Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому з уточненням просить: зобовязати ЛМКП «Львівтеплоенерго» надати технічні умови на розробку робочого проекту з влаштування системи індивідуального (автономного) опалення квартири №53 у будинку №23 на вулиці Скрипника у м.Львові та надати погодження на відключення даної квартири від мережі ЦО та ГВП; зобовязати Сихівську РА ЛМР видати розпорядження про надання дозволу на відключення квартири №53 у будинку №23 на вулиці Скрипника у м.Львові від мережі ЦО та ГВП та влаштування індивідуального (автономного) опалення. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є власником спірної квартири, яка підключена до мережі центрального опалення і гарячого водопостачання (надалі ЦО і ГВП). У звязку із неналежним наданням послуг з теплопостачання позивач звернувся до Сихівської РА ЛМР про надання дозволу на відключення від мережі ЦО і ГОП з подальшим влаштуванням індивідуального опалення. Однак така відмовляє у видачі, оскільки дозволів проводиться лише у будинках в цілому, за умови висловленої письмової згоди усіх мешканців будинку та технічної можливості. Аналогічні відповіді була отримана від іншого співвідповідача. На думку позивача така бездіяльність посадових осіб відповідачів є незаконною та порушує його право на отримання дозволу. В звязку із викладеним просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. Дав пояснення налогічні змісту позовної заяви та додатково зазначив, що технічні умови вказаної квартири дозволяють встановити індивідуальне опалення. У судовому засідання представник ЛМКП «Львівтеплоенерго» [PERSON] заперечила проти позовних вимог, оскільки відключення окремої квартири у житловому будинку не передбачено чинним законодавством. Просить у позові відмовити. Представник відповідача Сихівської РА ЛМР та представник третьої особи у судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи, а тому суд, зі згоди осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе провести судове засідання у їх відсутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст.6, 7, 8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права. Органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно з ст.41 Конституції України, ст.319 ч.1, 2, 6 ЦК України кожен (власник) володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не вручається у здійснення власником права власності. Так, абз.3 ч.2 ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту. Судом встановлено, що позивач є власником квартири №53 у будинку №23 на вулиці Скрипника у м.Львові та належить йому на праві приватної власності, що стверджується реєстраційним посвідченням від 16 квітня 1997 року №2-227, виданого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експортної оцінки та зареєстровано за №10820. Так, позивач звернувся до Сихівської РА ЛМР про надання дозволу на влаштування системи індивідуального опалення у вказаній квартирі, однак отримав від останнього відмову, оскільки відключення від мережі центрального опалення та постачання гарячої води проводиться лише на будинок в цілому, за умови висловленої письмової згоди усіх мешканців будинку та технічної можливості такого відключення. Аналогічні доводи заперечення проти позову у судовому засіданні повідомив представник відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго». Разом із тим третя особа надала технічні умови №33/594 ГПВ на МВК від 21.03.2016, згідно з яких газифікація котла парапетного типу, взамін ЦО на площі кухні спірної квартири, можлива від внутрішньої мережі Ду20мм. Разом із тим, ч.2 ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови що ці зміни у квартирі не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Пунктом 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.05 р., передбачено відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Постановою КМУ від 31.10.2007 р. №1268 «Про внесення змін до правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630» обмежено конституційні права громадян та норми Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. №2633-VІ, а саме ч.1 ст.24 / права та основні обовязки споживача теплової енергії/ щодо права споживача на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Враховуючи положення вказаних норм і правил, суд вважає, що такі допускають встановлення автономних газових опалювальних котлів. Однак, при цьому враховуються характерні особливості в кожному окремому випадку. Якщо діючий переріз труб системи газопостачання квартир в будинку не дозволяє додаткового підключення газового опалювального котла, то таке підключення можливе шляхом окремого вводу в квартиру від зовнішньої газової труби газопостачання будинку. Таким чином, відмовивши позивачу в наданні дозволу на відключення спірної квартири від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, Сихівською РА ЛМР порушено існуючий Порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлового господарства України від 22.11.2005 р. №4 та вчинено дії, що порушують права позивача як споживача житлово-комунальних послуг, передбачених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. №1875-ІV, а саме: право на розірвання договору з виконавцем послуг у випадку відмови від користування послугою (ч.6 ст.26). Відносини щодо отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються між власниками окремих житлових приміщень та постачальниками таких послуг на підставі договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, укладеними між конкретними споживачами та комунальними підприємствами, які надають такі послуги. Згідно з такими договорами, виконавці, тобто комунальні підприємства, зобовязані надати споживачам вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживачі зобовязуються своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. У разі порушення умов договору однієї з сторін договір може бути розірваний. Підставами для розірвання договору з ініціативи споживача є зникнення потреби в отриманні послуг або відмова споживача від користування послугами, або невиконання умов договору виконавцем (п.32 Типового договору Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630). Крім цього, як вбачається із наданих суду документів, система центрального опалення будинку спроектована та функціонує так, що існує технічна можливість відєднання квартири від центрального опалення, не порушуючи цілісності будинку та не перешкоджаючи подачі тепла до інших квартир будинку. А тому, це дає можливість вести облік використання теплової енергії на опалення по кожній квартирі окремо. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог, а відтак слід позов задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 383 ЦК України, п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.05 р., Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. №1875-ІV, ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved