Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після збільшення позовних вимог просив стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам у сумі 6875,1 грн. за період з 30.07.2010 р. по 30.07.2015 р., мотивуючи порушенням відповідачем зобовязань за кредитним договором №DNН4КР30220220 від 11.04.2006 р. Представник позивача в судове засідання не зявився, позов підтримав, в уточненій позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності, у письмових поясненнях клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, просив у позові відмовити, посилаючись на сплив строків позовної давності, про застосування якої просив у письмових запереченнях проти позову (а.с.105). У судовому засіданні досліджені докази: копія розрахунку заборгованості; копія заяви позичальника; копія умов та правил надання банківських послуг; копія рахунку-фактури; копія акту прийому-передачі товару: письмові заперечення представника відповідача. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 10 квітня 2006 р. між сторонами шляхом приєднання відповідача був укладений кредитний договір №DNН4КР30220220, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2063,09 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 11 квітня 2007 р. включно (а.с.5 зв. розділ «Банківські послуги» заяви позичальника). При цьому відповідач брав на себе зобовязання сплачувати щомісяця у період з 21 по 28 число платіж в розмірі 196, 51 грн. для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями та іншими платежами. За період з 30 липня 2010 р. по 30 липня 2015 р. відповідачем зобовязання в повному обсязі не були виконані, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем у сумі 6875,1 грн. відсотків за кредитом. Відповідно до ст.530 ч.1 абз.1 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. На підставі ст.267 ч.4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки строк дії договору як і строк виконання зобовязання зі сплати відсотків сторонами визначений не був, сама сплата відсотків за договором є періодичною, - строк позовної давності повинен обраховуватися для кожного платежу окремо, починаючи з 29 числа кожного місяця. Разом з тим, в наданих суду Умовах надання споживчого кредиту фізичними особам відсутній підпис відповідача про його ознайомлення саме з цими Умовами, а відповідно до ст.259 ч.1 ЦК України збільшення строку позовної давності можливе тільки у договорі, тому суд вважає, що позивачем не надані докази збільшення строку позовної давності у спірних правовідносинах і виходить з передбаченого ст.257 ЦК України загального 3-го строку позовної давності. Термін сплати заборгованості з відсотків, нарахованих з 30 липня 2010 р., настав з 21 по 28 серпня 2010 р., позивач звернувся до суду 13 серпня 2015 р., тому він пропустив строк позовної давності за період з 30 липня 2010 р. по 29 липня 2012 р. включно, у звязку із чим суд відмовляє у стягненні відсотків за кредитом за цей період за 731 день у розмірі 2753,81 грн. Що стосується позовних вимог за період з 30 липня 2012 р. по 30 липня 2015 р. на суму 4121,29 грн., то вони подані у межах позовних вимог і на підставі ст.1054 ЦК України підлягають задоволенню. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 462,97 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial