Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до[PERSON], в якому просить зобов'язати [PERSON] (місце реєстрації: м. Львів, пл.Кропивницького, 3/13; ідентифікаційний номер [NUMBER]) не чинити [PERSON] (місце реєстрації: м. Львів, пл. Кропивницького, 3/13; ідентифікаційний номер [NUMBER]) перешкод в користуванні квартирою №13 на пл. Кропивницького, 3 у м. Львові та надати ключі від вказаної квартири. Вселити [PERSON] (місце реєстрації: м. Львів, пл.Кропивнипького, 3/13; ідентифікаційний номер [NUMBER]) у квартиру №13 на пл. Кропивницького, 3 у м.Львові. Встановити наступний порядок користування квартирою №13 на пл.Кропивницького, 3 у м. Львові: -виділити у користування [PERSON] (зареєстрованого за адресою: місце реєстрації: м. Львів, пл. Кропивницького, 3/13; ідентифікаційний номер [NUMBER]) житлову кімнату з індексом 13-8 площею 22,2 кв. м.; -виділити у користування [PERSON] (місце реєстрації: м.Львів, пл. Кропивницького, 3/13; ідентифікаційний номер [NUMBER]) житлову кімнату з індексом 13-9 площею 13,4 кв. м., та житлову кімнату з індексом 13-7 площею 19,9 кв. м.; -у спільному користуванні [PERSON] (місце реєстрації: м. Львів, пл. Кропивницького. 3/13; ідентифікаційний номер [NUMBER]) та [PERSON] (місце реєстрації: м. Львів, пл. Кропивницького, 3/13, ідентифікаційний номер [NUMBER]) залишити: кухню з індексом 13-4 площею 17,0 кв.м., вбиральню (поєднану) з індексом 13-2 площею 1,2 кв. м., ванну кімнату з індексом 13-6 площею 4,2 кв. м., коридор з індексом 13-1 площею 7,8 кв. м., коридор з індексом 13-5 площею 2,4 кв. м., комірку з індексом 13-3 площею 1,0 кв. м., балкон з індексом 13-11 площею 1,1 кв. м., балкон з індексом 13-10 площею 0,6 кв. м. В обґрунтування позову покликається на те, що він є власником 1/2 частини квартири №13 на пл. Кропивницького, 3 у м. Львові згідно рішення Галицького районного суду м. Львова від 26.05.2014 року. Інша 1/2 частини квартири належить відповідачу [PERSON]. Відповідно до даних технічного паспорту, складеного 27.08.2003 року, спірна квартира розташована на 4 поверсі 4-ох поверхового будинку та складається з 3 кімнат, житловою площею 55,5 кв. м., в тому числі: 1-а кімната з індексом 13-8 площею 22,2 кв. м., 2-га кімната з індексом 13-7 площею 19,9 кв. м., 3-я кімната з індексом 13-9 площею 13,4 кв. м., кухня з індексом 13-4 площею 17,0 кв. м., ванна кімната з індексом 13-6 площею 4,2 кв. м., вбиральня (поєднана) з індексом 13-2 площею 1,2 кв. м., коридор з індексом 13-1 площею 7,8; з індексом 13-5 площею 2,4 кв. м., комірка з індексом 13-3 площею 1,0 кв. м. Квартира обладнана балконами з індексом 13-10 площею 0,6; з індексом 13- 11 площею 1,1 кв. м. Загальна площа квартири 90,8 кв. м. На даний час у вказаній квартирі проживає [PERSON] та двоє малолітніх дітей. Він, як власник 1/2 частини квартири, позбавлений права користуватись та розпоряджатись нею, так як відповідач змінив замки на вхідних дверях та не впускає його до квартири, не бажаючи давати, будь-яких, пояснень. У зв'язку з цим, 23.04.2015 року він, звернувся із заявою до Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області та дав пояснення, щодо неможливості доступу до належної йому на праві власності квартири.Згідно відповіді Галицького РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області від 17.05.2015 року № 67/6830 за результатами розгляду заяви, позивачу повідомлено, що з [PERSON] проведено профілактичну бесіду про недопустимість протиправної поведінки в майбутньому та рекомендовано звернутись до суду в порядку цивільного судочинства. Не зважаючи на проведену з відповідачем працівниками правоохоронних органів співбесіду, ситуація щодо користування позивачем спірною квартирою не змінилась. Іншого житла у його власності не має. На даний час він не працює, має нерегулярний та мінливий дохід, змушений винаймати житло, також в нього на утриманні знаходяться малолітні діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та дружина, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку. Скрутне фінансове становище позбавляє його можливості викупити іншу ? квартири. Поділу вказана квартира між ним та відповідачем в натурі не підлягає, оскільки з врахуванням її технічних характеристик (зокрема, наявності 1-ї кухні, 1-го санвузла та 1-ї ванної кімнати), розташування на 4-му поверсі багатоквартирного житлового будинку виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири, є неможливим. Крім цього, за таких обставин будь-який поділ вказаної квартири призведе до неможливості користування спірними приміщеннями як житловими. При цьому, у зв'язку із значним збільшенням вартості за найм житла та комунальні послуги, він має намір реалізувати своє право на користування належним йому на праві власності житлом. З цією метою він, в усному порядку намагався узгодити з відповідачем порядок користування квартирою, однак добровільно вирішити вказане питання [PERSON] не бажає, чинить перешкоди у користуванні майном, тому змушений звернутися до суду з вимогою про усунення перешкод у користуванні квартирою та встановленням порядку користування квартирою. Позивач в судовому засіданні, позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам викладеним у позові. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, суд ухвалив слухати справу у її відсутності, на підставі наявних матеріалів справи, з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частина 4 статі 41 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що квартира №13 на пл.Кропивницького, 3 у м. Львові розташована на 4 поверсі 4-ох поверхового будинку та складається з 3 кімнат, житловою площею 55,5 кв. м., в тому числі: 1-а кімната з індексом 13-8 площею 22,2 кв. м., 2-га кімната з індексом 13-7 площею 19,9 кв. м., 3-я кімната з індексом 13-9 площею 13,4 кв. м., кухня з індексом 13-4 площею 17,0 кв. м., ванна кімната з індексом 13-6 площею 4,2 кв. м., вбиральня (поєднана) з індексом 13-2 площею 1,2 кв. м., коридор з індексом 13-1 площею 7,8; з індексом 13-5 площею 2,4 кв. м., комірка з індексом 13-3 площею 1,0 кв. м. Квартира обладнана балконами з індексом 13-10 площею 0,6; з індексом 13- 11 площею 1,1 кв. м. Загальна площа квартири 90,8 кв. м., згідно технічного паспорту /а.с.13/. Судом також встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частини квартири №13 на пл.Кропивницького, 3 у м. Львові згідно рішення Галицького районного суду м. Львова від 26.05.2014 року. Інша 1/2 частини квартири належить відповідачу [PERSON] /а.с.12/. Також з матеріалів справи видно, що [PERSON] 23.04.2015 року звертався з заявою до Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, в якій просив прийняти міри відносно його колишньої дружини [PERSON], яка змінила вхідні замки в квартирі за адресою м. Львів, пл. Кропивницького, 3/13 /а.с.17/. Окрім того, з матеріалів справи, а саме листа Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області від 17.05.2015 року /а.с.19/ вбачається, що звернення від 23.04.2015 року (ЖЕО № 4928) уважно вивчене та розглянуте. З громадянкою [PERSON] проведено профілактичну бесіду про недопустимість протиправної поведінки в майбутньому. Ст. 155 Житлового кодексу України визначено, що власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування своїм житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Згідно ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, в судовому засіданні достовірно доведено той факт, що відповідач незаконного чинить перешкоди в користуванні квартирою №13 на пл. Кропивницького, 3 у м. Львові. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved