Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати ним право власності на автомобіль марки Гольф ІІ 1987 року випуску, червоного кольору номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] Д.Н.З. [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] В обґрунтування позову покликається на те, що у квітні 2008 року позивач домовився з відповідачем про купівлю автомобіля марки Гольф ІІ 1987 року випуску, червоного кольору номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] д.н.з. [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] В порядку домовленостей вони дійшли згоди про порядок розрахунку за авто та інші істотні умови які мали значення. Позивачем було передано відповідачу в якості розрахунку за автомобіль 16 000, 00 грн. в присутності свідків, про що відповідач написав розписку та передав позивачу ключі та технічний паспорт на автомобіль. Відтак позивач з 2008 року відкрито володіє автомобілем та виконав всі обумовлені зобов'язання, тому фактично набув право власності на вищевказаний автомобіль, однак формально сторони його не перереєстрували, але оформили нотаріальне доручення, термін дії якого закінчився. На момент звернення до суду позивач не може перереєструвати вищевказаний транспортний засіб на себе, оскільки Пустомитівським ДВС в межах виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] накладено арешт на автомобіль. Також зазначає, що відповідач не оспорює право власності позивача на автомобіль. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити. 26.01.2018 року провадження у справі відкрито. 26.02.2018 року справу призначену до судового розгляду. У судове засідання позивач не з'явився, однак з'явився його представник [PERSON], який заявлені позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засіданні не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Скерував на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов [PERSON] про визнання права власності на автомобіль просить задоволити. Зазначив, що у квітні 2008 року він домовився з позивачем про продаж свого автомобіля та передав йому ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В свою чергу позивач передав йому попередньо обумовлену суму вартості автомобіля в розмірі 16 000, 00 грн. Жодних претензій до позивача він немає. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспрюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що власником автомобіля марки Volkswagen модель Golf 21.6 D, тип транспортного засобу - легковий комбі-В, рік випуску 1987, номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер д.н.з. [NUMBER] являється [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] 01.04.2008 року [PERSON] написав розписку, в якій зазначив, що він продав автомобіль [NUMBER], 1987 року випуску, [PERSON], за який отримав кошти в сумі 16 000, 00 грн. 12.07.2013 року [PERSON] оформив нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважено [PERSON] бути його представником при продажі обмінні, передачі в оренду чи позичку, за ціну і на умовах на свій розсуд, а також з питань пов'язаних з експлуатацією та утриманням автомобіля марки Volkswagen Golf 21.6 D, рік випуску 1987, номер шасі [NUMBER], тип транспортного засобу - легковий комбі-В, а у випадку необхідності зняти з обліку в органах ДАІ МВС України вказаний транспортний засіб, отримати транзитні номера, згідно з діючими правилами, а також на період дії цією довіреності керувати цим автомобілем на території України та за її межами. Довіреність видана з правом передоручення повноважень третім особам та дійсна до 10.08.2013 року. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 638 ЦК України угода вважається укладеною якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 5 ст. 656 ЦК України на окремі види майна може бути встановлено спеціальний порядок набуття громадянами права власності. Зокрема, відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Порядок набуття права власності на автомобіль встановлений Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів , затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року. (із змінами та доповненнями). Пунктами 7, 8 Порядку передбачено, що однією з умов відчуження транспортного засобу є зняття його з обліку в уповноваженому органі МВС. Відповідно до п. 40 Порядку зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду підрозділах Державтоінспекції (станом на момент укладення розписки) в сервісному центрі МВС (станом на момент звернення до суду ) на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця або рішення суду. Пунктом 43 Порядку передбачено, що якщо транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку із його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації. Отже, набуття права власності на автомобіль здійснюється при наявності договору купівлі-продажу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття цього засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в уповноваженому підрозділі МВС. За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Згідно правової позиції ВСУ від 16.12.2015 року у справі № 6-688цс15 видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Вищевказана правова позиція ВС України узгоджується з постановою Верховного суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.02.2018 року у справі № 640/7052/16-ц. Тому враховуючи те, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, цей автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за [PERSON], приходжу до висновку про відсутність правових підстав длязадоволення позовних вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом; право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Однак до даних правовідносин не можуть бути застосовані положення ст. 344 ЦК України, оскільки правовідносини які виникли між сторонами, а саме видача нотаріально посвідченої довіреності не носить договірних відносин, як це передбачено ч. 3 ст. 344 ЦК України, а надає лише право здійснювати представництво інтересів другої сторони, або вчинити від її імені правочин. Тому враховуючи вищенаведене в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed