Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, після неодноразового уточнення позовних вимог, просив: визнати незаконними дії відповідача, Одеського відділення Українського державного науково-виробничого інституту зйомок міст та геоінформатики ім. А.В.Шаха «Укргеоінформ» щодо: складання [PERSON] від 12 грудня 201 1 року (щодо обстеження земельної ділянки за адресою: місто Одеса, вул. Романа Кармена, 21) без укладення відповідного договору з замовником (ВКФ « Битрадіотехніка» у формі ТОВ), внесення до [PERSON] від 12 грудня 2011 року інформації про те, що «земельна ділянка знаходиться в постійному користуванні ВКФ «Битрадіотехніка» в формі ТОВ» без достатніх підстав, визначення у складеному [PERSON] від 12 грудня 2011 року позивача, [PERSON], користувачем металевого контейнера розмірами 6х4 м., який знаходиться на обстежуваній земельній ділянці; визначення [PERSON] в «Абрисі та описі меж за адресою: вулиця Р. Кармена, 21», який являється невідємним додатком до складеного [PERSON] від 12 грудня 2011 року, власником зазначеного контейнера; внесення до складеного [PERSON] від 12 грудня 2011 року інформації на підставі документально непідтверджених пояснень осіб, які не мають ніякого відношення до складання даного [PERSON]; визнати незаконною бездіяльність відповідача, Одеського відділення Українського державного науково-виробничого інституту зйомок міст та геоінформатики імені [PERSON] «Укргеоінформ» щодо: невказання в складеному [PERSON] від 12 грудня 2011 року мети обстеження земельної ділянки; власника обстежуваної земельної ділянки; визнати недійсним [PERSON] обстеження земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вулиця Романа Кармена, 21, складений 12 грудня 2011 року; стягнути з відповідача, Одеського відділення Українського державного науково-виробничого інституту зйомок міст та геоінформатики ім.. [PERSON] «Укргеоінформ», на користь [PERSON] відшкодування понесених судових витрат в загальній сумі 4490 (чотири тисячі чотириста девяносто ) гривен 80 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 12 грудня 2011 року відповідачем, Одеським відділенням Українського державного науково-виробничого інституту зйомок міст та геоінформатики ім. А.В.Шаха «Укргеоінформ», за заявою третьої особи - ТОВ ВКФ « Битрадіотехніка», складено акт обстеження земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вулиця Р.Кармена,21, в якому вказано, що на вищезазначеній земельній ділянці розташований металевий контейнер розмірами 6х4 м., який використовується позивачем в якості гаражу, хоча позивач [PERSON], не є ані власником, ані користувачем вищеназваного металевого контейнеру. Окрім того, даний акт складений без укладання будь-якого договору між відповідачем - Одеським відділенням Українського державного науково-виробничого інституту зйомок міст та геоінформатики ім.. [PERSON] «Укргеоінформ» та третьою особою ВКФ «Битрадіотехніка» в формі ТОВ, що свідчить про незаконність здійснення відповідачем обстеження земельної ділянки. Також в самому акті не вказано мету обстеження земельної ділянки, власника обстежувальної земельної ділянки, чим порушені права позивача, передбачені перед усім Законом України «Про інформацію». В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та додатково пояснила суду, що Позивач не є користувачем металевого контейнеру, встановленого за адресою: м. Одеса, вул. Р. Кармена, 21; ні відповідачем, ні третьою особою ( ТОВ «Битрадіотехніка») не надано в розпорядження суду жодного доказу того, що на момент складання відповідачем оспорюваного [PERSON] - ТОВ «Битрадіотехніка» являлось землекористувачем земельної ділянки, на якій розташована спірна споруда (металевий контейнер); жодна земельна ділянка не надавалась в користування третій особі ВКФ «Битрадіотехніка» у формі ТОВ; На думку представника Позивача те, що ВКФ «Битрадіотехніка» являється власником нежитлової споруди по вулиці Р.Кармена, 21 у м. Одесі, жодним чином не свідчить про те, що вона має будь-яке відношення до земельної ділянки, на якій розташована спірна споруда металевий контейнер. Також представник позивача просила стягнути з відповідача Одеського відділення Українського державного науково-виробничого інституту зйомок міст та геоінформатики ім.. [PERSON] «Укргеоінформ» судові витрати на загальну суму 4490,80 грн., з яких 465,90 грн. судовий збір; 25,90 грн. поштові витрати на оплату судових повісток сторонам по справі; 4000 грн.- гонорар по договору про надання правової допомоги. Представник відповідачів - Українського державного науково-виробничого інституту зйомок міст та геоінформатики ім.. [PERSON] «Укргеоінформ», Одеського відділення Українського державного науково-виробничого інституту зйомок міст та геоінформатики ім.. [PERSON] «Укргеоінформ», та третьої особи Виробничо-комерційної фірми «Битрадиотехніка» в формі товариства з обмеженою відповідальністю позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що 06.10.2011 року до Відповідача, Одеського відділення «Укргеоінформ», звернувся користувач земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Р. Кармена, 21 виробничо-комерційна фірма «Битрадіотехніка» з заявою про обстеження даної земельної ділянки загальною площею 1397 кв. м., яка була відведена заявнику на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №272 від 18.04.1968 року. При обстеженні було встановлено, що площа та конфігурація земельної ділянки відповідає наданим документам, дійсно складає 1397 кв. м. На протифасадному боці обстежуваної земельної ділянки в правому куті розташований металевий контейнер розмірами 6х4м. Контейнер повністю знаходиться на земельній ділянці ВКФ «Битрадіотехніка» та не зачипає меж земель загального користування. Зі слів генерального директора ВКФ «Битрадіотехніка» [PERSON], заступника генерального директора ВКФ «Битрадіотехніка» з економіки [PERSON] (яка була присутня при обстеженні земельної ділянки та брала участь у складанні акту), а також співробітника дільниці № 4 КП «ЖКС «Фонтанське», даний контейнер використовується Позивачем для зберігання власного автотранспорту. Про це також свідчив напис білою фарбою на чорній табличці, яка була прикріплена до забору («машины не ставить здесь выезд») Більш того, третьою особою надані до суду претензійні листи, які вона направляла на адресу Позивача, з повідомленнями про отримання даних листів Позивачем. Зі змісту листів було також видно, що саме Позивач користується вказаним контейнером. Жодної відповіді від Позивача на адресу третьої особи на ці листи не надходило. Всі дії відповідача по складанню оспорюваного акту були законні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач - Одеське відділення Українського державного науково-виробничого інституту зйомок міст та геоінформатики ім. А. В. Шаха «УКРГЕОІНФОРМ» є структурним підрозділом Українського державного науково-виробничого інституту зйомок міст та геоінформатики ім. А. В. Шаха «УКРГЕОІНФОРМ» міністерства охорони навколишнього середовища України. Воно створене Наказом директора «УКРГЕОІНФОРМ» №13 від 03.06.1999 року та діє на підставі Положення, яке затверджено Наказом №74к від 24.07.2006 року. У відповідності до п. 8.5 вказаного Положення, відносини Відділення з іншими підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами в усіх сферах виробничої діяльності здійснюються на основі договорів. У відповідності до ч. 1 ст. 639 ЦК договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. У відповідності з частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України, допускається укладання господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами, тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконань замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів. Представником позивача в судовому засіданні не доведено, що замовлення стосовно обстеження земельної ділянки є різновидом договорів, щодо яких встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання. Договірні відносини між Одеським відділенням Українського державного науково-виробничого інституту зйомок міст та геоінформатики ім. А. В. Шаха «УКРГЕОІНФОРМ» та ВКФ «Битрадіотехніка» стосовно замовлення з обстеження земельної ділянки підтверджуються листом ВКФ «Битрадіотехніка» №116 від 06 жовтня 2011 року з доданими документами (т. 1, арк. справи 39-43), копією відповіді відповідача №9/2 від 12.01.2012 року про повернення частини документів(т. 1, арк. справи 44) та, складений 12.12.2011 року, оспорюваний акт обстеження земельної ділянки (т. 1, арк. справи 4-5). В матеріалах справи також наявні рахунок на оплату здійсненного обстеження та квитанція по його оплаті (т. 1, арк. справи 150-151). Як встановлено в судовому засіданні, третя особа ВКФ «Битрадіотехніка» в формі ТОВ згідно Свідоцтва про право власності на нежилу будівлю серії САА №429856 від 16.06.2004 року (т. 1, арк. справи 41) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 2, арк. справи 70-71) є власником нежитлової споруди, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Р. Кармена, буд. 21. У відповідності до Довідки №678 від 31.01.2011 року, виданої Управлінням Держкомзему у місті Одесі, третя особа є користувачем земельної ділянки за адресою вул. Р. Кармена, 21 (т. 1, арк. справи 40). У відповідності до [PERSON] обстеження фактичних меж земельної ділянки, який був складений представниками КП «Земельно кадастрове бюро при Управлінні земельних ресурсів», фактична площа земельної ділянки, що знаходиться в користуванні третьої особи, складає 1397 кв. м. (т. 1, арк. справи 42-43). Згідно відповіді на запит суду Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси, у користуванні ВКФ «Битрадіотехніка» у формі ТОВ знаходиться земельна ділянка площею 1397 кв. м. за адресою: м. Одеса, вул. Р. Кармена, 21, заборгованість по сплаті земельного податку відсутня (т. 2, арк. справи 97). Відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Таким чином твердження представника позивача, що третя особа ВКФ «Битрадіотехніка» в формі ТОВ не є користувачем земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Р. Кармена, 21, спростовуються матеріалами справи. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Ст. 7 Закону передбачає, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. У відповідності до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про інформацію», будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом. При складанні оспорюваного акту, відповідачем використовувалась відкрита інформація про належність металевого контейнеру позивачу. В матеріалах справи містяться листи третьої особи до позивача [PERSON] з проханням демонтувати металевий контейнер, із повідомленнями про вручення (т. 1, арк. справи 124-128) та фотографії гаражу, з яких видно, що він знаходиться за металевою огорожею земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ВКФ «Битрадіотехніка» в формі ТОВ (т. 1, арк. справи 129). В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що позивач отримував листи від ВКФ «Битрадіотехніка», але наголосила, що в нього немає обовязку на них відповідати. Представником позивача в судовому засіданні не доведено порушення права на свободу інформації Позивача з боку відповідача - Одеського відділення Українського державного науково-виробничого інституту зйомок міст та геоінформатики ім. А. В. Шаха «УКРГЕОІНФОРМ» при складанні оспорюваного акту. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Оскільки сторона позивача, як передбачено ст. ст. 10 та 60 ЦПК України, не довела обставин, на які вона посилалася як на підставу для задоволення позову, тобто не доведено неправомірності дій відповідача при складанні оскаржуваного акту, а доводи відповідача найшли своє підтвердження при розгляді даної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed