Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 2674239/N від 13.12.2013 р., договором № 999-00087544 про надання кредиту від 13.12.2013р. в сумі 34 133,04 грн. та судові витрати в сумі 341,33 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, 13.12.2013 р. між сторонами було укладено договір № 2674239/N про надання кредиту, відповідно до якого відповідачу було надано кредит за допомогою платіжною картки VISA з максимальною сумою заборгованості 20 000 грн., із сплатою 12 % річних від суми заборгованості та з кінцевим терміном погашення до 12.12.2014 р. та договір № 999-00087544 банківського рахунку для відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися із використанням спеціальних платіжних засобів (картки VISA). 13.12.2013 р. між сторонами було укладено договір № 999-00087544 про надання кредиту, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит за допомогою платіжної картки VISA з максимальною сумою заборгованості 3 000 грн. та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 12.12.2015р. Банк свої зобов'язання за договорами виконав в повному обсязі надавши відповідачу кредитні кошти кошти. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, поточні платежі кредиту та нараховані відсотки не сплачує, на попередження не реагує. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами та понесені судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву в якій зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечив щодо стягнення з нього основної суми заборгованості, просить не стягувати із нього комісії за розрахункове обслуговування поточного кредиту та штраф, оскільки такі нараховані йому неправомірно. Заслухавши пояснення відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.12.2013 р року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання кредиту № 2674239/N, відповідно до якого відповідачу було надано кредит за допомогою платіжною картки VISA з максимальною сумою заборгованості 20 000 грн., із сплатою 12 % річних від суми заборгованості та з кінцевим терміном погашення до 12.12.2014 р. та договір № 999-00087544 банківського рахунку для відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися із використанням спеціальних платіжних засобів (картки VISA). Крім того, 13.12.2013 р. між сторонами було укладено договір № 999-00087544 про надання кредиту, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит за допомогою платіжної картки VISA з максимальною сумою заборгованості 3 000 грн. та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 12.12.2015р. Відповідач в свою чергу зобов'язався здійснювати повернення кредитних коштів та сплату відсотків щомісячними платежами відповідно графіків. Позивач прийнятті на себе зобов'язання по кредитних договорах виконав у повному обсязі, надавши визначені договорами кошти, що підтверджується виписками по договору № 2674239/N від 13.12.2013 р. та № 999-00087544 від 13.12.2013р. Згідно п.3.3.5 кредитного договору № 2674239/N, позичальник зобов'язаний повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання, штрафними санкціями у терміни, визначені договором. Відповідно до п.3.2.5 кредитного договору № 2674239/N, банк має право припинити подальше надання кредиту на умовах овердрафту та/або вимагати від позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним та/або суми неустойки, передбачених цим договором у випадках, коли позичальник затримує сплату частини кредиту та/або процентів щонайменше на один місяць. Вказане положення кредитного договору № 2674239/N відповідає також вимогам ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, згідно якої, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 4.9 кредитного договору позичальник зобов'язався за повне або часткове прострочення повернення кредиту та сплати процентів за користування ним або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі 200 грн. за перший прострочений платіж та 500 грн. за кожен наступний прострочений платіж. Згідно п.1.1 кредитного договору № 999-00087544 позичальник зобов'язується своєчасно погашати овердрафт, сплачувати фіксовану проценту ставку за користування кредитом, комісію передбачену договором та виконувати інші зобов'язання згідно цього договору. Пунктом 1.4 кредитного договору № 999-00087544 встановлено, що зменшення ліміту овердрафту та платежі з повернення овердрафту здійснюються у терміни та періоди вказані у договорі, зокрема позичальник зобов'язується з наступного місця після закінчення пільгового періоду щомісячно сплачувати не менше 3% заборгованості за кредитом згідно додатку № 1, який є невід'ємною частиною цього договору та відповідно до якого погашення основної суми кредиту має здійснюватись щомісячно. Відповідно до п.2.5 вказаного договору сплата процентів позичальником здійснюється з наступного місця після закінчення пільгового періоду та в подальшому щомісячно за фактичний термін користування кредитом не пізніше останнього робочого дня наступного за звітним, а також в день повернення заборговансоіт за кредитом в повній сумі. Як встановлено судом, відповідач умов кредитного договору № 2674239/N та кредитного договору № 999-00087544, не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених графіком повернення кредиту. На надіслані позивачем лист-претензію за вих. № 4312 від 13.06.2014р. та за вих. № 7049 від 24.07.2014р. з вимогами погасити заборгованість, відповідач жодним чином не відреагував. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 24.09.2014 р. загальна сума боргу за кредитним договором № 2674239/N становить 29 694 грн. 18 коп., з яких: 20 000 грн. - заборгованість за кредитом; 1 900 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 3594г рн.18 коп. - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; 4 200 грн.-штраф. Загальна сумв заборгованості у за кредитним договором № 999-00087544 станом на 24.10.2014 р. становить 4 438 грн. 86 коп., з яких: 2 998,60 грн. - заборгованість за кредитом; 544 грн.22 коп. - заборгованість по сплаті відсотків; 896 грн. 04 коп. - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредитів, не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договорами зобов'язань, а також враховуючи визнання ним позову, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягнення заборгованість за кредитним договором № 2674239/N в розмірі 29 694 грн. 18 коп. та заборгованість за кредитним договором № 999-00087544 в розмірі 4 438 грн. 86 коп. Суд не приймає до уваги покликання відповідача на неправомірність нарахування йому комісій та штрафів, оскільки таке нарахування передбачено кредитними договорами № 2674239/N та № 999-00087544, підписавши які відповідач погодився на умови таких нарахувань. Крім того, відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 статті 60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Проте, всупереч зазначених вимог законодавства, відповідач на підтвердження своїх покликань про неправомірність нарахування йому комісій та штрафів, жодних доказів не надав. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 341,33 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved