overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 28.10.2013 року між ним та відповідачем укладений кредитний договір б/н, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 6800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач грубо порушив умови договору, перестав щомісячно сплачувати зазначені платежі. У зв»язку із зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 03.05.2016 року становить 13466,69 грн. та складається із: тіла кредит 6402,89 грн; нарахованих відсотків за користування кредитом 1353,52 грн; нарахованої пені 4186,34 грн.; штрафу -1000 грн; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) 500 грн; штрафу (процентна складова) 617,46 грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути із відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором в сумі 13466,69 грн. та сплачений ними судовий збір у розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, оскільки в позовній заяві зазначив, що просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить даний позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявляється, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив: що 28.10.2013 року між сторонами укладений кредитний договір б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 6800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.11-44). Останній грубо порушив умови договору, перестав щомісячно сплачувати зазначені платежі. У зв»язку із зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 03.05.2016 року становить 13466,69 грн. та складається із: тіла кредит 6402,89 грн; нарахованих відсотків за користування кредитом 1353,52 грн; нарахованої пені 4186,34 грн.; штрафу -1000 грн; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: (фіксована частина) 500 грн; (процентна складова) 617,46 грн., що підтверджується довідкою розрахунком (а.с.6-7). Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст. 509, 526,610,611,625,626,629,ч.2ст.651,625,1049, 1050,1054 ЦК України. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає порушення відповідачем строків погашення заборгованості по договору за користування кредитом є істотним порушенням умов договору, тому стягує із нього заборгованість в сумі 13466,69 грн. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 28.10.2013 року на пр.50 років ВЛКСМ в м.Харкові з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ реєстраційний номер [NUMBER] та порушив п.10.1. Правил дорожнього руху, сталося зіткнення зазначеного автомобіля з автомобілем OPEL VIVARO реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу. У зв'язку з цим пошкодженням позивачу була заподіяна майнова шкода у розмірі 14608,50 грн. та моральна шкода. Позивач звернувся до відповідача страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», який є страховиком відповідальності відповідача [PERSON], але страхова компанія не відшкодувала позивачу зазначену майнову шкоду та не повідомила про причини відмови в цьому. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] 1000 грн. франшизи, 1811,51 грн. суми, на відшкодування майнової шкоди, яка не покривається страховим відшкодуванням, та 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Також просить стягнути зі страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» страхове відшкодування у сумі 13608,50 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов підтримав та просив слухати справу у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 28.10.2013 року на пр.50 років ВЛКСМ в м.Харкові з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ реєстраційний номер [NUMBER] та порушив п.10.1. Правил дорожнього руху, сталося зіткнення зазначеного автомобіля з автомобілем OPEL VIVARO реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу. У зв'язку з цим пошкодженням позивачу була заподіяна майнова шкода у розмірі 14608,50 грн. та моральна шкода. Позивач звернувся до відповідача страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», який є страховиком відповідальності відповідача [PERSON], але страхова компанія не відшкодувала позивачу зазначену майнову шкоду та не повідомила про причини відмови в цьому. У зв'язку з цим на користь позивача з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 1000 грн. франшизи, 1811,51 грн. суми, на відшкодування майнової шкоди, яка не покривається страховим відшкодуванням, та 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Зі страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у сумі 13608,50 грн Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу позивача, довідкою ДАІ, постановою судді Московського районного суду м.Харкова від 18.11.2013 року, полісом № АС/8726054, заявою на виплату страхового відшкодування, висновком вартості матеріального збитку №03902. На підстав викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 28.11.2013р. на вул. Новокузнецькій - Автозаводська в м. Запоріжжя з вини водія [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Відповідач керував автомобілем «Фольцваген Боро», державний номер 08 АТ 1399, який належав на праві власності [PERSON]. На дату скоєння цієї пригоди Відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів. Вина Відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2013р. №331/10155/13ц та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Шкода Октавіа», державний номер [NUMBER], який належав на праві власності [PERSON]. Розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб, становить 12970,49грн., відповідно до Звіту експерта №141 від 25.12.2013р. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Договірних зобов'язань між Позивачем, [PERSON] та Відповідачем не виникало. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону, Позивач здійснив виплату відшкодування Потерпілій особі платіжним дорученням від 11.02.2014р. №1/22429 в розмірі 10808,74грн.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 28 серпня 1959 р. уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований Васильківським рай бюро РАЦС Київської області, актовий запис №160. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих причин, що спільне життя їх не склалось, вони мають різні погляди на життя та сімю, окремо живуть вже двадцять років. Позивач в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень на позовну заяву до суду не надала. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.10\~та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії ІІ-ЯР №837459 зареєстрованого Васильківським рай бюро РАЦС Київської області, актовий запис №160, 28 серпня 1959 р. зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи носять формальний характер, фактично припинені, і, на думку суду, існування сім'ї між ними в майбутньому неможливе. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 29.04.2011 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № А33MRX38170011, на підставі якого йому було надано кредит на загальну суму 1391,20 грн., зі сплатою 0,12 % річних за користування кредитом. Однак в повному обсязі та належним чином відповідач свої обов`язки не виконує, у зв`язку із чим станом на 21.02.2014 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 13763,80 грн. Просив суд стягнути з відповідача у відшкодування заборгованості за кредитним договором № А33MRX38170011 від 29.04.2011 року в сумі 13763,80 грн., а також понесені судові витрати судовий збір в сумі 243,60 гривень. Представник позивача Смирнова Н.В. в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив розглянути справу за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи повідомлений про дату та час судового розгляду справи, до суду не з`явився, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, 29.04.2011 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № А33MRX38170011, на підставі якого йому було надано кредит на загальну суму 1391,20 грн., зі сплатою 0,12 річних за користування кредитом. Однак відповідач до теперішнього часу взяті на себе зобов`язання належним чином та в повному обсязі не виконує, не одноразово затримував сплату кредиту та відсотків за кредитом, кредит не повернув і заборгованість не відшкодував. Згідно ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обов`язки, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в повному обсязі, стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № А33MRX38170011 від 29.04.2011 року в сумі 13763,80 грн. \~ \~ \~ \~ Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати судовий збір у сумі 243,60 гривень. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 29.06.2015 року померла його тітка [PERSON] Після померлої спадкоємцем за законом є його матір [PERSON] [PERSON] заповідала йому після смерті однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на квартиру. Проте нотаріусом було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. Тому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 травня 2012 року [PERSON] склала заповіт про те, що належну їй квартиру [ADDRESS] заповідає [PERSON], [INFO]. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Зі свідоцтва про смерть вбачається, що 29.06.2015 року померла [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності №130, виданого 27.05.1999 року Орджонікідзевською районною адміністрацією ЗМР, право власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON] Згідно з інформаційною довідкою Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про право власності на квартиру [ADDRESS] відсутні. Відповідно до довідки МКП „Основаніє №11773 від 13.08.2015 року в квартирі [ADDRESS] з 10.01.1986 по 29.06.2015 року була зареєстрована [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 26.01.2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документу. Згідно з ст..1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, які визначені у заповіті. Тому позов обґрунтований та доведений, й підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 29.08.2009 р. уклав шлюб з відповідачем у Виконавчому комітеті Білківської сільської ради Іллінецького району Вінницької області актовий запис №4. Від спільного подружнього життя доньку [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих причин, що спільне життя їх не склалось, вони мають різні погляди на життя, тому, на думку позивача, збереження сім'ї не можливе. Позивач зазначає, що вже на протязі п'яти місяців вони не проживають разом із відповідачем. Позивач в судове засідання з'явився, від позивача надійшла заява про слухання справи у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень не надала. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Білківської сільської ради Іллінецького району Вінницької області 28.08.2009 року зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи носять формальний характер, фактично припинені, і, на думку суду, існування сім'ї між ними в майбутньому неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 29.08.2018 року між ним та відповідачкою був укладений договір позики грошей. Відповідно до умов договору позики, відповідачка отримала від нього в борг грошові кошти у розмірі 165287,00 гривень, що еквівалентно 5880,00 доларів США, зобов`язавшись повернути суму до 29.09.2018 року. При цьому відповідач не виконала свої зобов`язання за договором позики, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Крім того, умовами договору передбачено штраф за прострочку повернення суми займу у розмірі 2% від суми простроченого платежа за кожний місяць прострочення. Так станом на 06.11.2018 року відповідач не повернула суму боргу у розмірі 5880,00 доларів США, а також штрафні санкції у розмірі 2% від суми простроченого платежу за 37 днів по 117,6 доларів США, що у загальному розмірі складає 4351,20 доларів США. Просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму боргу у розмірі 287599,03 гривень, а також судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору. В подальшому позивач уточнив та доповнив свої позовні вимоги та просив суд сягнути з [PERSON] , яка станом на 08.01.2019 року становить суму еквіваленту 17640,00 доларів США, а саме 495860,40 гривень. Відповідно до ухвали суду від 25.02.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження. Позивач [PERSON] та його представник Пудак [PERSON] ., який діє на підставі ордеру надали в судове засідання письмові заяву, в яких просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату та час судового розгляду справи, в тому числі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, до суду не з`явилася, із будь-якими заявами на адресу суду не зверталася, тому суд, за згодою сторони позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 29.10.1986 року з відповідачкою в справі він зареєстрував шлюб у виконавчому комітеті Брилівської сільської ради Ставищенського району Київської області. П'ять років тому відповідачка поїхала доглядати свою матір і не повернулась. Тому, просить суд задовольнити позов, шлюб розірвати, а судові витрати покласти на відповідачку. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи належно повідомлений, проте надав до суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, проте надала до суду заяву в якій просить суд слухати справу у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позову, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 29.10.1986 року перебувають в шлюбі зареєстрованому Брилівським сільЗАГСом с.Брилівка Ставищенського району Київської області, актовий запис № 18. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили сімейно-шлюбні стосунки з 2010 року, проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідачка поїхала проживати в іншу місцевість. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, наміру зберегти сім'ю не мають, на підставі чого судом зроблено висновок, що сім'я розпалася і подальше її збереження є неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін. Судові витрати суд покладає на відповідачку.

Outcome: approved