Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили і до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до судового наказу №2-н/184/24/18, виданого Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області від 29.05.2018 року, з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку(доходу), але не менш 50% встановленого законом прожиткового мінімуму щомісячно до повноліття доньки. Також згідно судового наказу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08.09.2021 року (справа №184/1682/21) з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , також стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу. Крім того, згідно рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропретровської області від 13.09.2021 року з нього також на користь [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку ( доходу) до досягнення донькою [PERSON] віку трьох років, тобто до [INFO] . Таким чином, загальний розмір аліментів, що підлягає стягненню з нього на утримання двох дітей та дружини перевищує 1/2 частину усіх видів його заробітку доходу і складає 2/3 частини його заробітку (доходу). Вважає, що розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання обох дітей, у тому числі, що стягуються з нього на користь відповідачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), визначений за вищезгаданими судовим наказом від 29.05.2018 року, підлягає зменшенню в порядку ст. 192 СК України, виходячи з наступних підстав. За минулий час після ухвалення вказаного наказу змінився його сімейний та матеріальний стан. 29 грудня 2017 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , таким чином його сімейний стан змінився. [INFO] у нього народилася друга донька [PERSON] , яку він також повинен був утримувати відповідно до вимог діючого законодавства та судового наказу. На час ухвалення судового наказу про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , у нього на утриманні знаходилася тільки одна донька. При ухваленні судом рішення про стягнення аліментів на користь відповідачки суд виходив з того, що інших утриманців у нього на той час не було. На даний час на його утриманні замість однієї доньки знаходиться дві доньки та дружина. Після народження доньки [PERSON] матір та його друга дружина [PERSON] не працює в зв`язку з тим, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою віку трьох років. Тому відповідно до вказаного вище рішення суду він повинен сплачувати аліменти також і на її утримання. Внаслідок чого значно змінився його матеріальний стан в бік погіршення. В зв`язку з вказаними обставинами він не мав матеріальної можливості щомісячно сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання старшої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зміна сімейного та матеріального стану платника аліментів відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів, що стягуються на користь відповідачів на утримання дітей. Розмір аліментів, що щомісячно стягується з нього на користь відповідачки на утримання доньки перевищує розмір прожиткового мінімуму на дитину старше 6 років, який станом на жовтень 2021 року складає 2510,00 грн. Тому він вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила, відзив не надала. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалив рішення про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.6). Відповідно до судового наказу №2-н/184/24/18, виданого Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку(доходу), але не менш 50% встановленого законом прожиткового мінімуму щомісячно до повноліття доньки. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на утримання якої також стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу до досягнення дитиною повноліття (а.с.7, 8). Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13.09.2021 року по справі №184/1441/21 було вирішено стягнути з [PERSON] на користь та на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 30.07.2021 року і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , віку трьох років, тобто до [INFO] . Таким чином, загальний розмір аліментів, що підлягає стягненню з позивача на утримання двох дітей та дружини перевищує 1/2 частину усіх видів його заробітку доходу і складає 2/3 частини його заробітку (доходу). Суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання обох дітей, у тому числі, що стягуються з нього на користь відповідачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), визначений за судовим наказом від 29.05.2018 року, підлягає зменшенню в порядку ст. 192 Сімейного кодексу України. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року №2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Така правова позиція підтверджується п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них». Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. За частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як встановлено судом, матеріальне становище [PERSON] зазнало змін в сторону погіршення, а тому на підставі чинного законодавства, розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] має бути зменшений. Також судом встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу зменшення розміру аліментів на утримання дитини, враховуючи зміни в матеріальному становищі відповідача в бік погіршення, суд вважає за доцільне зменшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька дитини може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі №143 цс 13. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача на 1/6 частку всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову [PERSON] , а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі. З урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн..

Outcome: approved