Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

позивач \~ звернувся\~ до\~суду з\~позовною заявою,\~зазначивши,\~що відповідно до укладеного між банком та відповідачем [PERSON] кредитного договору № KRP0GA00151071 від 24 березня 2008 року, остання отримала кредит у розмірі 20 000,00 доларів США на термін до 23.03.2021 року та зобов`язувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитними коштами. Банк свої зобов`язання по договору належним чином виконав, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі. Однак відповідач зобов`язання по договору належним чином не виконувала, станом на 05.02.2015 р. має заборгованість за кредитним договором у розмірі 11478,06 доларів США, що складається з наступного: - 9182,83 долари США - заборгованість за кредитом ; - 2,07 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1733,35 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; - 13,90 доларів США - штраф (фіксована частина); - 545,91 доларів США - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту в розмірі 11478,06 доларів США, що за курсом 17,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.02.2015 р. складає 206490,28 грв. та судові витрати у розмірі 2064,90 грв. 12.06.2015 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу було винесено заочне рішення, позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено у повному обсязі. [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд даного заочного рішення з підстав необґрунтованості, не погоджується з сумою заборгованості в розмірі 11478,06 доларів США. Зазначила, що додатковою угодою № 1 від 19.03.2012 року сторони погодили, що сума заборгованості зменшена на 162,64 доларів США, а саме відсотки в розмірі 162,64 доларів США, комісія та пеня 00,00 доларів США. З 19.03.2012 року відсоткова ставка у розмірі 0,12 %. Також датою остаточного погашення є 24.03.2028 року. П 1.5.3 додаткової угоди, передбачено, що починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-день), позичальник сплачує пеню в розмірі 0,08 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення та штраф у розмірі 162,64 доларів США. Метою укладання даної додаткової угоди було урегулювання виконання зобов`язань за кредитним договором шляхом погашення заборгованості за рахунок продажу предмету іпотеки, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] . Також в день підписання додаткової угоди було сплачено майже 10\~000 доларів США, та станом на 19.03.2012 року розмір тіла кредиту зменшився на 10544,48 доларів США. Отже залишок заборгованості за кредитним договором становить суму в розмірі 162,64 доларів США. Ухвалою суду від 22.06.2020 року заочне рішення від 12.06.2015 року скасовано. Представником позивача було надано відзив на заяву про перегляд заочного рішення, вказуючи що позовні вимоги є обґрунтованими, на підтвердження яких додатково додали виписку по рахунку. Також зазначили, що дійсно заставне майно було реалізоване та кошти від його реалізації направлено в рахунок погашення заборгованості, але отриманих коштів виявилося недостатньо для повного погашення заборгованості. Розрахунок заборгованості було проведено автоматизовано станом на 05.02.2015 року і в ньому відображено та враховано всі фінансові зобов`язання боржника, а також здійсненні ним платежі в тому числі і зарахування коштів від реалізації заставного майна. Додатковою угодою було погоджено, що сума заборгованості складає 10544,48 доларів США. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти, що має відображення у розрахунку, тому зобов`язання за кредитним договором залишаються не виконаними. У відповідності до гл. 10\~ст. 274 ЦПК України\~«у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України\~«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Представник позивача звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] до\~ суду\~\~ не з`явилися, представник [PERSON] раніше зверталася з заявою про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача, у задоволенні позову просить відмовити з підстав викладених у заяві про скасування заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 24 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанком», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір № KRP0GA00151071 (а.с. 8-13 - копія договору, загальна вартість кредиту, графік погашення кредиту, заява на видачу готівки, ордер розпорядження на отримання коштів ). Відповідно до п. 8.1. укладеного кредитного договору № KRP0GA00151071, банк зобов`язувався надати [PERSON] кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 24.03.2008 р. по 23.03.2021 р. включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 22 944,00 доларів США на наступні цілі: у розмірі 20 000,00 доларів США на споживчі цілі, а також у розмірі 2944,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00 % від суми виданого кредиту в момент надання кредиту на рахунок [NUMBER] , винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 0,48% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п 8.2. даного договору. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що виплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти в сумі 261,87 доларів США згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. У подальшому, 19.03.2012 року сторонами укладено додаткову угоду №1 до Договору № KRP0GA00151071 від 24.03.2008 року, якою суму заборгованості, що виникла у період з дати надання позичальнику кредиту зменшено на 162,64 доларів США, а саме: відсотки у розмірі 162,64 доларів США, комісія у розмірі 0 доларів США, пеня у розмірі 0 доларів США. Визначили дату остаточного погашення заборгованості за договором до 24.03.2028 року та встановили відсоткову ставку за кредитом 0,12% річних, графік погашення кредиту викладено в новій редакції (а.с.14-17). У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору станом на 05.02.2015 року утворилася заборгованість на загальну суму 11478,06 доларів США, яка складається із наступного: - 9182,83 долари США - заборгованість за кредитом ; - 2,07 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом; -1733,35 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; - 13,90 доларів США - штраф (фіксована частина); - 545,91 доларів США - штраф (процентна складова)(л.с. 4-6 - розрахунок заборгованості). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою\~статті 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини другої\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ст.ст.\~526-527,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями\~12,\~81ЦПК України\~передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77 - 78, ч.ч. 3-4 ст. 82, 89ЦПКУкраїни за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Саме позивач, згідно вимог ч.3 ст.12, ч.2 ст.43, ч.1 ст.81 ЦПК України, зобов`язаний сприяти суду у з`ясування обставин справи, надавати докази на підтвердження тих обставин, що мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до роз`яснень даних п. 27\~постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування судами норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»,\~\~виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Так на підтвердження заявлених вимог позивачем в частині розміру заборгованості, додано розрахунок заборгованості станом на 05.02.2015 року та виписку по рахунку за період з 25.04.2008 року по 26.11.2019 року , з якої вбачається , що після 05.02.2015 року , тобто з 03.02.2016 року до 26.11.2019 року здійснювалося погашення заборгованості та сплата пені за вказаним кредитним договором. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»\~та п. 2.1.1 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України від 30.12.1998 № 566, оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Як зазначається представником відповідача [PERSON] , [PERSON] у заяві про скасування заочного рішення, та не заперечується представником позивача у відзиві на заяву про перегляд заочного рішення, відповідач передала банку іпотечне майно, а саме 3-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка у подальшому була реалізована банком, а отримані від її продажу кошти було направлено на погашення заборгованості за кредитним договором. Проте ні розрахунок заборгованості ні виписка по рахунку не містить даних про зарахування коштів саме від реалізації даного заставного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, інших доказів, як то платіжні доручення,\~меморіальні ордери,\~розписки,\~або чеки\~на \~підтвердження \~ даної\~ \~обставини,\~ позивачем\~ суду\~ надано\~ \~не \~було,\~тому не\~має підстав\~вважати,\~що розмір\~заборгованості Відповідача\~перед Позивачем,\~а також\~суми відсотків,\~зазначені в\~розрахунку є\~правильними. Суду не надано доказів коли саме були зараховані кошти від реалізації заставного майна, та у якому розмірі, що позбавляє можливості суду визначити порядок розподілу таких коштів між рахунками за кредитним договором та встановити чи були (не були) задоволені вимоги кредитора за основним зобов`язанням, реалізацією заставного майна . Розрахунок заборгованості\~за договором\~кредиту та\~виписка по\~рахунку надані\~Позивачем є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Позивача до Відповідача. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, та вимушений в позові відмовити. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 2064,90 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: dismissed