Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 23 липня 2008 року між ТОВ КБ «СКБ» та [PERSON] укладено договір банківського (карткового) рахунку та обслуговування кредитної картки № 103/02-0004941, за яким банк відкрив відповідачу картковий рахунок та видав їй банківську платіжну картку. Згідно додаткової угоди відповідачу встановлено овердрафт з загальним лімітом 5300,00 грн. та боржник повинен щомісячно до 10 числа вносити на картрахунок суму нарахованих відсотків за користування овердрафтом у попередньому місяці. Відсоткова ставка за користування кредитними коштами складає 36,00 % річних. Відповідач не виконує свої зобов'язання щодо своєчасної сплати нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, станом на 01 березня 2013 року розмір заборгованості становить 31059,98 грн.. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір в розмірі 310,60 грн. Позивач до судового засідання представника не направив. Повідомлений. До суду направлено заяву про розгляд справи за відсутності представника та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила про невизнання позовних вимог. До суду надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначила про те, що не згодна з позовними вимогами. Зазначила, що доданий до позову рух коштів по картковому рахунку не відповідає дійсності. При загальному ліміті 5300,00 грн. банк не міг видати суму, яка в 2,5 рази перевищує ліміт, зокрема сумами по 4182 грн., 102 грн., 85,07 грн., які взагалі неможливо отримати через банкомати. Картку цього банку вона не отримувала та погашення проводила через касу філіалу банку, який знаходився в м.Бердянськ. Починаючи з 09.09.08 року по 08.04.09 року вона сплатила загальну суму у розмірі 1620,98 грн., 08 травня 2009 року достроково оплачено кредит у розмірі 4300,00 грн., з яких 300,00 грн. можливо є відсотки. Заборгованість, що залишилася, в розмірі 1300,00 грн. основного кредиту, за який вона розрахувалася починаючи з 10.07.09 року по 12.02.10 року на загальну суму 1277,00 грн.. Таким чином, починаючи з 09.09.08 року по 12.02.10 року нею сплачено 7197,98 грн.. За весь час користування кредитом банк жодного разу не надав їй розшифровку сум відсотків та яким чином враховано отримані від неї сум. Виходячи з умов договору та враховуючи що строки сплати не порушувала, вважає, що повністю сплатила суму кредиту в розмірі 5300 грн. та відсотки в розмірі 1897,98 грн.. Відповідачем виконано відповідний розрахунок. Крім цього, зазначила, що останній платіж зроблений 12.02.10 року. Строк звернення до суду з позовом сплив 13.03.13 року. З позовом банк звернувся до суду 22.11.13 року з пропуском позовної давності. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 629, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 23 липня 2008 року укладений договір № 103/02-0004941 на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки фізичної особи, згідно якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок. Згідно додаткової угоди № 1 від 23 липня 2008 року відповідачу встановлено овердрафт по картрахунку з загальним лімітом 5300,00 грн., боржник повинен щомісячно до 10 числа вносити на картрахунок суму нарахованих відсотків за користування овердрафтом у попередньому місяці, відсоткова ставка за користування кредитними коштами складає 36,00 % річних. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості станом на 01 березня 2013 року заборгованість позичальника зазначена в розмірі 31059,98 грн.: 10995,93 грн. - заборгованість по картковому рахунку; 20064,05 грн. - пеня. Згідно наданих відповідачем доказів: копії квитанцій та копій прибуткових касових ордерів [PERSON] провела оплату сум кредиту та відсотків за користування кредитом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів в підтвердження обставини існування заборгованості відповідача перед позивачем. Про складнощі в отриманні доказів та про витребування доказів судом в порядку ст. 137 ЦПК України позивачем не заявлено. Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як встановлено судом, відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань щодо погашення боргу та у позивача виникло право на звернення до суду про стягнення заборгованості за періодичними платежами з 17 червня 2010 року (останній платіж здійснений 16.06.10 року). З даним позовом до суду ПАТ КБ «Соцкомбанк» звернулося лише 22 листопада 2013 року, тобто з пропуском установленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності. Про зупинення або про переривання перебігу позовної давності позивачем не заявлено. Про обставини поважності пропуску позовної давності, позивачем не зазначено. Враховуючи викладене в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Outcome: dismissed