Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив відновити строк для звернення до суду з вказаним позовом та стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Восток» середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 47 412 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що при звільненні його з роботи 30 квітня 2012 року йому відповідачем не було виплачено заробітну плату. Відповідно до судового наказу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2013 року на його користь було стягнуто з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 04.01.2012 р. по 30.04.2012 р. в сумі 5899, 68 грн. Судовий наказ набрав законної сили 26.09.2013 року. Даний судовий наказ було виконано відповідачем в примусовому порядку лише 04.07.2014 року. Таким чином період невиплати належної заробітної плати з 01.05.2012 р. по 04.07.2014 р та становить 540 днів та з урахуванням того, що його середньоденна заробітна плата становить 87,80 грн. то з відповідача підлягає до стягнення 47 412 грн. За захистом своїх прав він звернувся до суду. В судове засідання позивач не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представники відповідача заперечували проти задоволення позову та просили відмовити в його задоволенні та просили застосувати строк позовної давності. Суд, вислухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 05 липня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано судовий наказ, яким на користь [PERSON] було стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу «Восток» нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 5899, 68 грн., судовий збір в розмірі 114,70 грн., всього 6014,38 грн. Судовий наказ набрав законної сили 26.09.2013 року. Судовий наказ було видано 22.10.213 року. З заявою про відкриття виконавчого провадження до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві [PERSON] звернувся 25.10.2013 року. Відповідно до відповідейі Управління ДВС ГУЮ у м. Києві від 26.12.2013 № Н-5784/1, 27.12.2013 № 44937, 17.01.2014 №45506 наданої на звернення [PERSON], вбачається, що з виконання судового наказу 30.10.2013 року державною виконавчою службою 30.10.2013 року було відкрито виконавче провадження та з метою забезпечення виконання рішення суду від 22.10.2013 року державним 14.11.2013 року накладено арешт на грошові кошти та майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. 05.12.2013 року повторно державним виконавцем приймалась постанова про накладення арешту на розрахункові рахунки боржника. З виписки по картці/рахунку в ПАТ «КБ «ПриватБанк» [PERSON] за період 01.02.2013 року по 03 квітня 2015 року вбачається, що з ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві позивачу 04.07.2014 року надійшли грошові кошти в сумі 6014, 38 грн. від ЖБК «Восток». Крім цього, з довідки наданої АТ «ПроКредит Банк» від 20.03.2014 року № 8-2/14/84 вбачається, що на коштах, розміщених на рахунках ЖБК «Восток» обліковуються арешти з 10.06.2011 року, з 07.10.2013 р., з 17.03.2014 р. Постановами ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві арешти з рахунків відповідача були зняті 09.03.2015 р., 29.05.2015 р. 20.11.2015 р. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпПУ пи звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У відповідності до ч. 1 ст. 117 КЗпПУ вразі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За таких обставин Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, на наявні грошові кошти на рахунках відповідача були заарештовані, суд приходить до висновку про відсутність вини підприємства у несвоєчасній виплаті заробітної плати позивачу, а відтак до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed