Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 15990,14 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.06.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н відповідно до заяви та « Умов та правил надання банківських послуг», Правил користування платіжною карткою та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті. Відповідно до такого договору останній отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак своїх зобовязань за вказаним договором відповідач не виконує у звязку з чим станом на 15.07.2016 року має заборгованість в розмірі 15990,14 грн., яка складається з : 12432,85 грн. заборгованість за кредитом ; 7256,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,64 грн. - заборгованість за пенею; 500 грн. штрафу (фіксована частина), 737,63 грн. штраф (процентна складова). З них 6137,14 грн. внесено коштів на погашення заборгованості з 01.06.2015 року ( дата зміни облікових правил банку). Представник позивача в судове засідання, подав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог, відсутність заперечень відносно ухвалення заочного рішення. Відповідач позову не визнала, просила у такому відмовити. Вислухавши пояснення позивачки, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 18.06.2007 року між позивачем [PERSON] акціонерним товариством «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №б/н відповідно до Заяви, « Умов та правил надання банківських послуг», Правил користування платіжною карткою та «Тарифами Банку», на підставі якого відповідач отримала кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який збігається з терміном дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ними договір, що підтверджується підписом у заяві. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення клієнта (п.1.1.3.2.4. Умов та правил надання банківських послуг) ; за порушення термінів сплати щомісячних платежів банк нараховує штраф у розмірі. Відповідач фактично скористалася лімітом кредитування, про що свідчить виписка з особового рахунку клієнта та розрахунок суми заборгованості. Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов вказаних кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 15.07.2016 року становить 15990,14 грн., і складається з : 12432,85 грн. заборгованість за кредитом ; 7256,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,64 грн. - заборгованість за пенею; 500 грн. штрафу (фіксована частина), 737,63 грн. штраф (процентна складова). За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). З огляду на вищевказане, оскільки умови договору відповідачем не виконуються, утворилась заборгованість, то суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, а саме: сплаченого судового збору у розмірі 1378 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved