Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики в сумі 132109,72грн., відсотки за користування позикою в сумі 194201,30грн., три відсотки річних за прострочення виконання зобов`язання в сумі 9750,78грн., а всього 336061,80грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 3360,62грн. Позов мотивований тим, що 19.01.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав позику в розмірі 5000,00 доларів США, зі сплатою 3,5% за користування коштами, до повної сплати суми боргу. Строк повернення позики 01.01.2017 року. У зазначений строк кошти позивачу не повернуті. На вимогу позивача сплатити борг відповідач не відповідає. На підставі викладеного, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою від 19.07.2019 року, прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою від 23.07.2020 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився. Подав заяву в якій просив розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надійшло. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125, відзив на позов не надав, причини неявки суду, не повідомив. \~ \~ \~ \~21.07.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Відповідно до норм діючого законодавства за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками , а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 Цивільного Кодексу - далі за текстом ЦК України). Відповідно до норм діючого законодавства договір позики укладається як в усній, так і в письмовій формі. Зокрема в письмові формі договір позики укладається, якщо його сума перебільшує не менш як у десять разів встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання боржнику позикодавцем визначеної грошової суми є борговим документом, що підтверджує укладання договору позики. Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою від 19.01.2015року, відповідно до якої відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 5000,00 доларів США., що еквівалентно курсом НБУ 132109,72грн. Згідно розписки, відповідач зобов`язалася повернути борг в термін до 01.01.2017 року, та зобов`язалась щомісячно сплачувати 3,5% за користування коштами. \~ \~ \~ \~ Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1047 ЦК України допускає пред`явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей, або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У встановлений Договором строк, кошти позивачу повернуті не були. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Таким чином, судом встановлено, що 19.01.2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений письмовий договір позики грошових коштів. Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою від 19.01.2015 року, оригінал якої надано позивачем до суду. На теперішній час, відповідач отримані грошові кошти не повернув. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а ч.2 цієї ж ст. 625 визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач є боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання, та відповідно до ст. 625 ЦК України, повинен сплатити позивачу 3% річних від простроченої суми 3% річних від простроченої суми за період з 01.01.2017 року по 18.06.2019 року складає 9750,78грн. (132109,72грн.*3%/365*898 днів). Статтями 12-13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконала взяте на себе зобов`язання по поверненню грошових коштів, та прострочила виконання зобов`язання, суд приходить до висновку про обґрунтованість та можливість задоволення позовних вимог. На підставі ст. 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3360,62грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved