Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна №1/2010 від 31.08.2010 року - складу з підвалом, який розташований за адресою: с.Троїцьке Павлоградського району Дніпропетровської області вул. Леніна,б.152, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Садове та визнати за [PERSON] право приватної власності на нерухоме майно : склад з підвалом, який розташований за адресою: вул.Леніна,152 с.Троїцьке Павлоградського району Дніпропетровської області. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача надав суду письмову заяву в якій просив розглядати справу без її участі, вказавши що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Суд, з урахуванням думки представника позивача, ухвалює заочне рішення, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31 серпня 2010 року між сторонами було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу нерухомого майна складу з підвалом, який розташований за адресою: с.Троїцьке Павлоградського району Дніпропетровської області вул. Леніна,б.152, що належав на праві власності відповідачеві. На момент укладання договору згідно із звітом про оцінку майна вартість обєкту нерухомості складала 2370,00 грн. За умовами вищевказаного договору, згідно із п.2.1. укладеного договору Позивач повністю сплатив Відповідачу вартість придбаного за договором купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 2370,00 грн. Факт сплати за придбаний об'єкт підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 31.08.2010 року. Згідно із п.2.1,п.2.2 укладеного договору від 31.08.2010 року, передача майна здійснюється продавцем покупцю в дводенний термін після повної оплати коштів за придбане майно. Передача-приймання товару здійснюється на підставі акту прийому-передачі. Сторони за укладеним договором купівлі-продажу нерухомого майна підписали 31.08.2010 року акт приймання-передачі нежитлового приміщення: складу з підвалом, який знаходиться по вул. Леніна,152 с.Троїцьке Павлоградського району Дніпропетровської області, тим самим підтвердили , що майно перейшло у власність позивача. Умови укладеного Договору купівлі-продажу були повністю виконані відповідачем та позивачем, і з цього часу позивач почав використовувати майно за його цільовим призначенням. З вересня 2010 року позивач несе всі витрати щодо утримання в належному стані нежитлового приміщення, здійснює одноособово ремонти нежитлового приміщення. Однак, спроби позивача здійснити в подальшому нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу не вдалися, оскільки він не був нотаріально посвідченим в силу ст.638 ЦК України. За змістом статті 334 ЦК України,право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає в набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно зі статтею 392 ЦК України,власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно зі ст. 638 ЦК України,договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, договір обміну, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмові формі, і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно із Відповідно до ст.. 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Умови договору від 31 серпня 2010 року сторони виконали у повному обсязі за виключенням нотаріального посвідчення договору. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. В силу ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил; особа, яка здійснила або здійснює будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього; право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved