Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його сина [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що після смерті його сина [PERSON] відкрилась спадщина на належне останньому майно та майнові права, в тому числі на: - земельну ділянку, площею 7,04 га, що розташована на території Олександрівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області; -земельну ділянку, площею 6,21 га, що розташована на території Олександрівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області. Він, позивач, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина, інших спадкоємців за законом немає. З заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті сина він не звертався, оскільки був переконаний в тому, що він вважається таким, що прийняв спадщину так як, на його переконання, вони з сином на час смерті останнього були зареєстровані за однією ж і тією адресою, що підтверджувалось довідкою, виданою Олександрівською сільською радою 19.12.2018 року. Однак, коли він з метою оформити спадщину звернувся до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу, то останнім йому було відмовлено в зв`язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його сина вже видане ТОВ СВК «Агродар Виробник». Він не погодився з зазначеними обставинами, оскільки як інвалід ІІ групи, він має право на обов`язкову частку у спадщині, та звернувся до суду. Під час розгляду цивільної справи за його позовом до ТОВ СВК «Агродар Виробник» про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації та визнання права власності на спадкове майно, було встановлено, що працівником Олександрівської сільської ради зроблено помилку і його син насправді значився зареєстрованим не за його адресою, а за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи викладене, він не вважається таким, що прийняв спадщину після смерті сина, тому вказаний позов було залишено без розгляду. Крім того, існували причини, через які він просто не міг в установлений строк звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Так, ще до сплину шестимісячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини йому, позивачу, було встановлено ІІ групу інвалідності з загального захворювання, про що свідчить акт огляду МСЕК серія 10 ААА №868376. Встановленню інвалідності передувала його тривала хвороба, що обмежила його фізичні можливості в самостійному пересуванні( він є лежачим хворим і потребує стороннього догляду), що підтверджується витягами з його медичної картки. Перебіг хронічного захворювання ускладнився у 2015 році новим діагнозом: злоякісне новоутворення. Ухвалою від 11.03.2020 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 21.05.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 27.05.2020 р. Витребувано у приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Приходька Олександра Вікторовича копію спадкової справи , заведеної після смерті [PERSON] . Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначає про те, що відповідач не визнає позовні вимоги та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Мотивує тим, що син позивача - [PERSON] помер [INFO] . Строк прийняття спадщини після померлого закінчився [INFO] . Померлий за життя на свій власний розсуд розпорядився належним йому майном, а саме, земельними ділянками, заповівши їх Відповідачу, який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори та отримав Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.08.2012р. на земельну ділянку кадастровий номер 3520380400:02:000:0537 та Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.08.2012р. на земельну ділянку кадастровий номер 3520380400:02:000:0536. А Позивач лише у травні 2019 року, тобто лише через 8 років після смерті сина звернувся до нотаріальної контори з приводу отримання спадщини. У наданих Позивачем доказах не наведено конкретних обставин пропущення строку для подання заяви в нотаріальну контору у визначений законом строк, зокрема заява про прийняття спадщини може подаватися засобами поштового зв`язку, а тому віддаленість місця проживання, відсутність грошових коштів та можливостей для приїзду до місця відкриття спадщини не свідчить про існування у заявника реальних перешкод звернутися із заявою про прийняття спадщини.Зазначає, що посилання позивача на перебування у стаціонарі з 31.01.2012 року по 17.02.2012 року - дата Епікризу №465 (епікриз, як правило, оформляється після виписки пацієнта із стаціонарного лікування) та встановлення інвалідності, як на поважну причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, не можуть бути визнані як об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для подачі заяви про прийняття спадщини з огляду на наступне: - [PERSON] помер [INFO] ; -Позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 31.01.2012 року по 17.02.2012 року, тобто не протягом усього шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини, навіть якщо брати до уваги, що після виписки зі стаціонару Позивачу потрібен був певний час для проходження подальшого лікування в домашніх умовах, то з моменту виписки з лікарні до дати закінчення строку для подання заяви пройшло 3 місяці, і за цей час у Позивача була можливість для подання відповідної заяви до нотаріуса засобами поштового зв`язку; - встановлення Позивачу II групи інвалідності також не є поважною причиною пропуску строку подання заяви, оскільки, як зазначено у пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24- 753/0/4-13 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини: 1) юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; 2) необізнаність особи про наявність спадкового майна; 3) похилий вік: 4) непрацездатність тощо; - ускладнення стану здоров`я Позивача новим діагнозом сталося вже у 2015 році, після спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини. Вважає, що зазначені позивачем обставини не свідчать про наявність перешкод для прийняття спадщини позивачем у період з березня 2012 року до [INFO]. Також звертає увагу на те, що на теперішній час Позивач також залишається інвалідом II групи з обмеженими фізичними можливостями у самостійному пересуванні та потребує стороннього догляду, як це і було на момент закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини, але зараз це не чинить йому перешкод вже вдруге протягом року подавати позовну заяву до суду та оспорювати право Відповідача на законно успадковане ще у 2012 році майно, знаходити та звертатись за правовою допомогою до відповідних фахівців. Окрім того, звернення Позивача до суду після спливу строку позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позову , про що представником відповідача подана відповідна заява. Зазначаючи у позовній заяві, що до лютого 2020 року позивач був переконаний, що вважається таким, що прийняв спадщину після свого сина, оскільки був зареєстрований разом з ним на час відкриття спадщини, не заслуговують на увагу та спростовується наступним. З 24.02.2006 року та на момент своєї смерті спадкодавець [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується його копією паспорта, довідкою, виданою Виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Олександрійського району від 29.03.2012 року №219. Про факт реєстрації померлого за вищевказаною адресою свідчать також документи, які підписувались особисто [PERSON] і в яких зазначена його адреса, а саме: договір оренди землі, зареєстрований Олександрійським районним відділом КРФ ДП «ЦДЗК» 18.04.2007р. №5. А Позивач зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] з 1983 року.Крім того, вважає, що Позивач, як і будь-які батьки, повинен був бути обізнаним про те , де проживає його дитина, навіть доросла, і [PERSON] достеменно знав про це і зараз, однак намагається таким чином поновити строки звернення до суду для відчуження частини земельних ділянок. Він, позивач, як людина яка несе постійні фінансові витрати на лікування та потребує коштів, будучи впевненим, що ще у 2012 році отримав у спадок 2 земельні ділянки , міг би одразу звернутися до нотаріуса для оформлення спадщини та отримання постійного доходу від надання даних ділянок в оренду, враховуючи, що згідно усталеної практики, усі орендарі земельних ділянок беруть на себе усі витрати по оформленню спадщини на земельні ділянки та саму процедуру оформлення усіх необхідних документів.Натомість, у Позивача виникла необхідність в оформленні 14 га землі та отриманні коштів та постійного доходу лише у 2019 році.Довідка від 19.12.2018 року №15, яку надав Позивач є підробленою, містить неправдиву інформацію та видана за невідомих обставин. Дану Довідку Позивач вже надавав у 2019 році до Позовної заяви про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації та визнання права власності на спадкове майно ( справа №398/1963/19) коли вже намагався оскаржити право власності Відповідача на успадковане майно. Стосовно з`ясування обставин , за яких Позивач отримав дану довідку, то Відповідач вже звернувся до органів прокуратури із заявою про злочин та 14.04.2020р. За результатом звернення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №12020120300000186 та розпочато досудове розслідування. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що Довідка від 19.12.2018 року №15 була видана сільрадою на прохання родичів Позивача та те, що дана довідка є недійсною підтверджується довідкою Олександрівської сільради №158 від 30.04.2020р. Тому вважає, що Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивач звернувся до суду через 8 років після відкриття спадщини, тобто після спливу строку позовної давності. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов та застосувати строк позовної давності. Третя особа - приватний нотаріус Приходько О.В. в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання належно повідомлений. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, представника відповідача , свідків, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Іскрівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 11.11.2011 року. Згідно свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , його батьком є [PERSON] , позивач по справі. Згідно довідки від 29.03.2012 року №219, виданої виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Олександрійського району , [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] . Крім того, згідно довідок Іскрівської сільської ради Петрівського району від 20.02.2020 року №151 та №152 [PERSON] проживає з січня 2009 року без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з дочкою [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні повідомили, що позивач [PERSON] був зареєстрований та проживав в с.Соніно, але останнім часом проживав у доньки. Його син [PERSON] був зареєстрований в с.Олександрівка. Враховуючи викладене, позивач не може вважатись таким, що прийняв спадщину, оскільки відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України таким, що прийняв спадщину вважається спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Приходьком О.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем за заповітом [PERSON] , який помер [INFO] , є ТОВ «Сільськогосподарська виробнича компанія «Агродар Виробник»,якому вже видано свідоцтва про право на спадщину. Спадщина складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,04 га та 6,21 га, які розташовані на території Олександрівської сільської ради Олександрійського району. Роз`яснено, що оскільки позивач є особою пенсійного віку та вважає, що має право на обов`язкову частку у спадщині, відповідно до ст.1300 ЦК України, може врегулювати спір шляхом переговорів або звернутися з відповідним позовом до суду. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17 Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини При цьому, відповідно до частини 1 статті 1241 Цивільного кодексу України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Непрацездатними вважаються жінки та чоловіки, що досягли пенсійного віку; інваліди І ІІ,ІІІ груп, незалежно від того, чи призначена їм пенсія. Згідно епікризу [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені Олександрійської ЦРЛ з 31.01.2011 року з діагнозом: облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок справа 4 ст., зліва - 2. Хронічна артеріальна недостатність 3 ст. Гангрена правої стопи. Ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний і постінфарктний(дата невідома) кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба 3 ст. стадія 2, ризик 3. Серцева недостатність 2А. функціональний клас 3. Анемія 2 ст. Дисциркуляторнаенцефалопатія 2-3 ст. змішаного генезу. Починається катаракта обох очей. 07.02.2012 р під СМА проведена операція: ампутація правої нижньої кінцівки в середній третині стегна. Згідно копії індивідуальної програми реабілітації інваліда №246, яка було заповнена 22.02.2012 року, [PERSON] має встановлений діагноз: облітеруючий атеросклероз нижніх кінцівок, зліва ІІ ст., справа ІV ст. Ампутаційна кукса с/3 правого стегна (з ураженням опорно-рухового апарату). Зазначено вид обмеження: до пересування, до трудової діяльності, протипоказані фізичні навантаження. Згідно копії довідки до акта огляду МСЕК серія 10 ААА №868376 від 22.02.2012 року [PERSON] , [INFO] , з 20.02.2012 року встановлено другу групу інвалідності, безтерміново, протипоказані фізичні навантаження. Згідно копії спадкової справи № 6/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведеної приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Приходько О.В. , 10.04.2012 р. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулося ТОВ «Сільськогосподарська виробнича компанія «Агродар Виробник» в особі директора Дорофєєва А.Ю. Згідно копії заповіту від 04.06.2009 р. [PERSON] на випадок своєї смерті заповів належні йому земельні ділянки № [NUMBER] , площею 6.21 га, кадастровий номер 3520380400:02:000:0536 , та № [NUMBER], площею 7.04 га, кадастровий номер 3520380400:02:000:0537 , розташовані на території Олександрівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області , - ТОВ «Сільськогосподарська виробнича компанія «Агродар Виробник» . Заповіт посвідчено 04.06.2009 р. приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Приходько О.М. Тобто, спадкодавець [PERSON] за життя розпорядився своїм майном на власний розсуд. 22.08.2012 р. приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Приходько О.В. були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом ТОВ «Сільськогосподарська виробнича компанія «Агродар Виробник» на земельні ділянки площею 6.21 га та 7.04 га, розташовані на території Олександрівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, які були зазначені у заповіті померлого [PERSON] . В копії спадкової справи наявна довідка від 29.03.2012 року №219 видана виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Олександрійського району , де зазначено, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , і помер [INFO] . Смерть зареєстрована в Петрівському управлінні юстиції у Кіровоградській області. Згідно копії договору оренди землі,укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агродар ЛТД» , та зареєстрованого в Олександрійському районному відділ КРФ ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель зроблено запис від 18.04.2007 р. №5, орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 7.04 га номер ділянки [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Олександрівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області . Договір укладено на 10 років з моменту реєстрації договору . В розділі реквізити сторін , орендодавець [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії Довідки №158 від 30.04.2020р. , виданої виконкомом Олександрівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області довідка№15 від 19.12.2018 року, яка була видана Олександрівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області на прохання родичів [PERSON] для оформлення спадщини після смерті сина [PERSON] про те, що вони проживали в [ADDRESS] , на основі погосподарської книги №5 за 2006-2010 р.р. Пізніше з`ясовано, що в книзі № 2 за 2006-2010 р.н. теж є запис про реєстрацію [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Довідку за № 15 від 19.12.2018 р. вважати недійсною. Згідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідност. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно дост. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частинами 4, 5 ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Така ж позиція викладена у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до якого, установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності як підстави для відмови в задоволення позову. Так, спадкодавець [PERSON] помер в 2011 році, позивачу було відомо про його смерть та наявність у останнього земельних ділянок.Але з приводу оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса лише в 2019 році, тобто через 8 років після відкриття спадщини. Позивачу в лютому 2012 року була встановлена 2 група інвалідності безтерміново, але він проживав не один, а з донькою. Посилання позивача на те, що він вважав, що зареєстрований за однією адресою з спадкодавцем і тому думав що прийняв спадщину після смерті спадкодавця, не можуть бути прийняті судом до уваги як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини.Позивачем не надано суду достатніх доказів , що протягом такого тривалого часу (8 років) існували причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій щодо прийняття спадщини, у зв`язку із чим позивач не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог . Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви протягом такого тривалого часу( 8 років) не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити через недоведеність позову. Позивач є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою МСЕК від 21.11.2018 року та пенсійним посвідченням серія [NUMBER], і на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, тому судові витрати відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed