Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме комунальною квартирою [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є його братом та сестрою. Відповідачі, починаючи з 2000 року і по теперішній час у квартирі не проживають. Він з відповідачами не спілкується, місце проживання йому невідоме. Довгий час він винаймав інше житло і фактично не проживав у даній квартирі. В цій квартирі з 2000 року проживала сама його покійна мати. З 2007 року мати періодично виїздила до Росії на заробітки. В 2013 році його мати померла в м. Москва Російської Федерації і з цього часу в квартирі ніхто не проживав. Відповідачі вели асоціальний спосіб життя, в зв`язку з чим перетворили квартиру на притулок для безхатченків. Наприкінці 2016 року після його повернення з зони АТО він звернувся до виконкому Покровської міської ради з клопотанням про визнання його основним наймачем в даній квартирі, сплативши всі борги по сплаті за житлово-комунальні послуги, які були нараховані по даній адресі. В 2018 році рішенням виконкому Орджонікідзевської міської ради №461 від 24.10.2018р. на його ім`я було переукладено договір найму житлового приміщення. На ремонт квартири він витратив понад 25тис.грн. Він неодноразово звертався до відповідачів з проханням добровільно знятись з реєстрації місця проживання, але відповідачі ніяким чином не реагують. Тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив не надали. Разом з тим, на адресу суду органом зв`язку повернутий конверт з повідомленням та довідкою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім цього, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідачів, з огляду на що відповідачі, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважаються такими, що отримали судову повістку. Представник Покровської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, але надав суду клопотання, в якому просить розглянути справу у відсутності їх представника, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення за наступних підстав. Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеним законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 47, 48 Конституції України закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права. Судом встановлено, що згідно Рішення виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області від 24.10.2018 року за №461 «Про переукладання договорів найму житлового приміщення» [PERSON] було призначено основним наймачем з переоформленням на його ім`я договору найму житлового приміщення, а саме комунальної квартири [ADDRESS] (а.с.8). Згідно довідки Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області №1601 від 13.10.2020р., за адресою - [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки начальника відділу ОН МКП «Житлкомсервіс» від 31.10.2020р., [PERSON] дійсно мешкала за адресою: [ADDRESS] , знята з реєстрації, [INFO] померла, а/з 5142 м. Москва Росія (а.с.10). Згідно акту МКП «Житлкомсервіс» від 10.10.2020р., зі слів сусідів, [PERSON] та [PERSON] не проживають по [ADDRESS] з 2000 року (а.с.12). Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, статтею 379 ЦК України зазначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Згідно до ч.2 ст.327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців». Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України «Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку». Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як випливає із зазначеної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при позбавлення права власності на житлове приміщення, позбавленні права користування житловим приміщенням, визнанні особи безвісно відсутньою, оголошенні фізичної особи померлою. З огляду на те, що Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.11.2016р. у справі №6-709цс16, в якій Суд прийшов до висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-якій час. Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved