overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що він вселився в дану квартиру 06.01.1988 року на підставі ордеру та проживає в цій квартирі по теперішній час, відкрито та добросовісно користується нею більше десяти років. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав письмові заперечення проти позову, в яких просив розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.01.1988 року позивач отримав ордер на право заняття квартири [ADDRESS] на сім'ю з трьох чоловік: син - [PERSON] та син [PERSON]. Позивач проживає у квартирі [ADDRESS] з 06.01.1988 року по цей час, відкрито та добросовісно користується нею. Сини позивача: [PERSON] та [PERSON] у вказаній квартирі не проживають та не користуються нею. КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 03.08.2006 року складено технічний паспорт на вищезазначену квартиру на ім'я позивача. Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, а рухомим майном - протягом п»яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п.п. 4, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом, тобто з 01 січня 2001 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] добросовісно заволодів квартирою [ADDRESS] та відкрито і безперервно володів нею на протязі більше ніж десять років, що дає підстави зробити висновок про те, що він набув право власності на це майно на підставі набувальної давності, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивує тим, що він є єдиною спадкоємцем майна померлого [INFO] року батька [PERSON]. У власності померлого знаходилась ? частина квартири, яка належала померлому згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2006 року, що набрало законної сили 19 вересня 2006 року. Однак право власності на частинку квартири, належної спадкодавцю згідно вищевказаного рішення суду у відповідному органі не було зареєстровано за час життя спадкодавця. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з вищенаведених підстав та просив суд постановити рішення про задоволення позову. Представник відповідача в в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутності та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем за законом після матері [PERSON], яка померла 25.03.2014 року, але у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру, йому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання сторони та третя особа не зявились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, представник відповідача покладається на розсуд суду, відповідач [PERSON] позов визнає. Дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON], яка померла 25.03.2014 року. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. З копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] вбачається, що до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] звернувся [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, дочка [PERSON], як спадкоємець за законом відмовилась від належної їй частки у спадщині на користь [PERSON] Інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідно до довідки комунального підприємства Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації від 12.08.2016 року №2588 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.09.2016 року право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, враховуючи наявність доказів, що свідчать про правомірне набуття [PERSON] права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], що не суперечить загальній презумпції правомірності набуття права власності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на гараж [ADDRESS], загальною площею 35,2 кв.м, в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], спадковим майном є вищевказаний гараж, проте оформити право на спадщину в позасудовому порядку він не має можливості, так як правовстановлюючі документи спадкодавця на майно не зареєстровані відповідно до закону. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Представник Світловодської міської ради Кіровоградської області до суду не з'явився, заперечень з приводу позовних вимог не надав. При таких обставинах суд проводить розгляд справи у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України, в заочному порядку, на підставі наявних у ній матеріалів. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6). Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом, як її син та прийняв спадщину. Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], де в графі мати зазначена [PERSON], інформацією районної державної нотаріальної контори від 27 січня 2015 року. (а.с. 4). Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області № 401/6149/13-ц, 2/401/225/14 від 12 лютого 2014 року за [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, визнано право власності на гараж [ADDRESS] (а.с. 5). Копією технічного паспорта на гараж визначено план гаражу [ADDRESS] та його технічні характеристики (а.с. 8). За своє життя [PERSON] право власності на гараж не зареєструвала, що позбавляє її спадкоємців можливості оформити спадщину в позасудовому порядку шляхом звернення до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а права [PERSON] на спадщину після смерті його матері - захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на домоволодіння №8 по вул. Достоєвського у м. Лисичанську Луганської обл., разом із господарськими будівлями та спорудами: АІа житловий будинок, Е,Д сарай, П погріб, У вбиральня, Ж душ, №1-5, І, ІІ споруди, за набувальною давністю, посилаючись на те, що він з 2005 р. добросовісно заволодів чужим майном і на протязі більше 10 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у звязку з чим набув право власності на це майно. Позивач в судове засідання не зявився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати за його відсутності, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що з 2005 р. позивач почав мешкати та мешкає по даний час у будинку №8 по вул. Достоєвського у м. Лисичанську Луганської обл. та фактично вступив в управління зазначеним будинком, продовжує відкрито безперервно володіти вказаним майном до даного часу. Будинок належить відповідачу. Окрім позивача в будинку ніхто не проживає, речей власника та будь-яких інших осіб у вищезазначеному будинку не має. Оплату комунальних послуг та інших платежів позивач здійснює за свій рахунок. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 640 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок 1960 року забудови, цегляний 70,40 кв.м. загальної площі та 49,00 кв.м. житлової площі з господарськими спорудами, розташований за адресою с. Ольшаниця Рокитнянського району вул. Червоноармійська, 47.\~В обгрунтування свого позову посилається на те, що 10.09.2015 року померла його мати [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт в якому спадкоємцем зазначила його. Спадщину після смерті [PERSON] він прийняв, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Незважаючи на те, що він своєчасно прийняв спадщину, однак не може в нотаріальному порядку оформити права спадщини на цей будинок через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно. Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свій позов підтримав та просить суд справу розглянути у його відсутності. Відповідач просить суд справу розглянути у відсутності його представника. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 10.09.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в с. Ольшаниця Рокитнянського району по вул. Червоноармійська, 47 знаходиться житловий будинок загальною площею 70,40 кв.м. 1960 року побудови з господарськими спорудами. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1233 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок 1963 року забудови, цегляний, 88,0 кв.м. загальною площею та 44,10 кв.м. житловою площею з господарськими спорудами, розміщений в с. Нова Маківка Рокитнянського району, вул. Берегова, 20. В обгрунтування свого позову посилається на те, що 22.03.1997 року помер його батько [PERSON] За життя [PERSON] заповіту не склав. Від є спадкоємцем за законом. Спадщину після померлого [PERSON] він прийняв подавши до нотаріуса відповідну заяву, однак не може в нотаріальному порядку оформити права спадщини на вказаний будинок через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно. Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свій позов підтримав, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого батька [PERSON], який помер 22.03.1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в с. Нова Маківка Рокитнянського району по вул. Берегова, 20 знаходиться житловий будинок загальною площею 88,0 кв.м. 1963 року побудови з господарськими спорудами. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив спадкодавця та його батьки. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1261 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 79, кв.м, в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті його матері, спадковим майном є вищевказаний будинок, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючої документації. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі. Представники реєстраційної служби головного управління юстиції у Кіровоградській області та Григорівської сільської ради Світловодського району надали до суду заяви в яких просили розглянути справу без їхньої участі, проти позовних вимог не заперечували. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 5). Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом, як її син. Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], де в графі мати зазначена [PERSON] (а.с. 6). Довідкою Світловодської районної державної нотаріальної контори від 21 серпня 2014 року підтверджується, що [PERSON] після смерті [PERSON] звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 37). Відповідно копії довідки виконавчого комітету Григорівської сільської ради Світловодського району від 29 червня 2014 року за [PERSON], згідно погосподарської книги рахується житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS], розміщений на земельній ділянці розміром 0,29 гектара (а.с. 11). За своє життя [PERSON] право власності на вищевказаний будинок оформлено не було, що позбавляє її спадкоємців можливості оформити спадщину в позасудовому порядку шляхом звернення до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а права [PERSON] на спадщину після смерті його матері [PERSON] - захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок №11 по вул. Фурсова в м. Лисичанську Луганської обл., разом з господарськими будівлями та спорудами, за набувальною давністю, посилаючись на те, що він з 2001 р. добросовісно заволодів чужим майном і на протязі більше 10 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у звязку з чим набув право власності на це майно. Позивач у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідачка у письмовій заяві позов визнала, попереджена про наслідки визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що з 2001 р. позивач почав мешкати та мешкає по даний час у будинку №11 по вул. Фурсова в м. Лисичанську Луганської обл. та фактично вступив в управління зазначеним будинком, продовжує відкрито безперервно володіти вказаним майном до даного часу. Житловий будинок належить [PERSON], який у 1994 р. помер, після його смерті фактичного прийняла спадщину його донька [PERSON]. У 2001 р. позивач сплатив відповідачці 30000 грн., після чого остання обіцяла переоформити будинок, однак до теперішнього часу це зроблено не було. Окрім позивача в будинку ніхто не проживає, речей власника та будь-яких інших осіб у вищезазначеному будинку не має. Оплату комунальних послуг та інших платежів позивач здійснює за свій рахунок. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачкою слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок №22 по вул. Ген. Мухіна в м. Лисичанську Луганської обл., разом з господарськими будівлями та спорудами, за набувальною давністю, посилаючись на те, що він з лютого 1998 р. добросовісно заволодів чужим майном і на протязі більше 10 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у звязку з чим набув право власності на це майно. Позивач в судове засідання не зявився, у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилась, у письмовій заяві позов визнала, попереджена про наслідки визнання позову, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що з лютого 1998 р. позивач почав мешкати та мешкає по даний час у будинку №22 по вул. Ген. Мухіна в м. Лисичанську Луганської обл. та фактично вступив в управління зазначеним будинком, продовжує відкрито безперервно володіти вказаним майном до даного часу. Житловий будинок належить [PERSON], яка 21 жовтня 1999 р. померла, після її смерті фактичного прийняла спадщину її сестра [PERSON] Позивач сплатив відповідачці гроші за вказаний будинок, після чого остання обіцяла переоформити будинок, однак до теперішнього часу це зроблено не було. Окрім позивача в будинку ніхто не проживає, речей власника та будь-яких інших осіб у вищезазначеному будинку не має. Оплату комунальних послуг та інших платежів позивач здійснює за свій рахунок. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачкою слід прийняти. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved