Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу 21/50 частин жилого будинку з господарчими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] на виконання біржового контракту, зареєстрованого 23 листопада 1996 року на Павлоградській товарній біржі 19.10.1998 року, реєстраційний номер 11/54. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 23 листопада 1996 року ним було придбано 21/50 частин жилого будинку, загальною площею 56,6 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вищезазначена частина жилого будинку належала продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-2516 від 15 червня 1990 року. Договір був посвідчений Павлоградською товарною біржею, який 28.06.1996 року був зареєстрований в КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації». На даний час у позивача виникла необхідність приватизувати земельну ділянку і одержати кадастровий номер, однак в реєстрації права власності йому було відмовлено у зв'язку з тим, що даний договір не посвідчений нотаріально. Представник позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи через засоби масової інформації. Суд, з урахуванням думки позивача, ухвалив: розглянути справу без участі відповідача, заочно. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так в судовому засіданні встановлено, що 23 листопада 1996 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу 21/50 частин жилого будинку з господарчими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 7-8). Згідно з умовами договору відповідачу було сплачено 6848 грн. Договір був зареєстрований на Павлоградській товарній біржі 23 листопада 1996 року за реєстраційним № 11/54-НД. 25 листопада 1996 року вказаний договір було зареєстровано у КП «Павлоградське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 13-111 (а.с. 8) Приймаючи рішення по суті заявлених вимог суд керується положеннями ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963 року), згідно якої, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ч. 1 ст. 128 ЦК України (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сторонами були дотримані всі істотні умови договору, а саме відповідач продала а позивач купив 21/50 частину жилого будинку з господарчими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS], та отримала гроші в сумі 6848 грн., що обумовлено умовами договору, з 1996 року позивач користується будинком, суд вважає що, за таких обставин угоду слід визнати дійсною, та визнати за позивачем право власності на 21/50 частин вказаного житлового будинку та господарські споруди. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved