Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком по вул. Чумацькій, 225 в м. Вінниці. Позов мотивований тим, що позивач є власником вказаного житлового будинку. Крім позивача в будинку також зареєстровані відповідачі, однак фактично за даною адресою не проживають, своїх речей в ньому не зберігають, участі в його утриманні та сплаті комунальних платежів не несуть. Всі обов'язки по утриманню даного будинку позивач несе самостійно, а реєстрація відповідачів створю йому перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном. Вищевикладене стало підставою звернення позивача до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі до судового засідання не з'явились про причини неявки до суду не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Заяв та відзиву від відповідачів до суду не надходило. Третя особа в судовому засіданні позов підтримала, та просила суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона є сусідкою позивача. Їй відомо, що відповідач [PERSON] виїхала за кордон більш як вісімнадцять років тому, з того часу в будинку [PERSON] не проживає та ним не користувалась. [PERSON] ніколи не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що являється сусідкою позивача. Також вказала, що [PERSON] була зареєстрована в будинку [PERSON], однак більш як вісімнадцять років виїхала з нього та там проживає. [PERSON] свідок ніколи не бачила, щоб він проживав в будинку позивача. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником будинку № 225 по вул. Блюхера (Чумацька) в м. Вінниці (на 5-6 а.с.). Крім позивача в даному будинку також зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (на 7-11, 13 а.с.). Згідно акта КК «Набережний-1» від 24.07.2018 року вбачається, що в будинку № 225 в м. Вінниці зареєстровані [PERSON], [PERSON] однак в будинку не проживають [PERSON] з 1998 року, [PERSON] з 16.07.2002 року (на 12 а.с.). Поясненнями сторін та показами свідків підтверджуються ті обставини, що відповідачі не проживають в спірному будинку більше шести місяців. Відповідачі договору найму в порядку, визначеному ст. 61 ЖК УРСР, не укладали, будь-яких витрат по утриманню будинку та оплаті комунальних послуг не несуть. Разом з тим їхня реєстрація створю позивачеві перешкоди в користуванні та розпорядженні належним йому майном. Правовідносини, що виникли між сторонами, відповідають житловим, тому при вирішенні спору суд застосовує норми Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України щодо права особи вимагати усунення перешкод в користуванні своєю власністю. Згідно із ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України,ст. 311 ЦК України, право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки судом встановлено, що права та інтереси позивача, як власника порушуються, та враховуючи ту обставину, що відповідачі не проживають у будинку який належить позивачеві більше шести місяців, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи клопотання позивача про залишення судових витрат без компенсації, суд вважає за можливе судові витрати залишити за [PERSON] На підставі викладеного й

Outcome: approved