Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , виключити відомості з актового запису про народження дитини відомості про [PERSON] , як батька дитини. Вказані вимоги мотивовані тим, що він перебував у інтимних стосунках з [PERSON] , яка зимою 2016 року повідомила йому про вагітність, однак була невпевнена щодо батька дитини і вважала ним [PERSON] , з яким спільно проживала у той період. [INFO] [PERSON] народила хлопчика, якого назвали [PERSON] , а у відомості про його батька було вказано [PERSON] . Однак, хлопчик ріс та зовні ставав схожим на позивача. Спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалось, а 06.04.2019 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, оскільки при реєстрації дитини відповідна заява подавалась спільно відповідачем та матір`ю дитини. При цьому, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своєї позиції. Крім того, вказані позовні вимоги не мають під собою правових підстав для задоволення. Представник третьої особи Дарницького районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутність представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, письмових пояснень не надала. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно ч.3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Як стверджував представник позивача в судовому засіданні, [PERSON] перебував у інтимних стосунках з [PERSON] , яка зимою 2016 року повідомила йому про вагітність, однак була невпевнена щодо батька дитини і вважала ним [PERSON] , з яким спільно проживала у той період. [INFO] [PERSON] народила хлопчика, якого назвали [PERSON] , а у відомостях про його батька було вказано [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 13.07.2016 року. Крім того, 06.04.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюбу, відповідний актовий запис №200, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачає ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Як вбачається з висновку експерта №103-102-2021 від 16.06.2021 року, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Враховуючи викладені норми чинного сімейного законодавства, обставини, на які посилається позивач у своїй заяві знайшли повне підтвердження в судовому засіданні, беручи до уваги вказаний висновок експерта №103-102-2021 від 16.06.2021 року, суд дійшов висновку про задоволення позову. Встановлення батьківства є підставою для внесення відповідних змін у актовий запис про народження дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved