Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати не чинним протокол №5 спільного засідання адміністрації та житлової комісії Житомирської установи виконання покарань (№8) від 29.11.2016 року в частині перенесення черги квартирного обліку сім`ї [PERSON] , 1958 року народження; визнати не чинним протокол №2 спільного засідання адміністрації та житлово комісії Житомирської установи виконання покарань (№8) від 22.02.2017 року в частин зняття [PERSON] з квартирного обліку та виключення із списків на отримання житла ні підставі п.25 та п.п.1 п.26 Правил обліку громадян, які потребують покращенння житлових умов і надання їм жилих приміщень в Україні; поновити [PERSON] в черзі на квартирному обліку на поліпшення житлових умов в Житомирській установі (№8); визнати не чинним протокол №5 спільного засідання адміністрації та житлово комісії Житомирської установи виконання покарань (№8) від 29.11.2016 року в частині надання квартир [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , в будинку № [ADDRESS],[ADDRESS], [ADDRESS] , виключивши їх із списків співробітників, які перебувають на квартирному обліку в Житомирській установі виконання покарань (№8) яким надається жила площа для постійного користування по списку загальної черги, надані на затвердження міської ради; стягнути з відповідачів на мою користь судові витрати, розрахунок яких буде надано суду. В обгрунтування вимог позивач пояснив, що перебуває на черзі на поліпшення житлових умов в Житомирській установі виконання покарань (№8), де з 1979 року проходив службу та був звільнений в 2002 році у відставку (за віком). У двокімнатній, не приватизованій квартирі з житловою площею 27,2 м, окрім позивача проживають та зареєстровані ще троє чоловік, а саме: колишня дружина позивача - [PERSON] , спільні діти - син [PERSON] та донька [PERSON] . У зв`язку з цими обставинами [PERSON] перебуває на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов. З 26.02.1996 року позивача включено до списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлового приміщення, загальна черга №8, першочергова №78. Проте, 29.11.2016 року під час спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань (№8) позивачу було відмовлено у наданні житлового приміщення (квартири), в зв`язку з відсутністю належної житлової площі, а саме: трикімнатної квартири, чим, на думку позивача, визнано не правомірність його перебування в списках на поліпшення житлових умов. Позивач вважає, що рішення комісії суперечить вимогам ст. 45 Житлового кодексу УРСР, ст. Закону України «Про міліцію» та постанови Ради Міністрів Української РСР Української республіканської ради професійних спілок про затвердження «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» від 11.12.1984 року №470. Житлова комісія проводилась формально, без представників житлової комісії міськради, які мали б змогу внести корективи, щодо законності розподілу житла. Позивач зазначив, що всі необхідні зміни до облікової справи в житлову комісію надавав своєчасно, що підтверджено також протоколом № 5, яким його не виключили із черги, а тільки відмовили в наданні житла, мотивуючи відсутністю 3-х кімнатної квартири. Разом із тим, в список осіб, яким житлова комісія установи виділила житлову площу і направила список на затвердження міської ради, незаконно, поза чергою, виділено житло ряду осіб. Оскільки надання вказаним та іншим особам жилого приміщення без додержання порядку черговості суперечить чинному законодавству та порушує права позивача та права інших осіб, які перебувають у черзі на отримання житла, списки осіб яким житлова комісія установи виділила житлову площу і направила на затвердження міської ради не можуть бути чинними. Таким чином, позивач вважає, що рішення житлової комісії прийняте з порушенням вимог законодавства, чинного на момент його прийняття, порушує його права, а тому підлягає скасуванню. 23.03.2018 року від відповідача - Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено наступне. Підставою для взяття [PERSON] на квартирний облік став п .п. 7 пункту 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР. Згідно пункту 25. Привал з 1 жовтня по 31 грудня громадяни, які перебувають на квартирному обліку проходять щорічну перереєстрацію, в ході якої перевіряються їх облікові дані при цьому вони зобов`язані надавати визначені переліком документи. В період з 26 лютого 1996 року по 15 липня 2 014 року в порушення вимог ні [PERSON] , ні члени його сім`ї вищевказаних документів до справи квартирного обліку не долучали та не поновлювали. В період з 15 липня 2014 року по 26 жовтня 2016 року громадянином [PERSON] в порушення п. 25 Правил до справи квартирного обліку було долучено деякий перелік документів. Згідно п.п. 2.1 п. 2 Постанови виконавчого комітету Житомирської обласної ради народних депутатів та президії Обласної ради професійних спілок від 07.01.1985 року № 4 встановлено, що мінімальний розмір житлової площі в області складає 6 кв.м. на кожного члена сім`ї і застосовується для взяття на квартирний облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов. При прийнятті на квартирний облік у 1996 році сім`я [PERSON] із 4-ох осіб не потребувала і до цього часу не потребує поліпшення житлових умов, оскільки на кожного члена сім`ї припадає по 6,8 кв.м. житлової площі при нормі 6 кв.м. Тому враховуючи, що підставою взяття на облік [PERSON] та членів його сім`ї згідно заяви від 06.02.1996 року і протоколу спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії установи від 26.02.1996 року було проживання в одній кімнаті осіб різної статі старше 9-ти років, то з моменту розірвання шлюбу [PERSON] з дружиною така підстава перебування на обліку відпала, оскільки колишня дружина [PERSON] може проживати в одній кімнаті разом з дочкою [PERSON] , а в другій кімнаті [PERSON] разом із сином [PERSON] . У зв`язку з чим та на підставі пп. 1 п. 26 Правил [PERSON] знято з квартирного обліку та виключено із списків на отримання житла. Крім того, відповідач зазначив, що на момент подачі позовної заяви до суду [PERSON] документи, передбачені п.25 Правил не поновив та до установи з будь якими заявами та прохаї шями не звертався. На підставі чого, відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в матеріалах справи містяться заяви про проведення розгляду без їх участі, зазначили, що не можуть бути відповідачами у справі оскільки будь яких рішень, що оскаржуються, не приймали (т. 1, а.с. 57-60, 78). В судовому засіданні 02.12.2019 року позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Представник відповідача заперечував щодо задоволення позову, просив відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи -Житомирської міської ради при винесенні рішення покладалась на розсуд суду. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що спільним засіданням адміністрації, профкому і житлово-побутової комісії установи ЯУ 309/179 [PERSON] разом із сім`єю був взятий на квартирний облік в загальну чергу з 26.02.1996 року, на підставі п. 7 п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР та того, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] у двокімнатній квартирі жилою площею 27,2 кв.м. на 4 чоловіки, де в одній кімнаті проживають особи різного полу - дочка 12 років, син 6 років (т. 1 а.с. 30). Згідно витягу з протоколу 5 від 29.11.2016 року, на спільному засіданні житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань (№ 8) було прийнято рішення про відмову [PERSON] в наданні квартири у зв`язку з відсутністю житлової площі яку потребує, а саме трьох кімнатної квартири на підставі п.п. 1 пункту 54 Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР. Крім того, підставою для відмови стало те, що [PERSON] не поновив документи на колишню дружину [PERSON] , доньку [PERSON] , сина [PERSON] ; [PERSON] та членам його сім`ї у 1986 році установою була виділена двох кімнатна квартира, а на даний час трьохкімнатних квартир які б поліпшували житлові умови його сім`ї в установі відсутні (т. 1, а.с. 5). У протоколі спільного засідання житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань (№ 8) від 30.05.2017 року було уточнено формулювання підстави для відмови у наданні квартири, зокрема, зазначено додатково, що при постановці на квартирний облік та на даний час сім`я [PERSON] не потребувала і не потребує поліпшення житлових умов. З даного протоколу також вбачається, що [PERSON] користувався правом першочергового отримання житлового приміщення з 26.02.1996 року (т. 2, а.с. 49). Листом від 06.03.2017 року за №5/8/10-1006 голова житлово-побутової комісії установи Стуга В. М . повідомив [PERSON] про те, що засідання житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань (№8) 22.02.2017 року (протокол №2 від 22.02.2017 року) знято з квартирного обліку та виключено зі списків на отримання житла на підставі п. 25 та п.п. 1 п. 26 Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Україні (т. 1, а.с. 6). Як зазначено у відзиві на позовну заяву, підставою для зняття [PERSON] з квартирного обліку та виключення зі списків на отримання житла стало те, що з моменту розірвання шлюбу [PERSON] його колишня дружина [PERSON] може проживати в одній кімнаті разом з дочкою [PERSON] , а в другій кімнаті [PERSON] разом із сином [PERSON] . Крім того, [PERSON] не поновив перелік документів на колишню дружину [PERSON] , доньку [PERSON] та сина [PERSON] , чим самим не виконав прохання голови комісії від 29.11.2016 року, грубо порушив вимогу установи від 12.10.2016 року. Згідно довідки від 15.07.2014 року, [PERSON] проживає у двохкімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , разом із колишньою дружиною - [PERSON] , дочкою - [PERSON] , сином - [PERSON] (т. 2, а.с. 25). Відповідно до Інформаційної довідки №71696125 від 28.10.2019 року за [PERSON] нерухомого майна не зареєстровано (т. 2, а.с. 34). Зі змісту довідки Управління Житлового господарства Житомирської міської ради від 20.10.2016 року №3-12-16 [PERSON] не використав право на приватизацію державного житлового фонду у м. Житомирі (т. 2, а.с. 35). Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Відповідно до ст. 31 ЖК УРСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. Відповідно до ст. 37 ЖК УРСР облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЖК УРСР громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті. Статтею 42 ЖК УРСР передбачено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Згідно ст. 47 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Згідно п.п. 1 п. 13 Правил на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами. Постановою виконавчого комітету Житомирської обласної Ради народних депутатів та президії обласної ради професійних спілок від 07.01.1985 року «Про ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в області» встановлено мінімальний рівень забезпеченості жилою площею на одного члена сім`ї 6 кв.м. (застосовується при постановці громадян на квартирний облік). Поряд з цим, облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання визначається Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470 (далі - Правила). Пунктом 25 передбачено, що виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 1 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету, провадяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення. Згідно п. 26 Правил громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік; 6) скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Пунктом 29 Правил передбачено право громадянина перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи у випадку виходу на пенсію. З наведеного вбачається, що пункт 25 Правил містить положення про порядок проведення перереєстрації громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані, однак не є самостійною підставою для зняття громадянина з квартирного обліку. Тому, посилання відповідача на вказаний пункт є безпідставним. Стороною відповідача не доведено того, що у позивача поліпшились житлові умови та він не потребує їх поліпшення та така потреба відпала, що не узгоджується з п.п. 1 п. 26 Правил. Відповідно до п. 27 Правил громадяни виключаються із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили вказане право. У протоколі спільного засідання житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань (№ 8) від 30.05.2017 року вказано, що [PERSON] користувався правом першочергового отримання житлового приміщення з 26.02.1996 року (т. 2, а.с. 49). Враховуючи, що в оскаржуваних рішеннях не визнано, що [PERSON] 22.02.1996 року був необґрунтовано включений до відповідного списку, а тому зняття [PERSON] з квартирного обліку та виключено зі списків на отримання житла на підставі п. 25 Правил вказує на незаконне позбавлення його права на отримання житла. Пункт 25 Правил не містить положень на підставі яких громадяни могли бути виключені зі списків на отримання житла. Вимога про поновлення позивача на квартирному обліку на поліпшення житлових умов не підлягає до задоволення, оскільки дане питання не віднесено законом до повноважень суду. Щодо вимоги про визнання не чинним протокол №5 спільного засідання адміністрації та житлової комісії Житомирської установи виконання покарань (№8) від 29.11.2016 року в частині надання квартир [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , в будинку № [ADDRESS],[ADDRESS], [ADDRESS] , виключивши їх із списків співробітників, які перебувають на квартирному обліку в Житомирській установі виконання покарань (№8) яким надається жила площа для постійного користування по списку загальної черги, надані на затвердження міської ради, то наявні матеріали справи не містять належних та допустимих доказів протиправності вказаного рішення комісії, а також порушення законних прав та інтересів [PERSON] в цій частині. За наведених обставин, оскільки з 1996 року [PERSON] не приватизував та іншим чином власне житло не отримав, розраховував на отримання житла відповідно до черги, законних підстав для зняття його з черги не встановлено, а тому суд вважає неправомірним позбавлення [PERSON] права на отримання житла та задовольняє позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань (№8), оформлене протоколом №2 від 22 лютого 2017 року, що стосується зняття з квартирного обліку та виключення зі списків на отримання житла [PERSON] , решта позовних вимог задоволенню не підлягає. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial