Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказав, що 07.02.2013 року між ним та [PERSON], був укладений договір позики від 07.02.2013 року, посвідчений державним нотаріусом Дзержинської держави контори Донецької області. Так, відповідно до договору позики він надав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 159 860 гривень, що на день передачі грошей еквівалентно 20 000 доларів США за курсом НБУ. Зазначену суму відповідач зобов'язався повернути позивачу готівкою на руки до 07.02.2014 року. Проте грошові кошти не повернув, чим порушив зобов'язання, викладені в договорі позики. Відповідно до п.5 укладеного договору, в разі, коли позичальник не поверне позичені гроші у встановлений строк, він має сплатити пеню в сумі 1% в кожен день прострочки. Тому вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня за несвоєчасне погашення боргу у розмірі 2 501 809 грн. Крім того, просить урахувати курс долару США по відношенню до Національної валюти України гривні станом на день пред'явлення позову до суду та стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 521 600 грн. та понесені судові витрати у розмірі 8810 грн. Ухвалою від 20.07.2018 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче засідання. Ухвалою від 17.08.2018 підготовче провадження закрито, клопотання представника позивача про зменшення позовних вимог задоволено, позовні вимоги постановлено вважати зменшеними, такими, що містять вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в розмірі 521600 грн.; пені за несвоєчасне погашення боргу в розмірі 1000 грн.; витрат на оплату судового збору в розмірі 5226 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги уточнив, просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 521 600 грн. та судові витрати у розмірі 5226 грн, просив розглянути справу без участі його та позивача. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. На підставі ч. 2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.02.2013 року між [PERSON] та [PERSON]був укладений договір позики від 07.02.2013 року, посвідчений державним нотаріусом Дзержинської держави контори Донецької області, відповідно до якого позивач надав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 159 860 гривень, що на день передачі грошей було еквівалентно 20 000 доларів США за курсом Національного Банку України (а.с.6). Зазначену суму в розмірі 20000 доларів США відповідач зобов'язався повернути позивачу готівкою на руки до 07.02.2014 року. Однак, вказаного обов'язання не виконав, чим порушив зобов'язання, викладені в договорі позики. Відповідно дост. 1046 ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з вимогами ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч.ч.1,3ст.1049 ЦК Українипозичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду такої самої якості, що були передані йому) у строк та в порядку, що встановлюється договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з ч. 1ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно п.п.2-4 договору позики від 07.02.2013 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у разі невиконання боргу в сумі і строки, передбачені даним договором, позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав. Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов'язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Загальні положення виконання грошового зобов'язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» станом на 22.05.2018 року 100 доларів США становить 2608,3615 грн. (а.с.7). Таким чином, відповідач зобов'язання за договором позики не виконав, суду доказів на спростування вимог позивача про невиконання договору позики не надав, тому суд доходить висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у розмірі 521 600 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 5226 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved