Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 35000,58 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та 1378,00 грн. сплачених судових витрат. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного 03.12.2014 р. між КС «Сімейна позика» та [PERSON] Договору про надання споживчого кредиту члену кредитної спілки, позивач видав відповідачу грошові кошти в сумі 13000,00 грн. зі сплатою відсотків по ньому в розмірі 28,06 відсотків річних та 1,4 відсотків щомісячно від суми кредиту, строком погашення не пізніше 03.12.2015 р. У разі затримки будь-якого місячного платежу, плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 0,4% від суми кредиту за кожен день прострочення. Відповідач кошти отримав, однак станом на 01.03.2016 р. має прострочену заборгованість по тілу кредиту в розмірі 13000,00 грн., по відсоткам 22000,58 грн., тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Під час судового розгляду справи, позивач уточнив та збільшив свої позовні вимоги, а саме: просив стягнути з [PERSON] суму основної заборгованості за Кредитним договором в розмірі 13000.00 грн., за процентами 10041,73 грн., за додатково нарахованими процентами 20933,85 грн., 1378,00 грн. сплаченого судового збору, а також 400,00 грн. за публікацію оголошення в газеті. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, в порядку, передбаченому ч.9 ст. 74 ЦПК України, про прични неявки суд не повідомив, тому суд вважає [PERSON] повідомленим належним чином і таким, що не зявився до суду без поважних причин. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що представник позивача проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 03.12.2014 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Сімейна позика» укладено Договір №901/14-11532/01 про надання споживчого кредиту. За умовами п.1.1 вказаного Договору, кредитодавець зобовязався надати позичальнику кредит у сумі 13000,00 грн. на умовах забезпеченості, строковості, зворотності та платності, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним відповідно до умов, встановлених Договором. Згідно з п.2.1 Договору кредит надається одноразово готівкою в касі кредитодавця після підписання Договору. Відповідно до п.2.2 Договору, строк користування кредитом становить 12 міцсяців. Згідно п.2.3. Договору, плата за користування кредитом становить 28,06% річних та 1,47 % щомісяця від суми кредиту. Пунктами п.2.5, 2.6 Договору, передбачено, що у випадку затримки будь-якого місячного платежу, або прострочення сплати чергових платежів, внаслідок чого, плата за користування кредитом змінюється, і встановлюється в розмірі 0,4% від суми кредиту за кожен день прострочення. На виконання укладеного між сторонами договору №901/14-11532/01 від 03.12.2014 р. про внесення добровільного цільового внеску члена кредитної спілки «Сімейна позика», [PERSON] як забезпечення його зобовязань за Договором про надання споживчого кредиту вніс 3158,00 грн., що стверджується прибутковим касовим ордером №10668 від 03.12.2014 р. (а.с.5,11) Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу кредит у визначеному договором розмірі, що підтверджується видатковим касовим ордером від 03.12.2014 р. (а.с.10). Однак, відповідач свої зобовязання не виконав, у звязку з чим утворилась прострочена заборгованість. Так, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом [PERSON], виконаного позивачем, заборгованість [PERSON] за період з 03.12.2014 р. по 11.08.2016 р. становить : за кредитом: 13000,00 грн., за відсотками -10042,73 грн., додатково нарахованими відсотками 20933,85 грн. Суд критично ставиться до виконаного позивачем розрахунку заборгованості відповідача, оскільки при його виконанні не було взято до уваги та відраховані від суми заборгованості по тілу кредиту внесені відповідачем кошти в розмірі 3158 грн., які за умовами п.2.1 Договору №901/14-11532/01 від 03.12.2014 р. про внесення добровільного цільового внеску члена кредитної спілки «Сімейна позика», використовуються для погашення платежів за Кредитним договором за останні 2 місяці включаючи тіло кредиту та відсотки за користуванням. Таким чином, суд вважає, що заборгованість позивача по тілу кредиту та основним відсотками за період з 03.12.2014 р. по 11.08.2016 р. становить 19884,73 грн. (заборгованість за кредитом 13000,00 грн. + заборгованість за відсотками 10042,73 грн. внесок 3158 грн. = 19884, 73 грн.). \~Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. \~Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За загальними правилами, встановленими ст.ст.\~526,\~530,\~611,\~629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу\~та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що позичальник [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, порушені права кредитодавця КС «Сімейна позика» підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості по тілу кредиту та основним відсотками за період з 03.12.2014 р. по 11.08.2016 р. в розмірі 19884,73 грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення суми трьох відсотків річних від суми простроченої заборгованості по відсоткам в розмірі 3240 грн., то вони до задоволення не підлягають, виходячи з наступного. Згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зі змісту зазначеної норми закону вбачається, що три проценти річних нараховуються на прострочену суму основного грошового зобовязання, а саме на тіло кредиту, тому з відповідача необхідно стягнути три відсотків річних від суми простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 5214,06, і залишити без задоволення вимогу про стягнення суми трьох відсотків річних від суми простроченої заборгованості по відсоткам. Що стосується вимоги про стягнення додаткових процентів, заборгованість по сплаті яких нарахована у розмірі 20933,85 грн., суд вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до умов п.2.5, 2.6 Договору, передбачено, що у випадку затримки будь-якого місячного платежу, або прострочення сплати чергових платежів, внаслідок чого, плата за користування кредитом змінюється, і встановлюється в розмірі 0,4% від суми кредиту за кожен день прострочення. Аналізуючи положення ст. 549 ЦК України, суд приходить до переконання, що передбачені п.2.5, 2.6. Договору наслідки невиконання чи прострочення виконання зобовязання є по своїй юридичній природі неустойкою, а не відсотками за користування кредитом, як про те зазначає позивач, а тому щодо вказаних правовідносин підлягають застосуванню положення параграфу 2 глави 49 ЦК України. Так, \~за положеннями ч.3\~ст.551 ЦК України\~\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. \~Враховуючи, що розмір неустойки за прострочення термінів сплати кредиту значно перевищує розмір збитків, спричинених кредитодавцеві внаслідок невиконання\~\~відповідачами умов кредитного договору, це є підставою для зменшення розміру\~\~нарахованої неустойки. \~За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру даної неустойки до 10 тисяч гривен. За таких обставин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] заборгованість, яка складається з : заборгованості за період з 03.12.2014 р. по 11.08.2016 р. по тілу кредиту та відсотками в розмірі 19884,73 грн., а також неустойку в розмірі 10000 грн. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1378 грн., а також понесені витрати на публікацію оголошення в газеті «Час Київщини» в розмірі 400 грн., а всього 1778 грн. судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved