Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак шлюбні відносини припинені близько року тому по ініціативі відповідачки, з лютого 2018 року остання взагалі пішла з сімї, повідомивши, що півроку зустрічається з іншим чоловіком. З того часу проживають окремо. Діти проживають з позивачем на повному його забезпеченні. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги. Позивач надав заяву про розгляд справи\~за його відсутністю, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник позивача адвокат [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причину своєї неявки суд не повідомила, про дату, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки поштовим відправленням з повідомленням та опублікуванням судового виклику на веб-сайті «Судової влади».\~\~ Клопотання про відкладення розгляду справи від неї також не надходило, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.\~\~ Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого повторно Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 16.05.2018 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 10 грудня 1999 року уклали шлюб, про що зроблено актовий запис № 1032. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. Зі свідоцтва про народження серії І-НО № 780064 від 19.06.2018 року, виданого повторно Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вбачається, що відповідач є матірю [PERSON], [INFO]. Зі свідоцтва про народження серії І-НО № 779231 від 29.05.2018 року, виданого повторно Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вбачається, що відповідач є матірю [PERSON], [INFO]. З довідки, наданої головою ОСББ «Миру-49» [PERSON] від 11.07.2018 року вбачається, що згідно з особистим рахунком №335 за адресою: [ADDRESS] мешкають: [PERSON], [INFO] батько; [PERSON], [INFO] дочка; [PERSON], [INFO]- син. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180\~СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій суді. За положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину визначається судом. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. За загальними правилами аліменти на двох дітей стягуються у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З огляду на викладене, враховуючи зміст ч. 2 ст. 183 СК України, суд визначає єдину частку від заробітку матері на утримання двох дітей, що буде становити 1/3 від її заробітку, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також судом враховуються вимоги частини 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що неповнолітні діти проживають разом з позивачем, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання у добровільному порядку не надає, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача на його користь підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 27.06.2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,8 гривень.

Outcome: approved