Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з виплати заробітної плати за липень 2014 року в сумі 2684 грн. 80 коп., за серпень 2014 р. в сумі 2684 грн. 80 коп., а також матеріальну допомогу на оздоровлення за 2014 рік у сумі 1678 грн. 00 коп. Свої вимоги мотивує тим, що з 19.06.2013 року по 31.08.2014 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, була звільнена на підставі ст. 36 п. 2 КЗпП України, однак в день звільнення не отримала від відповідача належних до виплати сум по заробітній платі. В судове засідання від позивача надійшла письмова заява про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надав суду відповідні докази на підтвердження розміру заборгованості перед позивачем, а саме: нарахованої але не виплаченої заробітної плати за липень, серпень 2014 року в загальній сумі 5\~369 гривень 60 коп., без урахування сум прибуткового податку й інших обовязкових платежів. В частині вимог про стягнення з відповідача матеріальної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у сумі 1678 грн. 00 коп. просив відмовити за необґрунтованістю, пославшись на вимоги наказу № 577 МОН України від 26.09.2005 року та відсутність коштів на виплату даного виду допомоги в 2014 році. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач з 19.06.2013 року по 31.08.2014 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільнений на підставі ст. 38 п. 2 КЗпП України, що підтверджується даними трудової книжки. (а.с.8-11). В день звільнення позивач не отримав від відповідача усі належні до виплати суми по заробітній платі за липень, серпень 2014 року, та остаточний розрахунок з ним не проведений, сума заборгованості, згідно з довідкою Луганського державного університету внутрішніх справ складає 5\~369 гривень 60 коп., без урахування сум прибуткового податку й інших обовязкових платежів (а.с.20). Згідно із ст. 116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Відповідно до п. 4 п.п.5 Наказу МОН України від 26.09.2005 N 557 « Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ керівникам навчальних закладів, установ освіти та наукових установ надано право в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків, надавати працівникам матеріальну допомогу, у тому числі на оздоровлення, у сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, крім матеріальної допомоги на поховання; затверджувати порядок і розміри преміювання працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи в межах коштів на оплату праці. Таким чином, виходячи з наведеного, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача нарахована, але не виплачена заробітна плата за липень та серпень 2014 року в загальній сумі 5\~369 гривень 60 коп., без урахування сум прибуткового податку й інших обовязкових платежів, в іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за необґрунтованістю, оскільки судом встановлено, що в 2014 році станом на дату звільнення позивача кошти на виплату матеріальної допомоги на оздоровлення не виділялися. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, а саме: судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial