Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №224 в будинку №83 по вулиці Комкова у м. Херсоні, мотивуючи тим, що йому належить спірне житлове приміщення, в якому зареєстрована відповідач, яка є його колишнью дружиною, з якою позива розірвав шлюб ще у 2015 році. З вересня 2015 року відповідач не проживає у квартирі позивача на теперішній час місце проживання відповідача позивачу не відомо, оскільки будь-яке спілкування між позивачем та відповідачем відсутнє, у зв'язку з вищенаведеним позивач змушений самостійно нести витрати на утримання та обслуговування квартири. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою №224 в буд. №83 по вул. Комкова в місті Херсоні та стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та його представник в судове засідання не зявились від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі. На адресу відповідача [PERSON] було направлено копію ухвали про відкриття провадження та матеріали позовної заяви, які були отримані відповідачем, згідно відмітки поштового штампу 12.03.2018 року, відзив на позовну заяву до даного часу суду не надано. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 30.07.2009 року за реєстровим №4673, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23472664 право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 03.08.2009 року, реєстраційний номер: 27220032. Відповідно до акту складеного головою ОСББ [PERSON] встановлено, що [PERSON], не проживає за адресою [INFO] з вересня 2015 року. Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім'ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірній квартирі з 2015 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. На\~ підставі викладеного,

Outcome: approved