Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 18 березня 2016 року між ПАТ «СГ «ТАС» та [PERSON] було укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8535871, за яким застраховано цивільно- 10 листопада 2016 року о 07 год. 50 хв. на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Фіат, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу ВАЗ, д/н 80153ХО. За результатами звіту товарознавчого дослідження пошкодженого транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого власникові транспортного засобу, марки ВАЗ складає 36130 грн. 69 коп.. Потерпілий власник ВАЗ 06.03.2017 року звернувся до ПАТ «СГ ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 19\~695 грн. 15 березня 2017 року позивачем було складено розрахунок суми страхового відшкодування і Страховий акт по справі на суму 19185 грн., а 28 березня 2017 року здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого у вказаному розмірі. Проведеною перевіркою даного випадку, було встановлено, що [PERSON]. в порушення умов договору страхування не повідомив позивача письмово про настання страхового випадку протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП та позивач вважаючи, що на підставі ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 1187 ЦК України, до нього перейшли всі права по відшкодуванню страхових виплат, звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача 19185 грн. в рахунок суми виплаченого страхового відшкодування та судові витрати. В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Надав суду заперечення у яких вказує, що оскільки факт настання страхового випадку зафіксований працівниками поліції, він як особа винна у скоєнні ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; позивач визнав факт настання страхового випадку й добровільно сплатив страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика, неповідомлення про ДТП до необґрунтованих виплат позивача не призвело. Вважає, що сам по собі факт неповідомлення страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу рішення по даній справі, що узгоджується з висновками, які містяться в постановах ВСУ від 16.09.2015 року та 22.03.2017 року. Також вказував, що неповідомлення страховика про пригоду, було зумовлене збігом тяжких сімейних обставин, оскільки його дружина [PERSON] захворіла на тяжке захворювання та проходила тривалий курс лікування. Вказані обставини тяжко вплинули на нього та він внаслідок душевного хвилювання не мав можливості займатися питанням оформлення страхових виплат. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов ПАТ «СГ ТАС» не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 листопада 2016 року о 07 год. 50 хв. на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Фіат, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу ВАЗ 21113, д/н 80153ХО під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП відбулося пошкодження обох автомобілів. Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. На час дорожньо-транспортної пригоди відповідальність власника транспортного засобу Фіат, який належить [PERSON], була застрахована згідно з полісом обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів АЕ/8535871, строком дії з 19 березня 2016 року по 19 березня 2017 року. 09 грудня 2016 року потерпіла сторона в особі представника [PERSON] звернулася до ПАТ «Страхова група ТАС» із повідомленням про настання страхового випадку. 10 березня 2017 року представник потерпілої сторони, подав до ПАТ «Страхова група ТАС» заяву про виплату страхового відшкодування. На підставі заяви власника пошкодженого транспортного засобу ТОВ «Стоматологічна поліклініка» від 10.03.2017 року, 15 березня 2017 року ПАТ «Страхова група ТАС» склала розрахунок суми страхового відшкодування і Страховий акт по справі, а 28 березня 2017 року позивачем перераховано суму у розмірі 19185 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідач з письмовим повідомленням про настання страхового випадку до страховика не звертався. Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1\~ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1\~ст. 33 цього Закону. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 ст. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~ст.. 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України; далі - МТСБУ), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно з підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону \~України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 цього Закону. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте в разі якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов'язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. За матеріалами справи, встановлено, що позивачем було визнано факт настання страхового випадку встановлено; відповідача [PERSON], як особу, винну в ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності; ПАТ «Страхова група ТАС» сплатило страхове відшкодування у добровільному порядку, оскільки ним не заперечувався факт укладення договору страхування, розмір страхового відшкодування, який не перевищує ліміту відповідальності страховика, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не є підставою для пред'явлення регресного позову до водія забезпеченого транспортного засобу. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України № 6-284цс 15 від 16 вересня 2015 року. За таких обставин, враховуючи характер спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed