Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 39481 грн. 50 коп.; пеню 7262,63 грн.; інфляційні витрати 2303,30 грн.; 3% річні 893,66 грн., а також витрати по сплаті судового збору - 1378 грн. Свій позов мотивує тим, що впродовж дії договору відповідачем постійно порушувались умови оплати за спожитий природний газ, що призвело до заборгованості; відповідач не сплачує послуги за спожитий природний газ та не укладає договір про реструктуризацію заборгованості. В позасудовому порядку вирішити спір позивач не має можливості. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні на позові наполягала та пояснила, що за 2015 рік відповідач до ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» показники за спожитий газ не надавав. 24.02.2015 та 23.07.2015 від відповідача надходили сплати в сумі 894 грн. та 1290,54 грн., але в квитанції не вказані показники лічильника. 29.07.2016 ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» суму заборгованості було скасовано. На адресу [PERSON] позивачем неодноразово надсилалися попередження про зобовязання сплатити борг, проте від нього грошові кошти не поступали та договір про реструктуризації заборгованості не укладався. Впродовж дії договору відповідачем постійно порушувались умови оплати за спожитий природний газ, що призвело до заборгованості в сумі 39481,50 грн. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що не згоден з тарифами на газ, з грудня 2014 року в нього не було можливості сплачувати послуги за спожитий газ, з січня 2015 року по 12.07.2016 за газ також не платив. 12.07.2016 був платіж на суму 7894,62 грн., інших платежів не було. Він звертався до ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» за реструктуризацією заборгованості, залишив свій номер телефону, однак йому відмовили. Показники лічильника не давав, оскільки з новими правилами постачання природного газу не був ознайомлений. Представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що відповідач до середини 2014 року сплачував послуги за спожитий газ належним чином, однак з грудня 2014 року можливості сплачувати не було, показники лічильника не надавались до ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз», оскільки з новими правилами постачання природного газу не був ознайомлений. Відповідач не сплачував послуги за газ з 01.01.2015 по 12.07.2016. 12.07.2016 був перший платіж на суму 7894,62 грн., більше платежів за цей проміжок часу не було. Відповідач усно звернувся до ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» з метою реструктуризації заборгованості, однак було відмовлено. За його розрахунком сума заборгованості становить 21735 грн. Просить застосувати строки позовної давності відповідно до п.п. 1 ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 267 ЦК України, оскільки борг накопичується з 2015 року. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. 07.06.2016 ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природній газ, пені, інфляційних витрат та 3 % річних з [PERSON]В./а.с.4/ 24.06.2016 було винесено судовий наказ, проте 12.07.2016 [PERSON], звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу за тими обставинами, що з сумою заборгованості не згодний. 29.07.2016 ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду вказаний судовий наказ було скасовано/а.с.5/. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відносини між газопостачальними, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання № 2246 від 09.12.1999 та Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2496 від 30.09.2015. 18.01.2008 між ВАТ «Мелітопольгаз» та [PERSON] було укладено договір № Г-20209 про надання послуг з газопостачання, згідно з якими ВАТ «Мелітопольгаз» прийняло на себе зобов'язання здійснювати постачання природного газу, а [PERSON] своєчасно розраховуватися за надані послуги/а.с.6,7/. Проте, за порушення умов вказаного договору, на адресу [PERSON] позивачем неодноразово надсилалися попередження про зобовязання сплатити борг або зявитися в абонентний відділ для визначення порядку та строків ліквідації заборгованості. В протилежному випадку буде припинено газопостачання/а.с.8, 9/. Проте жодної оплати за спожитий природний газ від відповідача не поступало, договір про реструктуризацію між сторонами не укладався. Відповідно до п.17 Постанови КМУ «Про затвердження правил надання населенню послуг з газопостачання», № 2246 від 09.12.1999 передбачено наступне: «розрахунковим періодом визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на перше число місяця, що настає за розрахунковим та зазначається споживачем у платіжних документах. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів». Відповідно до ч. З п. 14 Правил постачання природного газу при розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. У відповідності до положень п. 22 цих Правил побутовий споживач зобов'язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Отже, споживач повинен щомісячно станом на 1 число місяця самостійно проводити зняття фактичних показань лічильника газу та має право за контактними телефонами, зазначеними у договорі та розрахунковій книжці повідомити показники лічильника газу у ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз». У такому випадку у споживача є можливість зафіксувати витрати природного газу помісячно. У супереч вказаним нормам законодавства відповідачем проводився облік витрат природного газу та жодного разу показники лічильника не фіксувались у ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз». Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №420 від 03.04.2014 затверджено роздрібні ціни на природній газ, що використовується для потреб населення з 01.05.2015. Відповідно до вищевказаної постанови, якщо обсяг споживання природного газу не перевищує 6000 м.куб. за наявності газових лічильників ціна за 1 м.куб. газу становить - 1 грн. 788 коп. У квітні 2015 року постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЄ) від 03.03.2015 №583 була встановлена диференційована ціпа за 1 м.куб. залежно від обсягу споживання газу, так три споживанні 200 м.куб. ціна за 1 м.куб. складала 3 грн. 60 коп., понад 200 м.куб. 7 грн. 188 коп. Як встановлено в судовому засіданні, ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» неодноразово проводило обходи по вул. Авіаторів в м. Мелітополі та знімали показники лічильника, але в будинку № 7 по даній вулиці, в якому мешкає відповідач, з невідомих причин не відчиняли двері. Після чергового обходу контролера 06.02.2016 за адресою м. Мелітополь, вул. Авіаторів, 7, на особовому рахунку відповідача Г-20209 було зафіксовано показники лічильника 44900 м.куб. Обсяг спожитого природного газу склав 6040 м.куб. У зв'язку із тим, що відповідачем не проводився облік витрат природного газу у власних платіжних документах та жодного разу показники лічильника не фіксувались у ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» визначити щомісячні витрати природного газу працівники ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» не мають змоги. Відповідно до вищезазначеної Постанови НКРЕ працівниками «Мелітопольгаз» було проведено нарахування заборгованості, що станом на 21.04.2016 склала 47376 грн. 12 коп. На дату обходу контролера - 19.04.2016, показники лічильника були 46050 м.куб., а отже сума заборгованості склала 47376 грн. 12 коп. 21.04.2016 представником ВАТ «Мелітопольгаз» та [PERSON] було складено акт про відключення газових приладів за адресою: м. Мелітополь, вул. Авіаторів, 7/а.с.31/. Крім того, згідно постанови КМУ №2496 п. III п. 19 порушення споживачем строків оплати за договором постачання природного газу споживач сплачує за вимогою постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день простроченого платежу. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 12.07.2016 відповідачем було частково погашено суму заборгованості у розмірі 7894 грн. 62 коп./а.с.29/, тому остаточна сума заборгованості складає 39481 грн. 50 коп. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань, відповідач має заборгованість за спожитий природній газ в розмірі - 39481 грн. 50 коп.; пеня 7262,63 грн.; інфляційні витрати 2303,30 грн.; 3% річні 893,66 грн., що підтверджується розрахунками/а.с.10,12/. Відповідач в заяві про застосування строків позовної давності посилається на те, що борг накопичується з початку 2015 року, а згідно до п.п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність становить один рік. Проте, згідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Тому до заборгованості по сплаті послуг за спожитий газ не застосовується спеціальна позовна давність, а застосовуються норми ст. 257 ЦК України, де загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з розрахунку заборгованості за даним договором позивач вчасно звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, а пеня розрахована в період з 21.04.2016 до 21.10.2016, отже в межах п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, тому заява відповідача про застосування позовної давності не підлягає задоволенню. Отже, судом встановлено, що відповідач має заборгованість за спожитий природний газ, впродовж дії договору відповідачем постійно порушувались вимоги договору та норми чинного законодавства України з умов оплати за спожитий природний газ. Тому, суд вважає, що з відповідача на користь ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» слід стягнути суму заборгованості за спожитий газ в розмірі - 39481 грн. 50 коп.; пеню 7262,63 грн.; інфляційні витрати 2303,30 грн.; 3% річні 893,66 грн. Також, згідно\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню\~\~судові витрати.

Outcome: approved