Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 частка, відповідачу [PERSON] 1/6 частка, а відповідачу [PERSON] 1/3 частка квартири [ADDRESS]. Відповідачі перешкоджають позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належною позивачу часткою вказаної квартири. З цих підстав позивач просить про усунення перешкод у здійсненні права власності, вселення до житлового приміщення та зобовязання не чинити перешкоди в користуванні житловим приміщенням. Відповідачем за первісним позовом [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву, в якій вона просить суд визначити порядок користування квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS], та виділити [PERSON] та [PERSON] у користування житлову кімнату №7, а відповідачу [PERSON] кімнату №6. Кухню №5, коридор №1, ванну кімнату №4, вбиральню №3 та вбудовану шафу №2 залишити у спільному користуванні співвласників. В судовому засіданні представники позивача за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] первісний позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити, відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви та надали пояснення відповідно до обставин, викладених у позові. Відповідач за первісним позовом [PERSON], яка є представником відповідача [PERSON] за довіреністю та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову, зустрічну позовну заяву просити задовольнити у повному обсязі та надали пояснення відповідно до обставин, викладених у зістрічному позові. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а в задоволенні зустрічної позовної заяви необхідно відмовити. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 частка, відповідачу [PERSON] 1/6 частка, а відповідачу [PERSON] 1/3 частка квартири [ADDRESS]. Відповідачі перешкоджають позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належною позивачу часткою вказаної квартири. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 01.06.2010 року, довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 07.10.2013 року, рішенням Московського районного суду м.Харкова від 11.04.2014 року, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29.05.2014 року, з яких вбачається, що відповідачі ще до набуття позивачем права власності на спірне майно, заперечували його права як спадкоємця, а в даному судовому засіданні оспрбвали його право проживання, про що пояснювали в суовому засіданні; на витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.08.2014 року, довідкою КП «Жилкомсервіс» від 03.05.2012 року, відповіддю Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області від 02.12.2014 року, з якої вбачається, представник позивача звертався до правоохоронних органів із заявою про перешкоджання із боку відповідача [PERSON] у проживанні позивача. Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. ст. 356, 358, 364 ЦПК України власність двох чи більше осіб із зазначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Отже, позовні вимоги за зустрічною позовною заявою не підлягають задоволенню з тих підстав, що кімнати у спірній квартирі за розміром не відповідають часткам співвласників у праві власності на зазначену квартиру, і якщо суд визначить порядок користування житлом за пропонованим [PERSON] варіантом, то це буде порушувати права іншого співвласника на вільне користування та володіння належною його часткою у майні, а доказів того, що співвласники спірної квартири досягли домовленості щодо відступу від розміру їхніх часток у спільній частковій власності і готові нести компенсації таких відступів суду не надано. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім як у випадках та порядку встановлених законом. На підставі викладенного,

Outcome: approved