Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 1 вересня 1984 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Неповнолітніх дітей не мають. Позивач стверджує, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, постійно виникають сварки. Подальше збереження шлюбу не можливе, оскільки сторони в процесі проживання сім'єю виявили несумісність характерів, різні погляди на життя. Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 1 вересня 1984 року, про що виконкомом Богатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області було складено відповідний актовий запис за № 18, свідоцтво про шлюб серія І-НО № 438577. Позивачу судове засідання з'явився, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явилась, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, та подала зустрічний позов про поділ спільного майна подружжя. Як зазначає позивач в зустрічній позовній заяві, за час шлюбу позивачем та відповідачем за спільні кошти було придбано легковий автомобіль ВАЗ-21070 2006 року випуску державний номер [NUMBER] 28000 грн, шафа трьох дверна 2000 грн, комплект постільної білизни (махровий) 1400 грн, банні рушники 4 х 300 1200 грн, набір каструль 889 грн, похоронний набір (полотно для рушників 12 м, покривало, два простирадла, головні хустки 60 шт, носові хустки 60 шт) 800 грн, полотно для рушників метраж 40 х 30 м 1200 грн, українські рушники 10 х 150 1500 грн, багажник на автомобіль 400 грн, зварювальний апарат 1200 грн, перфоратор 470 грн, перфодрель 175 грн, болгарка 280 грн, електролобзик - 135 грн, набір насадок для дрилі 337 грн, магнітофон автомобільний 1150 грн, переноска 25 м 250 грн, набір викруток два комплекти 2 х 150 300 грн, молотки 5 х 60 300 грн, плоскогубці 5 х 40 200 грн, вугілля в мішках 6 х 75 450 грн, шуруповерт 190 грн, зарядний пристрій для автомобіля 350 грн, всього на загальну суму 43167 грн. На теперішній час [PERSON] створив нездоланні перешкоди користування спільним майном, так як вивіз все майно з квартири, та де воно знаходиться невідомо, в тому числі й автомобіль. На сьогоднішній день позивач з відповідачем не домовилися про порядок поділу нерухомого майна. Отже, відповід змушена звернутися із зустрічним позовом до суду. Позивач та відповідач проти розірвання шлюбу не заперечували. Відповідач (за первісним позовом) підтримала зустрічний позов просила його задовольнити. Позивач (за первісним позовом) надав пояснення щодо зустрічного позову. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив. Згідност. 112\~Сімейного кодексу Українис суд\~постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберіганн яшлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24\~Сімейного кодексу України шлюб\~ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо розподілу майна подружжя суд зазначає наступне. Так, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ВАЗ 210700-20 зареєстрований 31.03.2017 року на [PERSON]. Згідно з ч.3\~ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до\~ст. 60 Сімейного кодексу України\~майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власностінезалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо), самостійно гозаробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власностіподружжя. Згідно ч. 1\~ст. 68 Сімейного кодексу України\~розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно із ч. 1\~ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Способи та порядок поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власностіподружжя, визначені\~ст. 71 СК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5\~ст. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до п. п. 23, 24\~постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включаєтьсяз агальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідно до п. 25\~постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5\~ст. 71 СК\~щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365\~ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речіне можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме транспортний засіб підлягає поділу в рівних частинах. Зустрічний позов в іншій частині задоволенню не підлягає, оскільки відсутні докази, на підвердення вказавних відомостей.

Outcome: partial