Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму матеріальних збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 54063 грн. 70 коп., моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що 14 жовтня 2012 року о 22 годині 30 хвилин на 446 км. + 950 м. автодороги Київ-Одеса трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mercedes» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Ширяївського районного суду Одеської області від 27.05.2013 року відповідача було визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, а постановою апеляційного суду Одеської області від 21.01.2014 року постанову Ширяївського районного суду Одеської області залишено без змін. Згідно висновку № 9078 автотоварознавчого дослідження від 29.11.2012 року, сума матеріального збитку, завданого автомобілю позивача становить 104063 грн. 70 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УАСК АСКА» (поліс № АВ/4469519, що діяв з 11.10.2012 року по 11.10.2013 року, страхова сума 50000 грн.), а тому після вказаної ДТП 25.10.2012 року позивач звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 50000 грн., залишок невідшкодованої шкоди становить 54063 грн. 70 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Позивач посилається також на те, що йому була завдана також моральна шкода, яка виразилася в душевних стражданнях, переживаннях, складнощах побутового характеру, порушенням нормальний способу життя, неодноразове відвідування судів першої та апеляційної інстанції, участь у проведенні експертиз та досліджень. Будучі пенсіонером, він значно гірше переживає усі складності, пов'язані з ДТП, має незначні доходи і не може відремонтувати свій автомобіль за власні кошти, позбавлений можливості вільного пересування в робочих цілях, в зв'язку з чим ускладнилась його підприємницька діяльність, що негативно вплинуло на його матеріальне становище; факт ушкодження автомобіля викликав у позивача сильні переживання, так як він довгий час збирав кошти на його придбання. Посилаючись на вказані обставини, просить суд стягнути з відповідача вказані кошти. Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав. При цьому пояснив, що ДТП трапилась з вини відповідача, частина матеріальної шкоди відшкодована страховою компанією, а решту він просить стягнути з відповідача, який був присутнім при проведенні дослідження на визначення матеріального збитку. Також просить стягнути з відповідача моральну шкоду завдану пошкодженням автомобіля та перенесеними нервовими стражданнями. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали. При цьому пояснили, що відповідач не був при проведенні автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріальних збитків, експертом були допущенні порушення п. 5.2, 5.5, 5.6 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» так як автомобіль позивача мав попередні пошкодження, які не зазначені в дослідженні, Вважають вказане дослідження неналежним та недопустимим доказом, в зв'язку з чим просить відмовити у стягненні матеріальних збитків з відповідача. Щодо стягнення моральної шкоди також вважають, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів її заподіяння. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 жовтня 2012 року о 22 годині 30 хвилин на 446 км. + 950 м. автодороги Київ-Одеса за участю автомобіля «ВАЗ» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mercedes» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] сталась ДТП. Постановою Ширяївського районного суду Одеської області від 27.05.2013 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с. 5). Постановою апеляційного суду Одеської області від 21.01.2014 року постанову Ширяївського районного суду Одеської області від 27.05.2013 року було залишено без змін (а.с. 6-7). Згідно положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку №9078 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку власнику транспортного засобу, матеріальний збиток, спричинений власнику автомобіля «Mercedes-Benz Е280», державний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження при ДТП на момент складання дослідження (28.11.2012 року) становить 104063 грн. 70 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УАСК АСКА» і позивач звернувся до вказаної страхової компанії з заявою про страхове відшкодування та 22.09.2014 року на його платіжну картку від Одеської дирекції страхового відшкодування по договору № АВ/4469519 від 12.10.12 було перераховано 49242 грн. 55 коп. (а.с. 8, 45) Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Розмір завданого збитку пошкодженням автомобіля позивача склав 104063 грн. 70 коп., Одеською дирекцією страхового відшкодування 22.09.2014 року було перераховано позивачу страхове відшкодування у розмірі 49242 грн. 55 коп. і різниця становить 54821 грн. 15 коп., а позивач просить стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 54063 грн. 70 коп.. Суд вважає можливим позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди у вказаному розмірі задовольнити, оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК України суд не може виходити за межі позовних вимог. Посилання відповідача та його представника на те, що висновок автотоварознавчого дослідження не є неналежним та недопустимим доказом суд не приймає до уваги, оскільки він проводився в присутності відповідача та нічим не спростований (а.с. 9 зворот), а наявність на досліджуваному автомобілі попередніх пошкоджень, що відображено в п. 1.4 дослідження, в розрахунок величини втрати товарної вартості не враховувались, що і передбачено п.п. «Д» п. 8.6.2 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 року. Вказаний розмір матеріальних збитків обґрунтований, підтверджений документально, а тому підлягає стягненню з відповідача. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди з відповідача у розмірі 5000 грн., суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню виходячи з наступного. Ч. 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а п. 3 ч. 2 цієї статті встановлює, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Оскільки автомобіль позивача пошкоджено з вини відповідача, позивач тривалий час був обмежений у його використанні, було порушено нормальний спосіб його життя - позбавлений можливості вільного пересування, а тому виходячи із принципу розумності і справедливості суд вважає можливим стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Враховуючи викладене, суд вважає позов обгрунтованим і законним, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved