, вказала, що збереження шлюбу є неможливим та щодо надання строку на примирення заперечувала. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, вважає, що шлюб необхідно зберегти заради дітей. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30.08.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1570 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , 2011 року народження та [PERSON] , 2015 року народження (а.с. 6, 7). Спір про визначення місця проживання неповнолітніх дітей між сторонами відсутній. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, зі своєї сторони позивач не має наміру зберегти шлюб, вважає, що примирення між сторонами не можливе та наполягає на розірванні шлюбу, скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами та в обгрунтування вимог вказує, що між сторонами зникло взаєморозуміння, почуття любові та поваги, мають різні погляди на життя, не мають жодних спільних інтересів. На думку позивача шлюб фактично перестав існувати, подальше сімейне життя неможливе. Від позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с. 32) Від відповідача надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, позов визнає, проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с. 31) Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21.10.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 2088 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8). Згідно позовної заяви спору між сторонами про поділ майна не має. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами та зареєстрований 22.09.2001 року виконкомом Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис про одруження за №20. При цьому посилається на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини, подальше сумісне життя не можливе. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.08.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09.08.2021 року виправлено описку в ухвалі суду. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій не заперечувала щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22.09.2001 року, зареєстрований виконкомом Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №20. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, що був зареєстрований 30.04.2003 року та в обгрунтування вимог вказує, що кожен з подружжя має власне особисте життя, сім`я фактично розпалась, подружжя разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Позивач стверджує, що збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.07.2021 року у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримав 30.07.2021 року. Від відповідача надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, заперечень щодо задоволення позову у відповідача не має. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30.04.2003 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, зі своєї сторони позивач не має наміру зберегти шлюб, вважає, що примирення між сторонами не можливе, скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору (а.с. 5), на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 30.09.2006 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2744. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя між сторонами погіршилося та призвело до припинення шлюбних стосунків в березні 2019 р. Шлюб між сторонами носить формальних характер, а тому збереження шлюбу суперечить спільним інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про визнання позову та просив слухати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши докази долучені до матеріалів справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30.09.2006 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2744. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З березня 2019 року сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, так як сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, що є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадського стану Рядянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 207. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами,розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарств, через що з травня 2016 року фактичні шлюбні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведуть, вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Позивач судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 17 червня 2000 року у відділі реєстрації актів громадського стану Рядянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 207 (а. с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 8). З травня 2016 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинилися, спільне господарство вони не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої дитини, так як сторони з травня 2016 року разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, що є підставою для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що вони з відповідачкою на даний час більше року разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки припинені, вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив їх задовольнити, також зазначив, що спільне господарство з відповідачкою вони не ведуть з вересня 2014 року, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 липня 2000 року у центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 929, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія [NUMBER], актовий запис №1771, видане відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві 11 вересня 2012 року та неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія [NUMBER], актовий запис №371, видане відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві 20 квітня 2000 року (а.с. 3, 4). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача та інтересам їхніх дітей, так як сторони разом не проживають з вересня 2014 року, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, що є підставою для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved