Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування вимог зазначив, що він на підставі генеральної довіреності розпоряджається транспортним засобом автомобілем ВАЗ - 21093 держаний номерний знак [NUMBER]. 11.07.2013 року о 09-30 годині відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул.Карпинського у м.Маріуполі в районі перехрестя з вул. Котляревського, в порушення п.п.2.3 «б», 10.4 ПДД України при виконанні розвороту не з крайнього лівого положення на проїжджій частині не надав перевагу автомобілю, яким керував позивач та рухався у попутному напрямку, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем, який належить позивачу. З вини відповідача [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16.12.2013 року, [PERSON] був визнаний винним у скоєнні даного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У результаті ДТП позивачу причинено матеріальну шкоду, відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження по факту встановлення вартості матеріальної шкоди заподіяного власнику колісного транспортного засобу, сума матеріальної шкоди становить 5699,53 грн. Крім того позивач поніс судові витрати у вигляді витрат на проведення оцінки транспортного засобу у сумі 600 грн., та сплаті судового збору у сумі 243,6 грн. Діями відповідача [PERSON] позивачеві завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 3000 грн. В наслідок пошкодження автомобілю, неправомірними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка виразилась у стресах та душевних хвилювань, пов'язаних з необхідністю ремонтувати автомобіль, втрачати на це власний час та кошти, що призвело до зміни життєвого укладу. Позивач змушений був звертатися до органів ДАІ, експертів, відповідач у добровільному порядку не відшкодував заподіяну шкоду, тому він вимушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Цивільна-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК Статус». Просить суд стягнути з відповідача ПрАТ «СК Статус» на його користь матеріальну шкоду 4699,53 грн., з відповідача [PERSON] на його користь суму, яка не підлягає відшкодуванню страховою компанією в розмірі 1000 грн. (франшиза), моральну шкоду в розмірі 3000 грн., та стягнути з відповідачів судові витрати в у вигляді витрат на проведення автотоварознавчого дослідження 600 грн. та сплаті судового збору у сумі 243,6 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та ПрАТ «СК Статус» в судове засідання не з'явились, з невідомих суду підстав, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Ознайомившись з позовом, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі нотаріально посвідченої довіреності від 01.09.2010 року позивачу [PERSON] надано право виконувати усі дії, пов'язані з експлуатацією та розпоряджатися транспортним засобом автомобілем ВАЗ - 21093 держаний номерний знак [NUMBER], строк дії довіреності п'ять років. Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16.12.2013 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП. 11.07.2013 року о 09-30 годині відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул.Карпинського у м.Маріуполі в районі перехрестя з вул. Котляревського, в порушення п.п.2.3 «б», 10.4 ПДД України при виконанні розвороту не із крайнього лівого положення на проїжджій частині не надав дорогу автомобілю, яким керував позивач та рухався у попутному напрямку, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем, який належить позивачу Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON], як власника автомобіля «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], застрахована у ПрАТ «СК Статус» на підставі полісу № АЕ/1410063 від 30.12.2012 року. Ліміт відповідальності за зазначеним полісом за шкоду, заподіяну майну складає 50 000 грн., франшиза -1000 грн. Відповідно до наданого суду звіту автотоварознавчого дослідження по факту встановлення вартості матеріальної шкоди заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 23.07.2013 року вартість усунення дефектів автомобіля позивача складає 5699,52 грн. Згідно квитанції від 23.07.2013 року позивачем сплачено за проведення автотоварознавчого дослідження 600 грн. Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вимогами ч. 4 ст.61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтями 22, 1166 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтями 23, 1167 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, майном або в інший спосіб. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 1187 Цивільного Кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі (право власності, інше речове право, тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Матеріалами справи встановлено, що позивач на підставі довіреності управляє та розпоряджається транспортним засобом автомобілем ВАЗ - 21093 держаний номерний знак [NUMBER] , яким керував на час ДТП, тобто керував на передбаченій законом підставі. Відповідно до ст. 979 Цивільного Кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, у відповідності з лімітами відповідальності страховика, відшкодовує в установленому даним Законом порядку оцінену шкоду, спричинену в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. ст. 28, 29 зазначеного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованим в порядку, встановленому законодавством. Транспортний засіб відповідача [PERSON] на час ДТП був застрахований у ПрАТ «СК Статус», яка за умовами страхування відшкодовує шкоду без врахування франшизи. Відповідно до постанови суду відповідач [PERSON] визнаний винним у скоєні ДТП, тому дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи у завданні матеріальної шкоди позивачу. На підставі викладених норм законодавства, суд приходить до висновку, що з відповідача ПрАТ «СК Статус» на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, заподіяна транспортному засобу позивача в межах встановленого договором ліміту без врахування суми франшизи, тобто 4699,53 грн. та судові витрати по сплаті автотоварознавчого дослідження в сумі 600 грн. Матеріальна шкода в межах суми франшизи підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача в сумі 1000 грн. Згідно роз'яснень, даних у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з змінами), розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди. Визначаючи розмір відшкодування, суд враховує моральні страждання позивача, зміну його життєвого укладу через пошкодження автомобіля, але враховуючи конкретні обставини справи, вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] в рахунок заподіяної позивачу моральної шкоди 500 гривень, що на думку суду є розумним та справедливим. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволених вимог, тому з відповідача ПрАТ «СК Статус» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,6 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,6 грн.

Outcome: partial