Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зобов'язати останню привести самовільно реконструйовану квартиру [ADDRESS], у первинний стан згідно з проектом забудови. При цьому посилається на те, що згідно документів, наданих КП ЖКС «Порто-Франківський», [PERSON] самовільно, без відповідних дозвільних документів здійснив роботи по реконструкції квартири, у зв'язку з чим Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження № 1938 від 02.12.2008 року «Про приведення самовільно реконструйованої квартири [ADDRESS], згідно з проектом забудови». Однак, у порушення ст. 100 ЖК України, ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 6 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, Положення про порядок реконструкції вбудованих, вбудовано-прибудованих і прибудованих приміщень в м. Одесі, затверджене рішенням Одеської міської ради від 17.04.2011 року, до теперішнього часу вказане розпорядження виконане не було. У судовому засіданні представник Приморської районної адміністрації Одеської міської ради за довіреністю Чубчик М.В. позов підтримав, просив суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що 02.12.2008 року Приморською районною адміністрацією було прийнято розпорядження № 1938 «Про приведення самовільно реконструйованої квартири [ADDRESS], згідно з проектом забудови», відповідно до якого гр.. [PERSON] було зобов'язано до 16.12.2008 року привести самовільно реконструйовану вказану квартиру згідно з проектом забудови. (а.с. 5). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації є підставою для, зокрема, оформлення права власності на об'єкт будівництва. 27 жовтня 2010 року [PERSON] за договором дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 2869, безоплатно передала у власність [PERSON] належну їй квартиру за [ADDRESS] Згідно до п.2 вказаного договору дарування, [ADDRESS] належала [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 28.12.2009 року за реєстровим № 3675, зареєстрований КП «ОБМТІ та РОН» 25.06.2010 року, номер запису 204 в книзі 729пр-181. Вказана квартира в цілому складається з 2-х кімнат, загальною площею 108, 5 кв.м., у тому числі житловою площею 31,4 кв.м., про що свідчить також технічний паспорт, виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» 23.07.2010 року. (а.с. 23-24) 26.10.2010 року право приватної власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON], про що свідчить витяг КП «ОМБТІ та РОН» про державну реєстрацію прав. (а.с. 22) Ураховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги і те, що за наявності правовстановлюючих документів, [PERSON] у відповідності до вимог закону набула право власності на [ADDRESS], що спірне майно на теперішній час не є самочинним будівництвом, що право власності відповідача на це майно не припинено у встановленому законом порядку, тому підстав для приведення до попереднього стану на підставі ст.376 ЦК України немає. Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а його позовні вимоги не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed