Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 21.05.2020 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА» укладено Договір відступлення права вимоги, внаслідок чого 02.06.2020 року позивач набув усі права вимоги за Кредитним договором № 22, укладеним 27.07.2005 року між ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА» та [PERSON] . Згідно зазначеного Кредитного договору ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА» надало [PERSON] грошові кошти в сумі 3 500,00 доларів США за відсотковою ставкою у розмірі 11,5 % річних, строком на 120 місяців або до повного виконання зобов`язання. В якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] та банком укладено Договір іпотеки квартири [ADDRESS] . Крім того, в забезпечення цього зобов`язання банком було укладено Договір поруки б/н від 27.07.2005 року з [PERSON] , за умовами якого осатаній зобов`язався перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором. Однак, через неналежне виконання позичальником зобов`язань, утворилась заборгованість у розмірі 671,22 доларів США та 289,11 грн., тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою від 10.12.2020 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі повідомлені судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явились та не повідомили суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 27.07.2005 року між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 22. Згідно умов п.п. 1.1, 1.3.1, 1.4 Кредитного договору банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 3 500,00 доларів США за відсотковою ставкою у розмірі 11,5 % річних, строком на 120 місяців або до повного виконання зобов`язання. Згідно п. 2.1. Кредитного договору в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення Кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, банк в день укладання Договору уклав з позичальником Договір іпотеки квартири [ADDRESS] , загальною площею 32,92 метрів квадратних, яка складається з 1 кімнати. Пунктом 3.1. Кредитного договору передбачено, що видача готівки Позичальнику через касу Банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена у іноземній валюті - доларах США. Видача Кредиту проводиться виключно в рамках цільового використання Кредиту, визначеному у п. 1.2. цього Договору. Щомісячна сума мінімального платежу становить - 56,0 (п`ятдесят шість) доларів США (п. 3.3.1. Кредитного договору). Позичальник повертає Кредит та сплачує Банку передбачені п.п.1.3.1., 1.3.2. цього Договору платежі шляхом здійснення перерахування на рахунок № [NUMBER] , Філія ВАТ КБ «Надра» в м. Макіївці, код ЗКПО 257Ю530МФО 335355, мінімально необхідного платежу у валюті Кредиту. В свою чергу, п.п. 3.3.3 Кредитного договору, Позичальник вносить черговий мінімальний платіж, визначений у п. 3.3.2 цього Договору, щомісячно до 20 числа поточного місяця. П. 3.5 Кредитного договору встановлено наступне: «Якщо на протязі дії цього Договору Позичальник несвоєчасно та/чи неповністю вніс черговий мінімально необхідний платіж та/чи інші платежі, передбачені цим Договором, то Банк приймає виконання Позичальником своїх зобов`язань по цьому Договору в наступному порядку: плата за управління кредитом; прострочені відсотки за користування Кредитом; відсотки за користування кредитними коштами; пені та штрафи; прострочена сума Кредиту; сума Кредиту. Згідно п. 4.3.9 Позичальник зобов`язаний протягом двох робочих днів повідомити Банк про зміну адреси, місця роботи, номерів, телефонів, прізвища та імені, а також про факти розлучення, одруження, народження дітей та інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов`язань за цим Договором, з наданням відповідних документів, що їх підтверджують. В забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки від 27.07.2005 року, за умовами якого [PERSON] зобов`язався перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором. Пунктом 1.2. Договору поруки встановлено, що Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж об`ємі, що і Позичальник. Позичальник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене абсолютне право Кредитора вимагати виконання Зобов`язань, вказаних у п. 1.1. Кредитного договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позивальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Пунктом 1.3. Договору поруки зазначено, що відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Позичальником будь-якої частини Зобов`язань, так і при невиконанні Позичальником Зобов`язань в цілому. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з пня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. 21.05.2020 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА» укладено Договір відступлення права вимоги. Пунктом 1 Договору відступлення зазначено, що «в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору/іпотекодержателю/заставодержателю належні Банку, а Новий кредитор/іпотекодержатель заставодержатель набуває права вимоги Банку до заставодавців/іпотекодавців та/або поручителів та/або майнових поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору. Пунктом 2 Договору відступлення вказано, що «за цим Договором Новий кредитор/іпотекодержатель/заставодержатель в день настання відкладальної умови, визначеної в п.14.1 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами. Права кредитора/іпотекодержателя/заставодержателя за Основними договорами переходять до Нового кредитора кредитора/іпотекодержателя/заставодержателя у повному обсязі та на умовах, які існують на момент набуття Права вимоги. В свою чергу, п. 14.1Договору відступлення передбачає, що «Відкладальною умовою, за якою Сторони пов`язують набрання чинності цим Договором та перехід Прав вимоги за Основними договорами від Банку до Нового кредитора/іпотекодержателя/заставодержателя, є - набрання законної сили ухвалою Господарського суду м.Києва в справі № 910/19158/16 про затвердження Мирової угоди. Моментом настання відкладальної умови вважається - день набрання законної сили ухвалою Господарського суду м. Києва в справі № 910/19158/16 про затвердження Мирової угоди, тобто 02.06.2020 року. Отже, починаючи з 02.06.2020 року Державна іпотечна установа набула усі права вимоги за Кредитним договором укладеним між банком та [PERSON] . Також, згідно Договору відступлення права вимоги Установа набула право вимоги й за усіма договорами, укладеними в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Кредитним договором. Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, Установа набула усі права за Кредитним договором, що належали первісному кредиторові, зокрема й право на нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Через неналежне виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, утворилась заборгованість, яка станом на 07.09.2020 року складає 671,22 доларів США, з яких: по сумі основного боргу - 396,40 доларів США, прострочені відсотки за користування кредитом (набуті станом на 02.06.2020 року) - 274,82 доларів США та прострочених відсотків (за період з 02.06.2020 року по 07.09.2020 року) нарахованих за користування кредитом у розмірі 289,11 грн. Відповідно до статті 509 ЦК кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено у статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статей 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно вимог ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь кого з них окремо. Таким чином, враховуючи вищевикладене, та те, що відповідачі в судове засідання не з`явилися та доказів погашення заборгованості не надали, факт невиконання ними кредитних зобов`язань за договором підтверджується матеріалами справи, позов є законним і обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2102,00 грн., який був сплачений позивачем при поданні позову до суду.

Outcome: approved