Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що в жовтні 2017 року AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. 30.05.2018 року відповідач звернувся до позивача із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг (надалі - Заява) про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] , а також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.В анкеті-заяві від 30.05.2018 р. [PERSON] просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану у додатку. Розмір наданого для позичальника ліміту становить 40 000 грн відповідно до довідки про максимальний розмір кредитного ліміту. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , що зазначено в п. 4.1.3. розділу І Умов і Правил та встановивши ліміт використання кредиту в розмірі 40 000 грн. У зв`язку з порушенням умов Договору про надання банківських послуг зі сторони [PERSON] перед AT «Універсал Банк» у відповідача виникла заборгованість в розмірі 62 585,85 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 62 585,85грн. Станом на день подачі позовної заяви [PERSON] продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за договором про надання банківських послуг договором, чим порушує законні права позивача. В судовому засіданні: Представник позивача заявлені вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні позову. Представник відповідача позов визнав частково, вказав, що суму 8425,83 грн відповідач визнає, проте вважає, що грошові кошти в сумі 31574,17 грн банком були нараховані безпідставно так як Умови та правила надання кредитних коштів, на які посилається позивач, не були підписані його клієнтом, а отже, їх не можна розцінювати як частину договору та застосовувати їх положення для нарахування боргу. На підтвердження своєї позиції посилався на правову позицію, викладену Верховним Судом у Постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17-ц. Крім того, представник відповідача наголосив, що позивачем порушено обов`язків досудовий порядок врегулювання спору, встановлений ст. 11 ч. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Під час розгляду справи судом вирішено процесуальні питання: 23 квітня 2021 року по вказаній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 29 липня 2021 року розгляд справи було відкладено з одночасним визнанням явки представника позивача АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» в судове засідання обов`язковою та зобов`язано позивача надати до судового засідання: якісну копію Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, яка була підписана [PERSON] 30.05.2018 року; Умови і правила надання банківських послуг, які діяли станом на 30.05.2018 року; Тарифи monobank в редакції на 30.05.2018 року; таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту [PERSON] ; детальну виписку по рахунку № [NUMBER] відкритому на ім`я [PERSON] про рух коштів за період з 30.05.2018 року по 09.04.2021 року. 08 листопада 2021 року було допущено участь представника позивача адвоката Павленка С.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою сервісу «EASYCON». Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, а також зобов`язань є договори та інші правочини, що передбачено ст. 11, 626 ЦК України. Положеннями ст. 509 ч.1 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 30.05.2018 року між Публічним акціонерними товариством «Універсал Банк» та відповідачем було підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Як встановлено в пунктах 2, 3 Анкети-заяви, відповідач погодився з тим, що ця заява-анкета разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір), укладання якого він підтвердив та зобов`язався виконувати його умови. Підписанням цього договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім того, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має на свій розсуд та в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. В силу вимог ст. 634 ч.1 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно Умов і Правил, Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг «Monobank» - це письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору. Відповідно до ч. 2.2. розділу І Умов і Правил, відповідно до статті 628 ЦК України, договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит (п. 4 «Надання на обслуговування кредиту» розділу II «Умови випуску та користування Платіжними картками, розділ IV «Кредити», Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача за карткою «Monobank», Тарифи за користування кредитним лімітом за карткою «Monobank», Паспорт споживчого кредиту Сервісу «Розстрочка», Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит за Сервісом «Розстрочка», Тарифи Сервісу «Розстрочка»); договору банківського вкладу (депозиту) (Розділ V «Загальні умови Депозиту «Monobank»). До відносин між Сторонами (в тому числі з питань внесення змін до Договору) застосовуються у відповідних частинах положення законодавства щодо договорів, елементи яких містяться у Договорі. В ч. 2.3. розділу І Умов і Правил визначено, своїм підписом на Анкеті-Заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним. Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду у справі № 127/33824/19 від 07.10.2020 року, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Таким чином, 30.05.2018 року відповідач звернувся до позивача із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] , а також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг від 30.05.2018 року [PERSON] просив відкрити йому поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановити кредитний ліміт на суму вказану в додатку. Розмір наданого для позичальника ліміту становить 40 000 грн. відповідно до довідки про максимальний розмір кредитного ліміту. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , що зазначено в п. 4.1.3. розділу І Умов і Правил та встановивши ліміт використання кредиту з 30.05.2018 року - 23 000,00 грн, з 19.02.2019 року - 40 000 грн. З довідки про рух коштів по картці від 02.09.2021 року вбачається, що відповідач в період з 31.05.2018 року по 19.04.2021 року користувався кредитними коштами позивача. Частиною 4.15. розділу II Умов і правил визначено, що за порушення строків сплати щомісячного мінімального платежу клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в Тарифах, нараховуються від суми загальної заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі, або за кожен календарний день поточного місяця, в якому клієнт своєчасно не вніс щомісячний мінімальний платіж за звітний місяць після закінчення дії пільгового періоду за карткою. При цьому сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього договору та/або зміною процентної ставки за договором, що здійснюється банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до договору не потребується. У разі усунення клієнтом вищезазначених порушень процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах. В ч. 4.16. розділу II Умов і правил визначено, що у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (Істотне порушення Клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних. В ч. 4.23 розділу II Умов і правил визначено, що кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору. В результаті невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, не повернення кредиту та відсотків за користування кредитом у терміни та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами, у [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем, яка, згідно розрахунку банку складає 62 585,85 грн. Суд не приймає позицію представника відповідача щодо того, що сума коштів в розмірі 31574,17 грн була нарахована банком безпідставно, оскільки розрахунок заборгованості був здійснений позивачем з урахуванням умов, які встановлені Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими відповідач був ознайомлений та які підписав своїм електронним підписом (п. 2, 3 заяви-Анкети). Суд не приймає позицію представника відповідача щодо того, що позивачем було порушено обов`язків порядок досудового врегулювання спору, передбаченого положеннями ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вказані норми закону застосовувалися до 10.06.2017 року (в редакції вказаного закону, чинній до 10.06.2017 року). Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054, ст. 1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів укладеного між сторонами кредитного договору, наявності заборгованості по ньому, і з урахуванням того, що відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, вона підлягає стягненню у судовому порядку, а отже вимоги позивача є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved