Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 17.10.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № Р20.179.71954 відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 51 093 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно до умов договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість, однак, свої зобов'язання не виконує. Станом на 20.01.2016р. утворилась заборгованість в розмірі 72 061, 97 грн., яка складається з основного боргу - 47 961, 84 грн., простроченого боргу - 2 625, 11 грн., прострочених процентів 20 010, 02 грн., строкових процентів - 58, 05 грн. та нарахованої плати за обслуговування кредиту - 1 406, 95 грн. Оскільки [PERSON] ухиляється від сплати заборгованості, позивач просить у примусовому порядку стягнути з неї суми заборгованості 72 061, 97 грн. та судові витрати у виді судового збору в сумі 1 378 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 12 липня 2016 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись відповідно до вимог закону або договору. Судом встановлено, що дійсно 17.10.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № Р20.179.71954 відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 51 093 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14, 00% на рік на суму залишку заборгованості, про що свідчить кредитний договір, меморіальний ордер від 15.10.2014 року про отримання грошових коштів, ордер - розпорядження про видачу кредиту (а.с. 12-17). Підписання кредитного договору і є підтвердженням укладення між сторонами Договору. Розмір, зміна кредитного ліміту відповідно до кредитного договору встановлюються за рішенням Банку без згоди позичальника. Підписання цього Договору є прямою та безумовного згодою позичальника на встановлені банком умови. Під час укладення угоди сторони керувались положеннями ст. 634 ч.1 ЦК України, а саме: договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відсотки за користування кредитом нараховуються відповідно до кредитного договору. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідачка не виконує, станом на 20.01.2016р. заборгованість складає 72 061, 97 грн., виходячи з наступного: складається з основного боргу - 47 961, 84 грн., простроченого боргу - 2 625, 11 грн., прострочених процентів 20 010, 02 грн., строкових процентів - 58, 05 грн. та нарахованої плати за обслуговування кредиту - 1 406, 95 грн., що підтверджується розрахунком, долученим до матеріалів справи ( а.с. 5). В свою чергу банком свої зобов'язання, визначені в ст. 1054 ЦК України, щодо надання грошових коштів позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, виконано. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань боржником банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, з письмовою заявою про розірвання договору або проханням щодо зміни тарифів позичальник не звертався. Окрім того, в судове засідання відповідач взагалі не з'явився, не скористався своїми правами, передбаченими ст. ст. 10, 27 ЦПК України, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надав доказів по справі. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені зобов'язання по кредитному договору, до наступного часу заборгованість не погашена, позивачем з свого боку виконані всі умови договору, права позичальника не порушені, позивачем давалась змога відповідачці в добровільному порядку погасити заборгованість, однак, ним вимоги позивача ігнорувались, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості на користь позивача. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved