Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 12987,98 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25.12.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір, згідно якого позивач надав, а відповідач отримав кредит в розмірі 800.00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язався погашати кредит та відсотки за користування кредитом в розмірах та терміни, встановлені умовами кредитного договору. Відповідач своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та нарахованих відсотках згідно умов кредитного договору не виконує, внаслідок чого станом на 31.10.2016 року у нього виникла заборгованість на загальну суму 12987 грн. 98 коп., яка погашена не була, а тому просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задоволити, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, проти чого відповідач не заперечив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що у 2013 році заборгованість по даному кредиту погасив повністю і з того часу не користувався кредитним лімітом. Доказів на підтвердження того, що він повністю погасив заборгованість за вказаним кредитним договором, у нього немає. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 800,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Як вбачається з розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви, станом на 31.10.2016 р. у відповідача перед банком виникла заборгованість на загальну суму 12987,98 грн., а саме: 326,11 грн. - заборгованість за кредитом, 8567,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3000,00 грн. - нарахована пеня та комісія; 500 грн. - сума штрафу (фіксована частина), 594,67 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Суд вважає, що вимоги про стягнення заборгованості по сумі основного боргу за договором в розмірі - 326,11 грн., 8567,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - сума штрафу (фіксована частина), 594,67 грн. - штраф (процентна складова) є підставними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.12.2012 року вбачається, що позивач просить стягнути пеню та комісію за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 01.11.2013 року по 31.10.2016 року в розмірі - 3000 грн., а тому, в цій частині позов слід задоволити частково та стягнути заборгованість по пені та комісії за один рік за період з 01.11.2013 року по 01.11.2014 року в розмірі 700 грн. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а отже, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 10687 грн. 98 коп. Підлягають стягненню з відповідача і понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved