Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Заява обґрунтована тим, що після смерті матері відкрилась спадщина, але державним нотаріусом йому відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину на квартиру, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно не зареєстрований у встановленому законом порядку. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали. Пояснили, що у зв»язку із тяжкою хворобою (в останні 5 років до дня смерті перестала ходити) за життя мати позивача не встигла у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на квартиру [ADDRESS], яку набула у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.04.2005 року. Рідна сестра позивача [PERSON], яка є спадкоємцем 1/2 частини квартири за заповітом, відмовилась від належної їй частки спадкового майна на користь брата. Інших спадкоємців після смерті матері немає. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, та прийняти рішення згідно чинного законодавства, на підставі наявних доказів у справі. 3-тя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник 3-ї особи ГТУЮ у м.Києві в судове засідання не з»явився, подав до суду письмові пояснення, в яких просив розгляд справи проводити за його відсутності, вирішення питання залишив на розсуд суду. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON], яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], на підставі ст. 261 ЦК України набула у володіння та користування спадкове майно - квартиру [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.04.2005 року, який зареєстрований в реєстрі державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Пуртовою І.В. за №1-414 (а.с. 12). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини, визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкові права є майновим об»єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває право на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним. Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі №6-164цс12 в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до Глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпоряження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна від 01.03.2016 року дана квартира на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення КМДА від 09.09.1999 року (а.с. 62). Відповідно до заповіту [PERSON] від 06.04.2005 року на випадок своєї смерті спадкодавець заповідала все своє майно своїм дітям позивачу [PERSON] та [PERSON] (а.с. 41). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис №16257 (а.с. 54). Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй на праві власності майно. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Отже, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] набула право володіння та користування квартирою, проте не встигла здійснити державну реєстрацію на спадкове майно в установленому законом порядку, а після її смерті спадкоємцями за заповітом є її син - позивач по справі та дочка - третя особа по справі, яка відмовилась від спадщини на користь позивача. З матеріалів спадкової справи №103/16 Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори, відкритої щодо майна померлої 23.02.2016 року [PERSON], вбачається, що позивач 23.02.2016 року подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 53, зворот). Третьою особою [PERSON] подано заяву про відмову від належної їй долі спадкового майна на користь сина померлої - [PERSON] (а.с. 58, зворот). 19.05.2016 року державний нотаріус Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно (вищезазначену квартиру), у зв»язку з ненаданням правовстановлюючого документа, який би був зареєстрований у встановленому законом порядку. Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи, що [PERSON] за життя набула право володіння та користування квартирою, а спадкоємець - її син має право прийняти спадщину за заповітом після смерті матері, тому позовні вимоги обґрунтовані і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved