Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за Договором позики від 01.05.2020 у сумі в розмірі 2000000 гривень - заборгованість по тілу позики та судові витрати. В обгрунтування позову посилається на те, що 10.05.2018 року між сторонами укладено договір позики, на підставі якого відповідач отримав від позивача у борг 2800000 грн. та зобов`язався їх повернути з кінцевим строком повернення до 01.09.2020. Всупереч домовленості кошти повернуті не в повному обсязі, а саме не повернуто 2000000 грн. Відповідач не виконав умови, викладені в договорі, не повернув борг. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, представник позивача надав суду заяви про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, надали суду відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог, та заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. 10.05.2018 року між сторонами укладено договір позики, на підставі якого відповідач отримав від позивача у борг 2800000 грн. та зобов`язався їх повернути з кінцевим строком повернення до 01.09.2020. Однак з договору позики вбачається, що відповідачем не повернуто частина позики в сумі 2000000 грн. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, відповідач зобов`язаний повернути позивачу грошові кошти за договором у розмірі 2000000 грн. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та тикими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved