Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши яку просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором поруки № 1100274 від 07.02.2013 року у розмірі 2502,5 грн., а також суму сплаченого судового збору та витрати за публікацію оголошення про виклик відповідача. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач поставляє електричну енергію у квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Споживач [PERSON], на ім'я якої відкрито особовий рахунок [NUMBER] відповідно до п. 42.5 Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН) повинна здійснювати розрахунки за спожиту електричну енергію. Разом із тим, 18.03.2011 року при плановій перевірці уповноваженими представниками енергопостачальника за адресою: [ADDRESS], було зафіксовано порушення ПКЕЕН актом № 091365, а саме: самовільне підключення до електромереж ЦРЕМ, що не є власністю споживача. Акт було підписано споживачем без зауважень, яка підтвердила факт порушення ПКЕЕН. 07.02.2013 року відповідач [PERSON] звернулася на адресу ЦРЕМ для укладення договору поруки № 1100274. Суму заборгованості в розмірі 2028,9 грн. було частково погашено. На теперішній час залишок заборгованості становить 2502,5 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судові засідання не з'являлася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на підставі особового рахунку [NUMBER] є споживачем електричної енергії, яку в квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], поставляє Центральний район електричних мереж ПАТ «Одесаобленерго», який є виробничим підрозділом ПАТ «ЕК Одесаобленерго». 18.03.2011 року уповноваженими представниками Центрального РЕМ ПАТ «ЕК Одесаобленерго» складено акт про порушення ПКЕЕН № 091365, відповідно до якого споживач [PERSON] самовільно підключила стумоприймачі, електропроводку до електричної мережі енергопостачальника. Цей акт було підписано споживачем [PERSON] без зауважень. На підставі складеного акту розрахунковим шляхом на підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, позивач визначив кількість недорахованої електроенергії та її вартість, а саме за період з 19.03.2010 року по 18.03.2011 року в розмірі 4531,4 грн. (за 17923 кВт*г). 07.02.2013 між ВАТ «ЕК Одесаобленерго», від імені якого діяв ЦРЕМ, та [PERSON] було укладено договір поруки № 1100274, за умовами якого остання в якості поручителя поручається перед кредитором за виконання зобов'язання [PERSON] щодо оплати заборгованості по оплаті вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення боржником ПКЕЕН в сумі 4270 грн. за актом порушення № 091365 від 18.03.2011 року. Згідно з п. 3.1 укладеного договору поручитель і боржник у разі порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель зобов'язаний у разі порушення боржником зобов'язання щодо оплати заборгованості самостійно виконати обов'язок боржника перед кредитором на підставі вимоги кредитора шляхом перерахування на банківські рахунки суми 4270 грн. відповідно до визначеного графіку до 07.12.2013 року. Згідно з матеріалами справи суму заборгованості в розмірі 2028,9 грн. було частково погашено. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконала, у зв'язку з чим на теперішній час залишок заборгованості становить 2502,5 грн. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов'язання із приводу укладання договору поруки, які регулюються параграфом 3 глави 49 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «ЕК Одесаобленерго» є законними, обґрунтованими та такими, що належить задовольнити в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved