Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що сім'я розпалась через відсутність взаємного порозуміння, систематичні суперечки вчинювані відповідачем, застосування ним же фізичного насильства до неї. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись що через наявність обставин зазначених вище, шлюбні відносини між ними припинилися, з жовтня 2015р. вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, не мають спільного побуту, а подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей, які ставали свідками постійних суперечок, впливає на психічний стан здоров'я, як її так і дітей. Просить змінити їй прізвище з «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]». Також заперечила проти повторного надання терміну на примирення, оскільки після надання попереднього терміну на примирення судом, вони з відповідачем на протязі місяця проживали за однією адресою, в ході чого останній продовжував вчиняти сварки, на будь - який телефонний дзвінок до неї, проявляв агресію, в ході чого починав ламати все в будинку, чим психічно травмував дітей та її. Відповідач [PERSON] позов не визнав, просив про повторне надання терміну на примирення. Факт прояву агресії під час терміну на примирення не заперечував. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини: - шлюб між сторонами зареєстрований 25.05.2002р. виконавчим комітетом Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області (свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 03.11.2015р., актовий запис №3) - від спільного шлюбу є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 04.03.2003р., свідоцтво про народження [NUMBER] від 01.12.2008р.); - станом на день розгляду справи в суді, майнового спору між сторонами та спору про місце проживання дітей немає, сторони, дійшли згоди про проживання дитини біля позивача (показання позивача та відповідача в якості свідка); - за період спільного проживання між подружжям склалися неприязні відносини на ґрунті систематичних сварок, застосування насильства з боку відповідача до позивача, що негативно впливало на психічний стан здоров'я позивача, дітей. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство та не мають спільного побуту з жовтня 2015 р. (показання позивача в якості свідка); - з 20.11.2015 р. по 20.01.2016 р. сторонам, за ініціативою суду, наданий строк для примирення два місяці, після надання якого сторони на протязі місяця продовжували проживати за однією адресою, в ході чого відповідач продовжував вчиняти сварки, на телефонні дзвінки до позивача проявляв агресію, в ході чого ламав все в будинку, що негативно впливало на психічний стан здоров'я позивача та дітей (показання позивача в якості свідка). Суд вважає, що між сторонами склалися відносини з приводу розірвання шлюбу. При прийнятті рішення суд, керується ст. 112 Сімейного кодексу України, відповідно до якої шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Суд вважає клопотання відповідача про повторне надання строку на примирення не підлягаючим задоволенню, з огляду на поведінку відповідача під час надання попереднього терміну на примирення. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як шлюб носить формальний характер, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved