Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 04.08.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір б/н відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно до умов договору позичальник зобовязаний погашати заборгованість, однак, свої зобовязання не виконує. Станом на 29.02.2016р. утворилась заборгованість в розмірі 11\~474, 22 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 367, 81 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 6\~935, 83 грн., заборгованість за пенею та комісією 3\~148 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 522, 58 грн. Оскільки [PERSON] ухиляється від сплати заборгованості, позивач просить у примусовому порядку стягнути з нього суму заборгованості 11\~474, 22 грн., судові витрати у виді судового збору в сумі 1\~378 грн. та витрати повязані з викликом відповідача у пресі в сумі 420 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом оголошення про його виклик у пресі, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч. 4\~ст. 169 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 23 серпня 2016 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись відповідно до вимог закону або договору. Судом встановлено, що дійсно 04.08.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір б/н відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що свідчить його Заява позичальника (а.с. 6-8). Підписання заяви позичальником і є підтвердженням укладення між сторонами Договору, що складається з заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг. Розмір, зміна кредитного ліміту відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг встановлюються за рішенням Банку без згоди позичальника. Підписання цього Договору є прямою та безумовного згодою позичальника на встановлені банком умови. Під час укладення угоди сторони керувались положеннями ст. 634 ч.1 ЦК України, а саме: договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відсотки за користування кредитом нараховуються відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач не виконує, станом на 29.02.2016р. заборгованість складає 11\~474, 22 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 367, 81 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 6\~935, 83 грн., заборгованість за пенею та комісією 3\~148 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 522, 58 грн., що підтверджується розрахунком, долученим до матеріалів справи ( а.с. 5). В свою чергу банком свої зобовязання, визначені в ст. 1054 ЦК України, а також Умовах та Правилах надання банківських послуг щодо надання грошових коштів позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, виконано. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В разі порушення умов договору з боку позичальника Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено повернення кредиту, оплата винагороди банку, сплата штрафу тощо. В звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань боржником банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, з письмовою заявою про розірвання договору або проханням щодо зміни тарифів позичальник не звертався. Окрім того, в судове засідання відповідач взагалі не зявився, не скористався своїми правами, передбаченими ст. ст. 10, 27 ЦПК України, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надав доказів по справі. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені зобовязання по кредитному договору, до наступного часу заборгованість не погашена, позивачем з свого боку виконані всі умови договору, права позичальника не порушені, позивачем давалась змога відповідачці в добровільному порядку погасити заборгованість, однак, ним вимоги позивача ігнорувались, в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості на користь позивача. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved