Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 38 968,07 грн. за кредитним договором та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між ПАТ «АКЦЕНТ БАНК», правонаступником якого є АТ «АКЦЕНТ БАНК» 28 березня 2016 року було укладено договір №АBH0RG156100116, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 17 594,97 UAH зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ «АКЦЕНТ БАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошті в сумі 17 594,97 UAH. В свою чергу відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 28 вересня 2018 року має заборгованість у розмірі 38 968,07 UAH , яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 14 548,53 UAH; заборгованості за процентами в розмірі 17,91 UAH; заборгованості по комісії за користування в розмірі 11 084,85 UAH; заборгованості за пенею за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором в розмірі 10 984,97 UAH, а також штраф 500,00 UAH (фіксована частина) та 1831,81 UAH штраф (процентна складова). Ухвалою суду від 14 січня 2019 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак від представника Вавелюка О.В. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, без повідомлення причин неявки у судове засідання не з'явилася, відзиву на позов не подала. З врахуванням наведеного та за згодою позивача суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом беззаперечно встановлено, що 28 березня 2016 року між позивачем ПАТ «АКЦЕНТ БАНК», правонаступником якого є АТ «АКЦЕНТ БАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір №АBH0RG156100116, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 17 594,97 UAH зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privarbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до «Умов та Правил надання банківських послуг». Позивач АТ «АКЦЕНТ БАНК», у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 17 594,97 UAH на встановлених вищевказаних кредитним договором умовах повернення грошових коштів зі сплатою відсотків за користування ними в розмірі 0,12%. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала та допустила прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого за нею утворилась заборгованість, яка станом на 28 вересня 2018 року становить 38 964,07 UAH , яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 14 548,53 UAH; заборгованості за процентами в розмірі 17,91 UAH: заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 11 084,85 UAH; заборгованості за пенею за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором в розмірі 10 984,97 UAH, а також штраф 500,00 UAH (фіксована частина) та 1831,81 UAH штраф (процентна складова). За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. Умовами договору передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов»язань щодо сплати винагорода та процентів, позичальник сплачує пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу, але не менше 30 гривень в місяць. При цьому, відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Ззідно положення ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. З огляду на вищевказане суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу 500,00 UAH фіксована частина) та 1831 UAH штрафу (процентна складова) задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 36 636, 26 UAH, яка складається з заборгованості заборгованості за кредитом в розмірі 14 548,53 UAH, заборгованості за процентами в розмірі 17,91 UAH, заборгованості по комісії за користування в розмірі 11 084,85 UAH, заборгованість за пенею за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором в розмірі 10 984,97 UAH. Відповідно до вимог ст.141ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені. Враховуючи наведене та

Outcome: approved