Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідачки в його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 20.04.2013р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що з 28.08.2010р. перебували з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 20.04.2013р. народився син [PERSON], який після розірвання шлюбу 06.06.2014р. та по даний час проживає з батьком та фактично перебуває на його вихованні та утриманні. Відповідачка проживає окремо та не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобовязана таку надавати; не несе жодних додаткових витрат повязаних з доглядом та лікуванням сина. В звязку із наведеним, та неможливістю на сьогоднішній день самостійно здійснювати утримання дитини, просить вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просить таку задоволити. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечила, проте жодних пояснень та/або аргументації з даного приводу не надала, самовільно залишила зал судових засідань. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-СГ № 365564 виданого 26.04.2013р. Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, відповідачка [PERSON] являється матірю неповнолітнього сина [PERSON], 20.04.2013р.н., відтак, зобовязана утримувати його до досягнення ним повноліття. Як вбачається з довідки ЛКП «Центральне» № 6317 від 16.01.2017 року, неповнолітня дитина сторін [PERSON], 20.04.2013р.н., зареєстрований та постійно проживає з своїм батьком позивачем [PERSON] за адресою: м.Львів, вул.Шпитальна, 24/5. За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачкою обовязку по утриманню дитини, а також фактичних доказів виконання останньою такого обовязку, суд приходить до висновку, що з неї слід стягувати аліменти на утримання спільної дитини сторін до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини, вік та потреби на її утримання, матеріальне становище відповідачки, як платника аліментів, її соціальний та матеріальний стан, вид діяльності, наявність на її утриманні неповнолітньої дитини [PERSON], 14.01.2011р.н., та приходить до висновку, що з відповідачки в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., починаючи з 31.01.2017р. (дати звернення до суду з даним позовом) і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

Outcome: approved