Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 10.03.2011 року між ним та відповідачем було укладено письмовий договір позики коштів, на підставі якого він передав відповідачу 40000,00грн. Відповідно до умов договору відповідач зобовязався повернути позикодавцеві позику у вигляді грошових коштів у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 1 договору позики передбачено, що відповідач зобовязався повернути кошти в строк до 15.07.2012 року. В порушення умов договору, відповідач до теперішнього часу категорично відмовляється в добровільному порядку повернути позивачу позичені кошти. Просить стягнути з [PERSON] на його користь 40000,00грн. суми основного боргу та 29852,19грн. інфляційних витрат, 3744,66грн.- три відсотки річних, а всього 73596,85грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не зявився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. На позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про час розгляду справи повідомлений своєчасно. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані позивачем як обґрунтування позовних вимог вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до п.1 договору позики від 10.03.2011 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 40000,00 гривень. Строк повернення коштів, сторонами визначено- 15.07.2012 року. Факт отримання [PERSON] грошей підтверджується його підписом під умовами договору. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач в судове засідання не зявився та не надав суду доказів про виконання своїх зобовязань, існуючих у нього на підставі договору позики від 10.03.2011 року , як передбачено вимогами ст. 60 ЦПК України, тому неповернуті грошові кошти в розмірі 40000,00 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з цього, сума інфляційних витрат, яка підлягає оплаті відповідачем, за період прострочення з 16.07.2012 року по 28.08.2015 року складає 29852,19грн., згідно розрахунку інфляційних витрат. За умовами договору позики відповідач зобовязався повернути позивачу борг до 15.07.2012 року. До моменту подачі позову до суду кошти відповідачем не погашені, тобто період прострочення складає 1139днів. 3% річних від простроченої суми 1600,00грн. становить 3744,66грн. Таким чином загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 73596,85грн. Судові витрати, які підтверджені квитанціями, а саме судовий збір в сумі 735,98грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved