Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, який обґрунтовує тим, що 04 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № СМ-SME-509/019/2008 про надання йому споживчого кредиту у сумі 28 000, 00 дол. США на строк по 04 березня 2015 року із сплатою 5 % річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 04 березня 2008 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» уклав з [PERSON] договір поруки № SR-SME-509/019/2008, відповідно до якого останній поручився перед Кредитором за належне виконання [PERSON] зобовязань згідно Кредитного договору № СМ-SME-509/019/2008. Проте [PERSON] умови договору щодо повернення кредитних коштів та відсотків за їх використання не виконав, внаслідок чого в нього виникла прострочена заборгованість, яка станом на 29 серпня 2016 року складає 156\~932, 78 грн. та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 115\~980, 51 грн.; суми заборгованості за відсотками за період з 26 липня 2015 року по 28 серпня 2016 року у розмірі 40\~952, 27 грн. Представник ПАТ «ОТП Банк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. На останнє судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № СМ-SME-509/019/2008 про надання йому споживчого кредиту у сумі 28 000, 00 дол. США на строк по 04 березня 2015 року із сплатою 5 % річних за користування кредитними коштами. Банк виконав належним чином покладені на нього зобовязання, надавши [PERSON] суму кредиту у розмірі 28 000, 00 дол. США. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 04 березня 2008 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» уклав з [PERSON] договір поруки № SR-SME-509/019/2008, відповідно до якого останній поручився перед Кредитором за належне виконання [PERSON] зобовязань згідно Кредитного договору № СМ-SME-509/019/2008. Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника, так і до поручителя, чи обох одночасно. Проте [PERSON] умови договору щодо повернення кредитних коштів та відсотків за їх використання не виконав, внаслідок чого в нього виникла прострочена заборгованість, яка станом на 29 серпня 2016 року складає 156\~932, 78 грн. та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 115\~980, 51 грн.; суми заборгованості за відсотками за період з 26 липня 2015 року по 28 серпня 2016 року у розмірі 40\~952, 27 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. У судовому засіданні також доведено, що Банком 12 вересня 2016 року відповідачам були надіслані вимоги про дострокове виконання грошових зобовязань. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачами кредитного договору та договору поруки позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~353, 99 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню в рівних частках з відповідачів. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved