Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення виплачених коштів . На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що між ТОВ «Банк «[PERSON] та кредит», правонаступником якого був ВАТ «Банк «[PERSON] та кредит» та [PERSON] 20.04.2007 укладено кредитний договір № 88-kis-2007 про надання йому кредиту у розмірі 83000,00 доларів США із відсотковою ставкою 14.5 % річних строком до 19.01.2022 року. В забезпечення повернення кредиту 20.04.2007 між ВАТ «Банк «[PERSON] та кредит» та [PERSON], як майновим поручителем, укладено договір іпотеки за реєстровим № 1064. Відповідно до п. 2 договору іпотеки [PERSON] зобовязався забезпечити вимоги банку, що випливають із зобовязань за кредитним договором №88-kis-2007 від 20.04.2007, укладеним між ВАТ «Банк «[PERSON] та кредит» та [PERSON] Предметом договору іпотеки була 3-х кімнатна квартира, розташована за адресою м. Миколаїв, вул. Архітектора Старова, 4 г кв. 9, що належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №6015 від 04.07.2002 року. У звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.03.2010року у справі № 2-1-258/10 з [PERSON] на користь ВАТ «Банк «[PERSON] та кредит» стягнуто заборгованість по кредитному договору № 88-kis-2007 від 20.04.2007 в сумі 615409,47 грн. та звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] г у м. Миколаєві. З метою погашення заборгованості [PERSON] за кредитним Договором № 88-kis-2007 мною, як майновим поручителем здійснено погашення заборгованості у сумі 37000 доларів США за рахунок добровільної реалізації предмета іпотеки - квартири [ADDRESS] г у м. Миколаєві. Позивач вказав, що факт сплати ним боргу за кредитним зобовязанням відповідача підтверджується відповідним листом філії «Південне регіональне управління» ПАТ «[PERSON] і кредит». Посилаючись на вищевикладене та те що до нього як поручителя за рахунок якого було виконано кредитні зобовязання [PERSON] перейшли права первісного кредитора у розмірі частини обовязку що виконаний ним, [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на свою користь 963977грн. (еквівалент 37000доларів США). Відповідач в судове засідання повторно не зявився хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи ( кредитний договір № 88-kis-2007 від 20.04.2007року, укладений між ВАТ «Банк «[PERSON] та кредит» та [PERSON], договір іпотеки укладений 20.04.2007року між ВАТ «Банк «[PERSON] та кредит» та [PERSON], як майновим поручителем, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва №2-1-258/10 30.03.2010року, договір купівлі-продажу посвідчений 21.11.2014року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] за реєстровим №1462, довідку філії «Південне регіональне управління» ПАТ «[PERSON] і кредит» №1-28/2154 від 22.11.2013року, судом встановлено наступне. 20.04.2007року між ТОВ «Банк «[PERSON] та кредит», правонаступником якого був ВАТ «Банк «[PERSON] та кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 88-kis-2007 про надання останньому кредиту у розмірі 83000,00 доларів США із відсотковою ставкою 14.5 % річних строком до 19.01.2022 року. В забезпечення виконання [PERSON] свого обовязку за вищевказаним кредитним договором 20.04.2007 між ВАТ «Банк «[PERSON] та кредит» та [PERSON], як майновим поручителем, укладено договір іпотеки за реєстровим № 1064, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку банку 3-х кімнатну квартиру, розташовану за адресою м. Миколаїв, вул. Архітектора Старова, 4 г кв. 9. Як вбачається з рішення Центрального районного суду м. Миколаєва №2-1-258/10 від 30.03.2010року [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором не виконав, у звязку суд вирішив достроково стягнути з нього 615409,47грн. та звернути стягнення на предмети іпотеки якими було забезпечено виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Як видно з договору купівлі-продажу посвідченого 21.11.2014року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] за реєстровим №1462 та довідки філії «Південне регіональне управління» ПАТ «[PERSON] і кредит» №1-28/2154 від 22.11.2013року, за рахунок добровільної реалізації [PERSON] належної йому квартири яка була предметом іпотеки ним було здійснено погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 88-kis-2007 від 20.04.2007року на суму 37000 доларів США. Відповідно до п. 3 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.3. ст.556 ЦК України до кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним. Отже з моменту сплати [PERSON] боргу відповідача у нього виникло право вимоги до відповідача на суму 37000 доларів США. На час розгляду справи вказана сума боргу відповідачем позивачу не сплачена. Офіційний курс долара США встановлений Національним банком України станом на 18.11.2016 року становить 26.053438 грн., отже борг відповідача перед [PERSON] в еквіваленті національної валюти України становить 37000 доларів США х 26.053438 грн. = 963977 грн. Зважаючи на вищевикладене позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів виплачених в рахунок погашення кредиторської заборгованості останнього є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В силу статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved