Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором. На підтвердження позовних вимог позивач посилається на наступне. 30.05.2018 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 323/18. Згідно умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 32 000,00 грн. строком на 24 місяців, починаючи з 30.05.2018 року по 29.05.2020 року, а відповідач [PERSON] зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем 30.05.2018 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 55 від 30.05.2018 року на суму 32 000,00 грн. Відповідно до умов Кредитного договору № 323/18 від 30.05.2018 року, [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість по Кредитному договору щомісячно у період з «20» по «30» число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості. Відповідач повинен був повернути у строк до 29.05.2020 року 32 000,00 грн. боргу та проценти за користування кредитом, які розраховувались щомісячно при своєчасному внесенні платежів, відповідно п.4.2 Кредитного договору. Проте, [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов`язання по Кредитному договору. Порушення зобов`язання виявилися в тому, що відповідач несвоєчасно сплачував заборгованість за кредитом, а з серпня 2019 року призупинив сплату по кредиту, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Станом на 10.12.2019 року сума кредиту не погашена за плановим розрахунком та залишок за кредитом складає 32 000,00 грн., а відсотки - 69 962,50 грн. Тобто, відповідач повинен повернути всього 101 962 грн. 50 коп. В якості забезпечення виконання зобов`язань було укладено договір поруки № 323/18 від 30.05.2018 року між позивачем та відповідачами по справі, а саме: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до умов договору, відповідач [PERSON] прийняла зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] , визначених договором. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками. Тому, оскільки відповідачами сума заборгованості не сплачується, вимушені звернутись до суду. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.21-22). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Від відповідача відзив на позов не надійшов. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суддя враховує наступне. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Як встановлено судом, 30.05.2018 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 323/18 (а.с.5-7). Згідно умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 32 000,00 грн. строком на 24 місяців, починаючи з 30.05.2018 року по 29.05.2020 року, а відповідач [PERSON] зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем 30.05.2018 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 55 від 30.05.2018 року на суму 32 000,00 грн. (а.с.9). Відповідно до умов Кредитного договору № 323/18 від 30.05.2018 року, [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість по Кредитному договору щомісячно у період з «20» по «30» число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості. Відповідач повинен був повернути у строк до 29.05.2020 року 32 000,00 грн. боргу та проценти за користування кредитом, які розраховувались щомісячно при своєчасному внесенні платежів, відповідно п.4.2 Кредитного договору. Проте, [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов`язання по Кредитному договору. Порушення зобов`язання виявилися в тому, що відповідач несвоєчасно сплачував заборгованість за кредитом, а з серпня 2019 року призупинив сплату по кредиту, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Станом на 10.12.2019 року сума кредиту не погашена за плановим розрахунком та залишок за кредитом складає 32 000,00 грн., а відсотки - 69 962,50 грн. Тобто, відповідач повинен повернути всього 101 962 грн. 50 коп. (а.с.4). В якості забезпечення виконання зобов`язань було укладено договір поруки № 323/18 від 30.05.2018 року між позивачем та відповідачем по справі [PERSON] (а.с.8). Відповідно до умов договору, відповідач [PERSON] прийняла зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] , визначених договором. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками. Тому, оскільки відповідачами заборгованість не сплачується, суд вважає за необхідне стягнути суму заборгованості примусово. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно і судові витрати в сумі 1 921 грн.00 коп. (а.с.3). На підставі викладеного,

Outcome: approved