Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 16.082013 року фізичною особою підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Відповідач підтвердив свою згоду з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», оскільки підписав анкету-заяву про приєднання до умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, таким чином між ним і банком укладено договір №б/н від 16.08.2013 року. Відповідачу встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок №26009051816987 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банка і Клієнту. Позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. У порушення умов договору, відповідач зобов'язання належним чином не виконав у звязку з чим за кредитним договором станом на 01.03.2017 року виникла заборгованість у розмірі 90302,10 грн., з яких заборгованість за кредитом 16637,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 28916,99 грн.; заборгованість за пенею за несвоєчасне виконання зобовязання - 38528,11, заборгованість по комісії 6220,00 грн. Оскільки 19.01.2017 року ФОП [PERSON] припинив свою господарську діяльність, про що внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вважає що вимоги до боржника можуть бути заявлені в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.08.2013 року у розмірі 90302,10 грн., а також судові витрати у розмірі 1600 грн. 00 коп. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився. Відповідно положень\~ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню. Даний висновок суду ґрунтується на наступному. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно анкети - заяви позичальника № б/н від 16.08.2013 року фізична особа-підприємець [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 19000,00 на поточний рахунок №26009051816987 зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», про що свідчить його підпис на анкеті-заяві про приєднання до умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Таким чином, суд дійшов висновку, що між ФОП [PERSON] і банком укладено договір. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. У порушення умов договору, відповідач зобов'язання належним чином не виконав у звязку з чим за кредитним договором станом на 01.03.2017 року виникла заборгованість у розмірі 90302,10 грн., з яких заборгованість за кредитом 16637,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 28916,99 грн.; заборгованість за пенею за несвоєчасне виконання зобовязань 38528,11 грн., заборгованість за комісією за користування кредитом 6220,00 грн. Згідно до ст.\~525,\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до\~ ст.610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі\~ ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що 19.01.2017 року ФОП [PERSON] припинив свою господарську діяльність, про що внесений відповідний запис. З огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст.\~ст.\~47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Враховуючи правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 4 грудня 2013\~року у справі № 6-125цс13, суд вважає, що основне зобовязання за кредитним договором в даному випадку не припинилося. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої обов'язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконував свої обов'язки за договором. Таким чином у порушення умов договору, позичальник свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості за кредитом та відсотками, що утворилася у відповідача. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. На підставі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості по пені у розмірі 38528,11 грн., суд зазначає наступне. Згідно положення статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р., якою введено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями. Згідно вказаної статті на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]. зареєстрований у місті Українськ, тобто населеному пункті, який відповідно до Розпорядження КМУ від 05.12.2015 року № 1275-р, відноситься до населеного пункту, де здійснювалася антитерористична операція. Судом встановлено, що позивачем здійснювалось нарахування заборгованості по пені та штрафам у період з 10.01.2014 року по 01.03.2017 року на загальну суму 38528,11 грн., однак враховуючи положення статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р., суд вважає, що вимоги щодо стягнення пені та штрафів за несвоєчасне повернення кредиту, за період з 14.04.2014 р. по 01.03.2017 р., у розмірі 38333,94 грн. задоволенню не підлягають. Що стосується нарахування пені за період з 10.01.2014 року по 14.04.2014 року, суд вважає, що задоволенню підлягає сума пені за цей період у розмірі 10,42 грн., з розрахунку, що за цей період було нараховано пеню у розмірі 194,17 грн. та відповідачем сплачено 183,67 грн. Оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.08.2013 року підлягають частковому задоволенню, та з відповідача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 51774,41 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16637,00 грн., заборгованості по відсотках у розмірі 28916,99 грн., заборгованості за пенею у розмірі 10,42 грн., та заборгованість за комісією у розмірі 6220,00 грн. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 1600 грн. 00 коп. покласти на відповідача, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. З урахуванням вказаних вимог закону з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 917 грн. 28 коп. (21774,41/90602,10)*100%=57,33%; 1600*57,33% =917,28 грн.).

Outcome: partial