Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] . За життя остання склала заповіт на позивача, про існування якого [PERSON] стало відомо лише на початку квітня 2021 року із усного повідомлення секретаря Студениківської сільської ради. Заповіт на ім`я [PERSON] складено в частині земельної ділянки, площею 2,7702 га з кадастровим номером 3223383700:02:005:0184. Позивачу не було відомо про наявність вказаного заповіту на його ім`я, так як він не перебував із померлою в родинних відносинах та не проживав разом з нею, а тому вчасно не подав заяву про прийняття спадщини. Дізнавшись про наявність спадкового майна після смерті [PERSON] , позивач звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини після її смерті. Проте, нотаріусом йому було повідомлено про неможливість завести спадкову справу після померлої [INFO] [PERSON] в зв`язку з пропуском позивачем строку на прийняття спадщини. В підготовче засіданні представник позивача [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Також додала для огляду оригінал заповіту, який долучено до матеріалів справи. Представник відповідача Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області - сільський голова Лях М.О. в підготовче засідання не з`явилася, направила до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, просила розглянути справу без представника Студениківської сільської ради. Наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Судом встановлено наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №8 від 09.03.2016, здійснений Виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 2,7702 га на території Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджується копією Державного акту на право на земельну ділянку, серії КВ № 9055776, виданого на ім`я [PERSON] від 04.02.2004. Згідно з дослідженим в підготовчому засіданні оригіналом заповіту, складеним 12.11.2015 секретарем Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Стрижак Н.Г. від імені [PERSON] , остання заповіла [PERSON] , 1954 року народження, належну їй земельну ділянку, площею 2,7702 га з кадастровим номером 3223383700:02:005:0184, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Вказаний заповіт станом на день смерті заповідача - [INFO] не змінено, не скасовано. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області Мусієнко М.М. від 26.04.2021 за №69/01-16 позивачу було відмовлено у заведенні спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки позивачем пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини та не були подані документи, що підтверджують фактичне прийняття спадщини. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області Мусієнко М.М. від 17.08.2021 за №173/01-16 спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] нею не заводилася. Таким чином, спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , судом не встановлено. Єдиним спадкоємцем, а саме, за заповітом після її смерті є позивач по справі - [PERSON] , який в своїй позовній заяві послався на те, що не був обізнаний про наявність заповіту на своє ім`я, а тому вчасно не подав заяву про прийняття спадщини. Про наявність спадкового майна дізнався від секретаря Студениківської сільської ради, яка посвідчувала зазначений заповіт, після чого 26.04.2021 звернувся до нотаріуса щодо прийняття спадщини. Зважаючи на те, що нотаріусом позивачеві відмовлено у заведенні спадкової справи, суд констатує наявність права позивача на звернення до суду з вимогою про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року (справа № 591/1271/18), необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, враховуючи обставини, на які позивач посилався як на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про наявність у нього об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки, як встановлено судом, він не є родичем спадкодавця, не проживав з останньою на момент її смерті, про існування заповіту дізнався лише на початку квітня 2021 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України, частина четверта якої передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За вказаних обставин, враховуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

Outcome: approved