Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив здійснити поділ незакінченого будівництвом будинку [ADDRESS]. При здійсненні поділу просив йому виділити: у будинку: житлову кімнату 5, площею 13,8 кв.м.; житлову кімнату 6, площею 19,4 кв.м.; кухню 8, площею 14,7 кв.м.; котельню 9, площею 6,1 кв.м.; кладову 10, площею1,1 кв.м.; ванну 11, площею 5,8 кв.м.; з господарських споруд: сарай Б; туалет Д; сараг Г; погріб В; яма каналізаційна Л; колодязь К, хвіртку та ? частину огорожі. За таким поділом відповідачеві підлягало виділу у будинку: житлову кімнату 4, площею 21,7 кв.м.; житлову кімнату 3, площею 12,5 кв.м.; коридор 7, площею 5,8 кв.м.; прихожу 3, площею 13,4 кв.м.; веранду 1, площею 4.6 кв.м.; з господарських споруд: веранда а; веранда а1; відкрита веранда а2; веранда а3; гараж Ж; яма оглядова під гаражем З, сходи. В судовому представник позивача [PERSON] письмовий текст позовної заяви підтримав та пояснив суду, що сторони у справі є колишнім подружжям. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було укладено 20.09.1980 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.04.2003 року шлюб з ініціативи відповідача було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають доньку Наталію та сина [PERSON], які на даний час є повнолітніми. На даний час відповідач із спірного будинку виїхав та співмешкає з іншою жінкою. Рішенням виконкому Бориспільської міської ради народних депутатів за № 287 від 04.10.1982 року відповідачеві була виділена під забудову земельна ділянка площею 0,06 га по [ADDRESS]. 13.10.1982 року вказану земельну ділянку було відведено в натурі, а 14.10.1982 року між відповідачем та виконкомом Бориспільської міської ради було укладено договір на безстрокове користування зазначеною земельною ділянкою, що підтверджується технічною документацією на будівництво одноквартирного жилого будинку. Під час перебування у шлюбі позивачкою разом з відповідачем на земельній ділянці по [ADDRESS] за спільні кошти було збудовано житловий будинок з надвірними будівля, який на сьогодні будівництвом закінчений, але до експлуатації прийнятий не був, державної реєстрації не здійснено, однак будинок використовується позивачкою та дітьми за призначенням з 1985 року. У спірному будинку, як за постійним місцем проживання, зареєстровані позивачка, діти, та відповідач. Однак, не зважаючи на те, що будинок збудований майже тридцять років назад, відповідач всіляко уникає прийняття збудованого нами будинку до експлуатації та здійснення його державної реєстрації. Відповідач неодноразово заявляв, що оскільки земельна ділянка перебуває у його користуванні та технічна документація на будинок виготовлена на його ім'я, то власником будинку є тільки він. Представник позивачки вказав, що оскільки будівельний паспорт на будинок виготовлено на ім'я відповідача, позивачка позбавлена можливості здійснити самостійно реєстрацію житлового будинку. На думку представника позивача небажання відповідача прийняти до експлуатації будинок та здійснити його реєстрацію зумовлене тим, що після вчинення цих дій позивачка зможе здійснити поділ спірного будинку в натурі, і, у такий спосіб, захистити своє право на майно, однак відповідач бажає усунути позивачку від здійснення нею права власності часткою у спільному майні та одноособово здійснювати повноваження власника майна, що було створено сторонами у шлюбі. До завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. На цій підставі рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 15.02.2013 року, справа № 1005/9744/2012, провадження № 2/359/169/2013 за позивачкою було визнано право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів і конструкцій, що були використані для будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою [ADDRESS]. Так як відповідач відмовляється у добровільному порядку провести розподіл незавершеного будівництвом спірного домоволодіння, просив суд позов задовольнити повністю, застосувати 2 варіант поділу будинку, господарських будівель та споруд, що запропонований експертом у висновку будівельно-технічної експертизи, та виділити позивачці частину, яка запропонована для виділення співвласнику 2. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, письмовий текст заперечень на позов підтримав та пояснив, що вимоги позивача вважає не обґрунтованими, позов таким, що задоволенню не підлягає. В судовому засіданні представник відповідача фактичні обставини щодо будівництва незавершеного будівництвом спірного будинку в шлюбі з позивачкою підтвердив. Заперечення проти позову обґрунтував тим, що будинок в експлуатацію не прийнятий, державної реєстрації будинку не здійснено, тому юридично це є будівельні матеріали, які не можуть бути поділені як незавершений будівництвом будинок. Вважає, що рішення суду про поділ незавершеного будівництвом будинку стане підставою для реєстрації права власності на будинок, що є протизаконним. Вважає, що незавершений будівництвом будинок не підлягає поділу ще і тому, що згідно інформації БТІ будинок збудовано з відхиленням від проекту, а тому будівництво є самовільним. Вважає, що постанова Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», на пункт 9 якої посилається позивачка, прийнята давно - в 1991 році, а тому на даний час є неактуальною і застосуванню не підлягає. Вважає, що чинним законодавством не передбачено поділу незавершеного будівництвом будинку, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази у справі в їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] одружилися 20.09.1980 року. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 09.04.2003 року шлюб було розірвано. На даний час відповідач із спірного будинку виїхав та проживає з іншою жінкою. Сторонами під час шлюбу та за спільні кошти на земельній ділянці площею 0,06 га по [ADDRESS], що була виділена відповідачеві під час шлюбу рішенням виконкому Бориспільської міської ради народних депутатів за № 287 від 04.10.1982 було збудовано житловий будинок з надвірними будівля, який на сьогодні будівництвом закінчений, але до експлуатації не прийнятий, державної реєстрації не здійснено. У спірному будинку, як за постійним місцем проживання, зареєстровані позивачка, відповідач, та діти. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 15.02.2013 року, справа № 1005/9744/2012, провадження № 2/359/169/2013, за позивачкою було визнано право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів і конструкцій, що були використані для будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою [ADDRESS]. Відповідно до висновку експерта № 4890/14-43 від 26.05.2014 року, складеного за результатами судової будівельно-технічної експертизи судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України В.А. Безруковою, порівнюючи фактичне об?ємно-просторове рішення житлового будинку [ADDRESS], функціональне використання приміщень, розміщення будівель та споруд на території земельної ділянки, долі співвласників в одиницях площі та в одиницях вартості, а також наведені у дослідницькій частині вимоги нормативних документів, поділ житлового будинку, надвірних будівель та споруд, технічно можливий з відхиленням від ідеальних часток сторін. Висновком запропоновано три варіанти поділу житлового будинку, господарських будівель та спору. Допитана в судовому засіданні судовий експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України В.А. Безрукава В.А. роз'яснила висновок проведеної нею експертизи, технічну можливість поділу незавершеного будівництвом житлового будинку підтвердила. Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області № 485 від 28 липня 2014 року надано дозвіл на переобладнання та перепланування житлового будинку [ADDRESS]. Цим рішенням визначено, що громадянам [PERSON] та [PERSON] належить при проведенні реконструкції житлового будинку звернутися до управління містобудування та архітектури міської ради для отримання будівельного паспорту, а також звернутися до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Київської області для введення в експлуатацію завершеного об'єкта будівництва. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб ( співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової власності або на праві спільної сумісної власності. Згідно із ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. До завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (ст. 331 ЦК України). У зв'язку з цим, до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше у встановленому законодавством порядку) п. 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Як роз'яснено у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», за позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Суд критично оцінює позицію представника відповідача оскільки рішення про поділ незавершеного будівництвом житлового будинку не є підставою для державної реєстрації права власності на виділені частки оскільки позивачем не заявлено вимоги про визнання права власності на незавершений будівництвом будинок чи його частку, тому судом не вирішується питання права власності на спірний об'єкт чи його частку. Окрім того, рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області № 485 від 28 липня 2014 року надано дозвіл на переобладнання та перепланування житлового будинку [ADDRESS] та визначено, що [PERSON] та [PERSON] при проведенні реконструкції житлового будинку повинні звернутися до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Київської області для введення в експлуатацію завершеного об'єкта будівництва в установленому законом порядку. Наявні на даний час відхилення від проекту недобудованого будинку не позбавляють можливості сторін привести будинок у відповідність до проекту та будівельних норм при доведенні будівництва до кінця. Розв'язання питання відповідності будинку проекту та будівельним нормам буде предметом вивчення визначеного чинним законодавством компетентного органу при введенні будинку в експлуатацію та його державної реєстрації. Суд критично оцінює твердження представника відповідача про неактуальність постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» з підстав прийняття її в 1991 році. На даний час вказана постанова є чинною, роз'яснення, що надані Верховним Судом України у цій постанові, є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ. Таким чином, суд приходить висновку, що поділ незавершеного будівництвом та не прийнятого в експлуатацію будинку є можливим без визнання права власності, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved