Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 15 листопада 2006 року є матірю [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 5,360 га, кадастровий номер 1223210500:02:046:0747, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 15 листопада 2006 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 листопада 2006 року помер [PERSON], після смерті якого прийняли спадщину його син - [PERSON], а саме 1/2 частину земельної ділянки площею 5,360 га, кадастровий номер 1223210500:02:046:0747, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 19 жовтня 2007 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори [PERSON] та його дружина, [PERSON], а саме 1/2 частину земельної ділянки площею 5,360 га, кадастровий номер 1223210500:02:046:0747, передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 19 жовтня 2007 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON]. 03 червня 2009 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина. [PERSON], як син померлої, у встановлений строк звернувся до державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], а саме на 1/2 частина земельної ділянки площею 5,360 га, кадастровий номер 1223210500:02:046:0747, що розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 червня 2011 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що за життя [PERSON] не одержала на своє імя державний акт на частину земельної ділянки площею 5,360 га, кадастровий номер 1223210500:02:046:0747, яка їй фактично належала на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка [PERSON], а також у звязку з тим, що у свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено [PERSON], а у свідоцтві про народження позивача в графі мати вказано [PERSON], що унеможливлює встановлення факту родинних відносин між померлою та спадкоємцем. Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, свідоцтва про смерть, вірне імя померлої «Євдокія». Даний факт також підтверджується свідоцтвами про народження брата спадкоємця [PERSON] та сестри, [PERSON]. А тому, розбіжності в написанні імя в свідоцтві про народження її сина виникла виключно з причин допущення описки. Оскільки [PERSON] померла, іншої можливості встановити факт родинних відносин не існує. Крім того, зазначена описка не дозволяє встановити факт родинних відносин між [PERSON] та її сином [PERSON], що позбавляє його права на отримання спадщини за законом після смерті матері. Позивач до суду не з`явився. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно з якою просив розглянути справу за відсутності представника. Не заперечив проти задоволення позову. Від третіх осіб надійшли клопотання про розгляд справи у відсутність представників, відповідно до змісту яких, треті особи не заперечили проти позовних вимог. В судовому засіданні допитано в якості свідка [PERSON] (дошлюбне - [PERSON]) [PERSON], матір`ю якої за свідоцтвом про народження вказано [PERSON] та яка підтвердила той факт, що [PERSON] є матір`ю позивача, все життя називала позивача сином. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Матеріали справи свідчать, що 15 листопада 2006 року помер [PERSON] /а.с.14/, після смерті якого прийняли спадщину його син - [PERSON] /а.с.12/ у вигляді 1/2 частини земельної ділянки площею 5,360 га, кадастровий номер 1223210500:02:046:0747, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 19 жовтня 2007 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори [PERSON] та його дружина, [PERSON] /а.с.13/, у виді 1/2 частини земельної ділянки площею 5,360 га, кадастровий номер 1223210500:02:046:0747, передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 19 жовтня 2007 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON]. Означені факти також підтверджуються отриманою судом копією спадкової справи, заведеної по факту смерті [PERSON] 03 червня 2009 року померла [PERSON] /а.с.14/. У відповідності до отриманої судом копії спадкової справи, заведеної за фактом смерті [PERSON], [PERSON] 13 листопада 2009 року звернувся до державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини та 16 червня 2011 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], а саме - на 1/2 частину земельної ділянки площею 5,360 га, кадастровий номер 1223210500:02:046:0747, що розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 червня 2011 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що за життя [PERSON], не одержала на своє імя державний акт на частину земельної ділянки площею 5,360 га, кадастровий номер 1223210500:02:046:0747, яка їй фактично належала на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка [PERSON], а також у звязку з тим, що у свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено [PERSON], а у свідоцтві про народження позивача в графі мати вказано [PERSON], що унеможливлює встановити факт родинних відносин між померлою та спадкоємцем. Розглядаючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Вирішуючи позов в частині встановлення факту родинних відносин, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з ч. 1 п 2 ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні показаннями свідка, яка є згідно зі свідоцтвом про народження є донькою померлої [PERSON] підтверджено той факт, що померла визнавала позивача сином, фактичні дії, вчиненні за життя останньої свідчать про таке визнання і розбіжності між іменем матері в свідоцтві про народження позивача та фактичним її іменем викликані різним відображенням імені в отриманих померлою за життя правовстановлюючих документах. Оцінюючі вищенаведені докази по справі, суд приходить до висновку, що наявними в справі доказами, наданими на підтвердження відомостей про народження, відомостями про матір, показаннями свідків підтверджено наявність родинних відносин між позивачем та померлою. Встановлення даного факту необхідно для реалізації спадкових прав заявника, внаслідок чого заява підлягає задоволенню. Вирішуючи позов в частині визнання права власності в порядку спадкування, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ч.1 ст.1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. В зв'язку з наведеним, враховуючи підтвердження матеріалами справи факту набуття спадкодавцем за життя права на 1/2 частину земельної ділянки, отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], на спадкове майно, відсутність доказів реєстрації права власності на спадкове майно за [PERSON] за життя, смертю особи, яка може бути заявником по заяві про вчинення державної реєстрації права власності, що об`єктивно унеможливлює станом на час звернення з позовом проведення державної реєстрації переходу права власності, прийняття позивачем спадщини, відсутність факту подання заяви іншими особами, які мають право на спадкування за законом у встановлений ст.1270 ЦК України строк, відсутність доказів на підтвердження відчуження спадкодавцем нерухомого майна на користь третіх осіб до часу відкриття спадщини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved