Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де зазначив, що 01.08.2016 року за участю транспортних засобів автомобіля марки «Хонда», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «ЗАЗ», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], відбулась дорожньо-транспортна пригода. 12.09.2016 року слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області винесено постанову про закриття кримінального провадження відносно відповідача у зв»язку з відсутністю в діях останнього ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 24.11.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченоог ст. 124 КУпАП, закрите у зв»язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач зауважує, що даними процесуальними рішеннями підтверджено обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема: винність дій відповідача, наслідки дорожньо-транспортної пригоди у вигляді тілесних ушкоджень. Посилаючись на витрати в розмірі 1772,29 грн., пов»язані із проходженням лікування, витрати по зберіганню належного позивачу транспортного засобу на спеціальному майданчику в сумі 1968,00 грн., позивач просить відшкодувати вказану суму матеріальних витрат, а також моральну шкоду в розмірі 10\~000,00 грн., яку позивач оцінює з огляду на характер незручностей та їх тривалість, які виникли в результаті пошкодження належного йому майна. В судове засідання учасники не з»явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивачем подано заяву про можливість слухання справи у його відсутності. Відповідач, представник залученої третьої особи ПАТ «Уніка» про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників, що відповідає положенням ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши зміст позовної заяви, додані до неї докази, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] 01.08.2016 року близько 9 год. керував автомобілем «Хонда», н.з. АМ 5912 АІ, по вул. Короленка м. Житомира від майдану Короленка в бік вул. Соснової м. Житомира та, виконуючи обгін на нерегульованому перехресті вул. Короленка-Чехова м. Житомира, здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», н.з. АМ 9430 ВО, під керуванням [PERSON], який здійснював маневр лівого повороту на вказаному вище перехресті доріг. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Обставини порушення правил дорожнього руху [PERSON], а також наслідки дорожньо-транспортної пригоди наведено у висновках постанови слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 12.09.2016 року про закриття кримінального провадження, постанови Богунського районного суду м.Житомира від 24.11.2016 року про закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП [PERSON] у зв»язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме : шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За ч.ч.\~1-3\~ст.\~22\~ЦК України\~особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками\~є: втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв'язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У відповідності до ст. 29 Закону України N\~1961-IV\~у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно зі ст. 24 Закону України N 1961-IV у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, за якими розмір страхового відшкодування, що може бути сплачено страховиком за укладеним із відповідачем договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, не покриває витрат на придбання лікарських засобів, зберігання транспортного засобу на стоянці або страховиком відмовлено у виплаті такого відшкодування (або існують умови для відмови у виплаті згідно ст. 37 Закону України N 1961-IV). Покладання відповідальності на відповідача по сплаті вказаних збитків не відповідатиме завданням страхування цивільно-правової відповідальності. З приводу відшкодування моральної шкоди суд вважає необхідним зазначити наступне. За положеннями ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода\~полягає: у\~фізичному болю\~та стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв'язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров'я; у\~душевних стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв'язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім'ї\~чи близьких\~родичів; у\~душевних стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв'язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; у\~приниженні честі\~та гідності\~фізичної особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної або\~юридичної особи. Моральна\~шкода відшкодовується\~грішми,\~іншим майном\~або в\~інший спосіб. Розмір\~грошового відшкодування\~моральної шкоди\~визначається судом\~залежно від\~характеру правопорушення,\~глибини фізичних\~та душевних\~страждань,\~погіршення здібностей\~потерпілого або\~позбавлення його\~можливості їх\~реалізації,\~ступеня вини\~особи,\~яка завдала\~моральної шкоди,\~якщо вина\~є підставою\~для відшкодування,\~а також\~з урахуванням\~інших обставин,\~які мають\~істотне значення.\~При визначенні\~розміру відшкодування\~враховуються вимоги\~розумності і\~справедливості. Приймаючи до уваги, що розмір моральної шкоди не є пов»язаним з розміром майнової шкоди ( ч.4 ст. 23 ЦК України), суд, за фактичного підтвердження завдання шкоди майну позивача, що виявилось у пошкодженні транспортного засобу, вважає можливим вирішити питання про відшкодування моральної шкоди. Судом враховано, що внаслідок пошкодження майна позивачу спричинені душевні та моральні страждання, що повязано з перенесенням незручностей, необхідністю докладання додаткових зусиль, часу, потрібного для забезпечення побутових запитів особи та його сім»ї, організації звичного порядку життя. Виходячи з принципів розумності, виваженості, суд стягує з відповідача моральну шкоду в сумі 2000.00 грн. Згідно з\~ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України\~підлягає до\~стягнення з\~відповідача на\~користь держави\~сума судового\~збору в\~розмірі 1921,00\~грн.\~пропорційно до\~задоволених вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial