Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму коштів в розмірі 31904,73 євро, що еквівалентно 555215,30 грн., суму коштів в розмірі 30162,24 доларів США, що еквівалентно 352 711,62 грн., посилаючись на те, що 30.01.2009 р. між сторонами був укладений Договір банківського рахунку № 631, 29.02.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено мультивалютний Договір №? 26207501422893, на якому зберігаються кошти в доларах США та євро, проте відповідач не повертає кошти. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу у його відсутність, надав заяву про уточнення позовних вимог, а саме: просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 31854,73 євро, суму коштів в розмірі 29939,24 доларів США із зазначенням еквівалента в національній валюті за курсом НБУ на дату ухвалення рішення. Проти винесення заочного рішення не заперчує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. За згодою представника позивача суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 30.01.2009 р. позивач уклав з відповідачем Договір банківського рахунку № 631, відповідно до п.1.1. якого банк відкриває клієнту поточний рахунок [NUMBER] в доларах США, на який зобов'язується приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять клієнту для зберігання та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів. Відповідно до п.3.4.2 цього договору клієнт має право отримувати готівкові кошти з рахунку за умови наявності коштів на рахунку та у випадках, передбачених законодавством України. 29.02.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено мультивалютний Договір №? 26207501422893, відповідно до якого банк відкриває клієнту поточний рахунок [NUMBER] в ЄВРО, на який зобов'язується приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять клієнту для зберігання та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів, а клієнт має право отримувати готівкові кошти з рахунку за умови наявності коштів на рахунку та у випадках, передбачених законодавством України. Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з листами, в яких просила повернути їй внесені за вищевказаними договорами кошти. Згідно ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження права клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved