Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про звільнення майна з-під арешту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № СL 700/968/2005 від 07.10.2005 уклали договір застави рухомого майна - автомобілю - SUBARU FORESTER, реєстраційний № [NUMBER], рік випуску - 2005, колір - чорний, кузов № [NUMBER], тип легковий універсал-в, що належить на праві приватної власності [PERSON]. 12.11.2010 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір про відступлення права вимоги за визначеними вище договорами кредиту та застави за яким позивач прийняв на себе права вимоги за ними. Третя особа - [PERSON] не виконував умови договору кредитування, тому наразі, розмір його заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за Кредитним договором складає 623 372, 93 грн. Як стало відомо позивачу належне [PERSON] майно, що є забезпеченням за договором застави № PCL 700/968/2005 від 07 жовтня 2005 ріку знаходиться під арештами Відповідачів, що унеможливлює здійснення задоволення вимог Позивача в спосіб передбачений договором застави. Крім того, як стало відомо Позивачу до бази даних автоматизованої інформаційної системи УДАЇ внесено записи про заборону відчуження зазначеного транспортного засобу на підставі Рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.03.2012 по справі №2-1597/2011 про поділ майна. Вважає внесення заборони відчуження на підставі зазначеного Рішення помилковим, оскільки з нього випливає тільки розподіл часток заставного автомобілю. В уточнених позовних вимогах Позивач просить звільнити з-під арештів легковий автомобіль марки SUBARU FORESTER, реєстраційний № [NUMBER], рік випуску - 2005, колір - чорний, кузов № [NUMBER], тип легковий універсал-в, що належить на праві власності [PERSON], скасувати арешт Московського відділу ДВС Харківського МУЮ накладений Постановою від 06.09.2013 №39678064 на автомобіль марки SUBARU FORESTER, реєстраційний № [NUMBER], рік випуску - 2005, колір - чорний, кузов № [NUMBER], тип легковий універсал-в, що належить на праві власності [PERSON], скасувати арешт Жовтневого відділу ДВС Харківського МУЮ накладений Постановою № 19259095 на автомобіль марки SUBARU FORESTER, реєстраційний № [NUMBER], рік випуску - 2005, колір - чорний, кузов № [NUMBER], тип легковий універсал-в, що належить на праві власності [PERSON], зобов'язати Управління ДАІ ГУМВС України в Харківській області виключити з бази даних автоматизованої інформаційної системи УДАЇ інформацію про накладання заборони відчуження (арешту) на автомобіль SUBARU FORESTER, реєстраційний № [NUMBER], рік випуску - 2005, колір - чорний, кузов № [NUMBER], тип легковий універсал-в за Рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі №2-1597/2011від 29.03.2012 про поділ майна. Відповідачі Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції і Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про дату і час розгляду справи повідомлені повістками. Просили розглянути справу за відсутністю їх представників. Відповідач Управління ДАІ ГУМВС України в Харківській області про дату і час розгляду справи повідомлений повісткою, але його представник в судове засідання не зьявився. Третя особа [PERSON] про дату і час розгляду справи повідомлений повісткою, але в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справи за його відсутності. Підтримав позовні вимоги. Третя особа - [PERSON] про дату і час розгляду справи повідомлена повісткою, але в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмові пояснення в яких зазначила, що Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.03.2012 по справі №2-1597/2011 про поділ майна визначено її частку в розмірі ? у визначеного в позові автомобілю. В подальшому зазначене Рішення було направлено для відома до УДАЇ Харківської області, але з невідомих для неї обставин до бази даних автоматизованої інформаційної системи УДАЇ внесено запис про заборону відчуження зазначеного транспортного засобу на підставі вказаного вище рішення. Вказала, що арештований автомобіль фактично перебуває у володінні [PERSON], будь-яких матеріальних претензій стосовно даного майна не має. Просила розглядати справу за її відсутністю. В судовому засіданні встановлене наступне. 07 жовтня 2005 ріку між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» та [PERSON], був укладений Кредитний договір № СL 700/968/2005, згідно з яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 28 700.00 доларів, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед Банком за Кредитним договором був укладений договір застави № PCL 700/968/2005 від 07 жовтня 2005 ріку. Згідно з п.п. 3.1, 3.2 Договору застави предметом застави є Subaru Forester, держномер АХ9651АЕ, 2005 р.в. Того ж дня в Реєстрі вчинено запис про заборону відчуження автомобілю на підставі вказаного договору застави. 12.11.2010 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір про відступлення права вимоги за визначеними вище Договором застави та прийняло на себе права вимоги за ними. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за вказаними в позові кредитним договором та договором застави. Таким чином, позивачем доведено факт перебування в заставі автомобіля «SUBARU FORESTER, реєстраційний № [NUMBER], що належить на праві приватної власності [PERSON] Окрім того, заборону за визначеним об'єктом було зареєстровано ще в 2005 році, проте як арешти, що просить скасувати Позивач були накладені після 2013 ріку. Щодо внесення до бази даних автоматизованої інформаційної системи УДАЇ запису про заборону відчуження зазначеного транспортного засобу на підставі Рішенням Московського районного суду м. Харкова по справі №2-1597/2011 від 29.03.2012 про поділ майна суд визначає наступне. Згідно пункту 41 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марік і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова державного виконавця про накладення арешту. Пунктом другим «Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ» Державтоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, декретами, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, цим Положенням, нормативними актами МВС. Проте, відповідно до наведеного вище Рішення суду питання про арешт або заборону відчуження зазначеного автомобілю за даним процесуальним документом не вирішувалося, а лише визначено розподіл часток зазначеного рухомого майна між сторона в даній судовій справі. За таких обставин знаходження відповідної інформації про заборону відчуження автомобілю [PERSON] на підставі Рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.03.2012 про поділ майна у відповідній базі даних автоматизованої інформаційної системи УДАЇ порушує права Позивача на здійснення продажу майна, що є предметом застави у спосіб обраний сторонами договору застави. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів;коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ОТП Факторинг Україна» борг [PERSON] за Кредитним договором складає 623 372, 93 грн. При цьому, при укладанні Договору застави сторони узгодили вартість предмета застави в розмірі 175 760, 99 грн. (п. 3.3. Договору застави) Заборону за визначеним об'єктом було зареєстровано в 2005 році, проте як арешти, що просить скасувати позивач були накладені після 2013 ріку. В процесі розгляду даної справи відповідачами не доведено наявність випадків передбачених ч.3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», що обумовлювали можливість задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями вказаного в позові автомобілю. Вивчивши надані докази, суд оцінює, що позивач має переважне право перед іншими кредиторами на заставлене, оскільки [PERSON] отримав в Банку кредит саме для придбання цього автомобіля та не находить будь-яких законних підстав для звернення стягнення на заставне майно боржника окрім задоволення вимог позивача. Ураховуючи наведені обставини, накладені відповідачами арешти на заставлений автомобіль слід скасувати та звільнити з-під арештів вказаний автомобіль. На підставі ст. 589 ЦК України, ст.ст. 52, 59 Закону України «Про виконавче провадження»

Outcome: approved