Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі- ПАТ «Кривбасзалізрудком») про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я у розмірі 130305,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 05.04.2000 до 10.03.2015 та з 01.04.2016 до 08.11.2017 перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював прохідником шахти «Родіна». 08 листопада 2017 року був звільнений з підприємства за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. За висновком МСЕК від 13.03.2018 року йому було встановлено 65% втрати професійної працездатності у зв'язку з професійними захворюванням та третя група інвалідності з переоглядом 01.03.2019 року. У зв'язку із ушкодженням здоров'я через професійні захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнає, в зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ та якість життя. Ухвалою суду від 06.04.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позов в якому зазначив, що позивач звільнився з підприємства відповідача за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, а не за станом здоров'я. Зазначив, що позивач періодично знаходився на лікарняному, але це не вказує на його моральні страждання. Крім того вказав, що при влаштуванні на роботу позивачу було відомо про умови праці та наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих факторів, тобто відповідач не приховував від позивача важкість та шкідливість технологічного процесу. У зв'язку з важкими та шкідливими умовами праці не порушувалось право позивача на пільги і компенсації за важкі та шкідливі умови праці, позивач забезпечувався заходами колективного та індивідуального захисту, також позивачу надавалась додаткова відпустка за роботу в таких умовах. Також зазначив, що протиправних дій відносно позивача, які б знаходились в причинному зв'язку з настанням професійного захворювання позивача не вчиняв, а тому не може нести відповідальності за моральну шкоду позивача. Крім того вказав, що позивач не звертався до відповідача щодо відшкодування йому моральної шкоди спричиненої втратою професійної працездатності, тому вважає, що звернення до суду із позовом є передчасним. В судовому засіданні 08 травня 2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] з 05.04.2000 року по 08.11.2017 року, часу звільнення у зв'язку з виходом на пенсію, перебував у трудових відносинах із відповідачем та працював на шахті «Родіна» та шахті «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» підземним прохідником відповідно, що підтверджується копією трудової книжки останнього та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи. (а.с.28-30) Відповідно до медичного висновку ДУ «Український НДІ промислової медицини», за №1456 від 05.12.2017 року, встановлено професійний характер наявних у [PERSON] захворювань: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим м'язово-тонічним і периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді деформуючого остеоартрозу тазостегнових та колінних ( ПФ другого ступеня) суглобів, з порушенням функції ходи; вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації, виражені синдром вегетативно-сенсорної поліневропатії та периферичної ангіодистонії з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ другого ступеня) суглобів; хронічний (пиловий) бронхіт.ЛН першого ступеня.( а.с.16-17) Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24 січня 2018 року, складеного на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком», проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань [PERSON]: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим м'язово-тонічним і периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді деформуючого остеоартрозу тазостегнових та колінних ( ПФ другого ступеня) суглобів, з порушенням функції ходи; вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації, виражені синдром вегетативно-сенсорної поліневропатії та периферичної ангіодистонії з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ другого ступеня) суглобів; хронічний (пиловий) бронхіт. Легенева недостатність першого ступеня, встановлених ДУ «Український науко-дослідний інститут промислової медицини». Згідно п. 16,17 акту професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи на шахті «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком» підземним прохідником з 05.04.2000 по 10.03.2015 та з 01.04.2016 по 08.11.2017 [PERSON] виконував весь комплекс робіт з проходження горизонтальних, похилих та вертикальних гірничих виробок. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору перешкоджаючого їх застосування, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перенавантаженням. Також з причин мавших місце порушень режимів експлуатації гірничопрохідницького устаткування, підпадав під вплив підвищених параметрів виробничої локальної вібрації. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Зазначено, що причиною встановлення професійного характеру захворювання послужив також профмаршрут: 10.03.2015 по 01.04.2016 - підземний прохідник шахти «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком». Причиною виникнення професійних захворювань зазначено: важкість праці, вібрація локальна, пил переважно фіброгенної дії. Відповідно до п.19 Акту зазначено, що осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи враховуючи роботу [PERSON] впродовж 17 років 6 місяців в шкідливих умовах та неодноразову зміну керівників структурних підрозділів, визначити конкретних посадових осіб, відповідальних за профілактику виникнення професійних захворювань неможливо. (а.с.9-13) Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №05021 від 13.03.2018 року, [PERSON] при первинному огляді встановлена ступінь втрати професійної працездатності 65%, з яких 15% радикулопатія, 40% вібраційна хвороба; 10% хронічний бронхіт, третя група інвалідності з 05 березня 2018 року до 01 квітня 2019 року, з переоглядом 01 березня 2019 року. Визначено потреби у медичні та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП, санаторно курортне лікування. (а.с.14,15) Згідно індивідуальної програми реабілітації [PERSON], виданої обласною МСЕК №6, за №123 від 13.03.2018 року зазначено, що реабілітаційний потенціал останнього є низьким та відновлення обмеження життєдіяльності, соціально-побутового стану, професійної та трудової діяльності можливе лише частково. (а.с.24-27) Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують можливість останнього вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із професійними захворюваннями, які призвели до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням відомостей, що викладені в Акті розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань від 24.01.2018 року, суд приходить до висновку, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» є винним підприємством у виникненні профзахворювань позивача та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 65 % втрати працездатності, встановлення третьої групи інвалідності, стаж його роботи на підприємствах відповідача в умовах впливу шкідливих факторів більше 17 років, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ «Кривбасзалізрудком», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 35500, 00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «Кривбасзалізрудком» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial