Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 05.08.2015 р. у розмірі 16 064,87 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 05.08.2015 р. між Кредитною спілкою «Сімейна позика» та [PERSON] було укладено договір №431/15-11396/02 про надання споживчого кредиту члену кредитної спілки «Сімейна позика». Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у кредит у сумі 20 000,0 грн., зі сплатою відсотків по ньому в розмірі 18,06 % річних та 2,63 щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 05.08.2017 року. Факт видачі кредиту підтверджується видатковим ордером, а тому позивач виконав свої зобов'язання за договором перед відповідачем. В свою чергу, відповідач не виконав свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості по кредиту, тому позивач з вимогою про її стягнення звернутися до суду. Станом на 20.03.2017 року у позичальника заборгованість за договором становить 16 064,87 грн., що складає з себе: тіло кредиту -12 604,87 грн. та відсотки -3 460,0 грн. До початку судового засідання представник позивача подав заява, в якій зазначив, що справу просить розглянути без його присутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання повторно не з»явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 05 серпня 2015 року між Кредитною спілкою «Сімейна позика» та [PERSON] було укладено договір №431/15-11396/02 про надання споживчого кредиту члену кредитної спілки «Сімейна позика». Відповідно до положень Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка вправі надавати кредити своїм членам на умовах визначених договором. В свою чергу члени такої кредитної спілки мають низку прав та відповідних обов'язків щодо перебування у такому статусі. Відповідно до п.п. 1.1., 2.2., 2.3кредитного договору позивач надав відповідачу грошові кошти у кредит у сумі 20 000,0 грн. зі сплатою відсотків по ньому в розмірі 18,06 % річних та 2,63 % щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 05.08.2017 року. Факт видачі кредиту підтверджується видатковим ордером від 05.08.2015 р., таким чином позивач виконав свої зобов'язання за договором перед відповідачем. У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1056 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, піп процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Умови кредитного договору позивачем були виконані у повному обсязі, однак взяті на себе зобов'язання відповідачем виконані не були. Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором, відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 20.03.2017 року становить 16 064,87 грн., що містить в себе: тіло кредиту -12 604,87 грн. та відсотки -3 460,0 грн. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь Кредитної спілки «Сімейна позика» підлягають судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1 600,0 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved