Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] з його батьком [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві пояснив, що він проживав з [PERSON] однією сім`єю з 2012 року по серпень 2018 року без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] та [INFO] донька [PERSON] . Починаючи з серпня 2018 року відповідачка та донька проживають окремо, в [ADDRESS] . З серпня 2018 року син перестав проживати з матір`ю, а став проживати з ним та бабусею. 20.11.2018 року його було призвано на строкову військову службу до Збройних сил України до 28.05.2020 року. В цей період син проживав з його мамою матір`ю, тобто з бабусею. З червня 2020 року дитина постійно проживає з ним в [ADDRESS] . Дитина відвідує школу, закінчила перший клас, він його виховує самостійно, без будь-якої допомоги відповідачки, навіть фінансової. За весь час мати не приїжджала до сина, не займалось його вихованням, не цікавилась його життям. У позивача дружня, велика родина, в якій панує атмосфера любові і матеріальної моральної підтримки. Позивач проживає з дружиною та двома її дітьми. Має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку сина, який бажає проживати з ним, тому просить позов задовольнити. 19.11.2021 року представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій вона прохала визначити місце проживання дитини з його батьком за адресою [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повному обсязі та надала пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідачка в судове засідання з`явилася, але надала до суду заяву від 30.07.2021 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала, щоб дитина проживала з батьком. (а.с. 46). Представник третьої особи служби у справах дітей Долинської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. (а.с. 85). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник третьої особи Компаніївської селищної ради Мар`ївського старостинського округу Кіровоградської області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. На виконання вимог п. п.2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12.07.2021 року відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 21.07.2021 року судові розгляди цивільної справи призначено в режимі відеоконференції з приміщення Долинського районного суду Кіровоградської області. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.07.2013 року позивач та відповідачка є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с. 10). З довідки № 951 від 12.08.2020 року, виданої Димитрівською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області встановлено, що дитина [PERSON] , 2013 року народження відвідував Мар`янівський дошкільний навчальний закладу 28.03.2019 року по 12.03.2020 року. (а.с. 11). Дитина систематично відвідує заняття в школі, вчасно надаються довідки про відсутність дитини. Хлопець доглянутий, одяг та шкільні речі в задовільному стані. Батько дитини постійно цікавиться навчанням сина, присутній на батьківських зборах, завжди на зв`язку з класним керівником, на всі рекомендації вчителів реагує. Мати за 2020-2021 навчальний рік жодного разу не поцікавилася навчанням сина, на контакт з класним керівником не виходить, що підтверджується довідкою № 136 від 18.05.2021 року, виданою комунальним закладом «Долинського опорного закладу загальної середньої освіти 1-111 ступенів № 4 Долинської міської ради». (а.с.12). Відповідно до довідки від 25.08.2021 року та характеристики начальника дільниці з управління багатоквартирними будинками, позивач та його син, починаючи з червня 2020 року і по теперішній час проживають, без реєстрації, за адресою [ADDRESS] , позивач, за місцем проживання, характеризується позитивно. (а.с. 13-14). З довідки комунального некомерційного підприємства «Долинська центральна лікарня Долинської міської ради» № 1729/01-13 від 06.07.2021 року встановлено, що позивач [PERSON] у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. (15). Як встановлено з довідки № 3484 від 18.06.2021 року до складу сім`ї позивача входить мати, дружина та двоє дітей дружини. (а.с. 17). Згідно висновку № 01-40/297/2 від 06.10.2021 року, орган опіки та піклування Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області вважає, доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] біля батька - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 68-71). Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між Собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Частиною 2 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із частиною 4 статті 150 СК України, батьки зобов`язані поважати дитину. Частиною 2 статті 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно встановлювати не лише наявність або відсутність виняткових обставин, коли дитина має бути розлучена зі своєю матір`ю, а крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку іншим обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Частинами 1, 2 стаття 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан и здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. За змістом положень частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до статті 3, статті 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 02 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог. В зв`язку з тим, що позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідачки, тому суд відносить витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. за його рахунок.

Outcome: approved