Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 60689,30 грн. страхового відшкодування, 2500,00 грн. за послуги експерта зі складання висновку автотоварознавчого дослідження та 840,80 грн. судового збору. В обґрунтування позову зазначає, що 27 травня 2019 року ним був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ ЛОУ «Українська пожежно-страхова компанія», про що було видано поліс № АОІ/1214748. Відповідно до укладеного договору страхова сума (ліміт відповідальності) сто тисяч гривень, франшиза становить дві тисячі гривень. Забезпеченим транспортним засобом за вищевказаним договором страхування є автомобіль RENAULT PREMIUM 420, 2007р.в., державний номер [NUMBER] , який належить позивачу на праві власності що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого Новояворівським ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області. Під час дії договору страхування, а саме 30 листопада 2019 року о 13 годині 30 хвилин в с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області 400 м. від кільця окружної дороги [PERSON] , володіючи на відповідній правовій підставі та керуючи автомобілем RENAULT PREMIUM 420, 2007 р.в., державний номер [NUMBER] , здійснюючи рух в одному напрямку зі мною проявивши неуважність до дорожньої обстановки не дав завершити маневр проїзду з правої в ліву смугу руху та скоїв зіткнення із автомобілем MERSEDES-BENS Е 200. державний номер [NUMBER] , яким керував позивач. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Після ДТП позивач та [PERSON] скористалися правом передбаченим п. 33.2 ст. ЗЗ Закону, та склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Відповідно до повідомлення [PERSON] визнав свою вину у даній ДТП. Після надання всіх необхідних документів на отримання страхового відшкодування тривалий час чекав відповіді відповідача стосовно скерування експерта та призначення виплати страхового відшкодування, неодноразово телефонував відповідачу, але відповіді стосовно призначення та виплати страхового відшкодування так і не отримав. Експерт також не був скерований. В зв`язку з цим позивач був змушений замовити послуги незалежного експерта. Та за свій кошт відремонтувати автомобіль MERSEDES-BENS Е 200, державний номер [NUMBER] . 15.012020 р. позивач отримав відповідь про те що ПрАТ ЛОУ «Українська пожежно-страхова компанія» вважає що немає законних підстав для здійснення виплати страхового відшкодування. Свою позицію аргументує тим що, закон виключає збіг в одній особі страхувальника і потерпілого за одним і тим же Полісом. Вважає, що відповідач незаконно та необґрунтовано відмовив в скеруванні експерта для огляду автомобілів, та в виплаті страхового відшкодування при настанні страхового випадку (ДТП 30.11.2019р.), у зв`язку з чим відповідач в свою чергу порушив право позивача на отримання страхового відшкодування, за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та право на те, щоб страхове відшкодування було виплачено своєчасно. На підставі ст. 32, 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначає, що у страховика була відсутні законні підстави для відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування. У зв`язку з тим, що страхове відшкодування до теперішнього часу відповідачем не виплачене, права позивача порушені і підлягають судовому захисту шляхом стягнення страхового відшкодування в розмірі 60689,30 грн., та 2500,00 грн послуги експерта з складання висновку судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою судді від 18.03.2020 року провадження у справі відкрито. 23.04.2020 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки відповідач діяв відповідно до чинного законодавства, а вимоги позивача не обґрунтовані та доказами не підтверджені. 19.06.2020 року справу призначено до судового розгляду. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгля справи у його відсутності, позовні вимоги заперечив з підстав наведених у відзиві на позовну заву, просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 27 травня 2019 року між ПрАТ ЛОУ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] мною був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що було видано поліс № АОІ/121474. Відповідно до укладеного договору страхова сума (ліміт відповідальності) сто тисяч гривень, франшиза становить дві тисячі гривень. Забезпеченим транспортним засобом за вищевказаним договором страхування є автомобіль RENAULT PREMIUM 420, 2007р.в., державний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві власності що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого Новояворівським ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області. Як зазначає позивач 30 листопада 2019 року о 13 годині 30 хвилин в с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області 400 м від кільця окружної дороги [PERSON] , володіючи на відповідній правовій підставі та керуючи автомобілем RENAULT PREMIUM 420, 2007р.в., д.н.з. [NUMBER] , здійснюючи рух в одному напрямку із позивачем [PERSON] , який керував транспортним засобом MERZEDEA-BENZ E200 д.н.з. [NUMBER] , проявивши неуважність до дорожньої обстановки не дав [PERSON] завершити маневр проїзду з правої в ліву смугу руху та скоїв зіткнення із автомобілем MERSEDES-BENS Е 200. державний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Після ДТП [PERSON] та [PERSON] скористалися правом передбаченим п. 33.2 ст. 33 «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Відповідно до повідомлення [PERSON] визнав свою вину у даній ДТП. року Разом з тим судом встановлено, та вбачається із наявної в матеріалах справи копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 30.11.2019 року таке учасникам дорожньо-транспортної пригоди не підписане, а тому судом оцінюється критично, не може бути визнано належним та допустимим доказом у справі. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З конструкції приведеної норми вбачається, що необхідною умовою цивільно-правої відповідальності особи є вина. У зв`язку із відсутністю підписів учасників дорожньо-транспортної пригоди на повідомленні про ДТП від 30.11.2019 року та за відсутністю у матеріалах справи інших доказів, суду не доведено вину [PERSON] у ДПТ що мала місце 30.11.2019 року, який керував забезпеченим відповідачем транспортним засобом на підставі поліс № АОІ/1214748 Водночас, виходячи зі схеми ДТП, яку приведено в повідомленні про ДТП (європротокол) в повідомленні про ДТП (форма для потерпілого) учасники рухались в попутному напрямку по сусідніх смугах для руху в одному напрямку. Позивач, рухався на автомобілі Мерседес ( [NUMBER] ) у правій смузі, а третя особа [PERSON] на автомобілі Рено ( [NUMBER] ) - в лівій. На вказаній ділянці має місце звуження дороги шляхом зменшення кількості смуг руху одному напрямку. Про це попереджає встановлений дорожній знак 1.5.2. «Звуження дороги з правого боку» та дорожня розмітка 1.19, яка попереджає про наближення до звуження проїзної частини (ділянки, де зменшується кількість смуг руху в даному напрямку). За таких умов водій транспортного засобу, який рухався у правій смузі руху, яким був позивач, повинен діяти у відповідності з пунктами 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України, а саме: 10.1. перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; 10.3. у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. Таким чином, судом встановлено, що позивач, керуючи автомобілем Мерседес ( [NUMBER] ), перед перестроювання повинен був спочатку переконатися що це не створить перешкод транспорту на лівій смузі руху, да дорогу всім транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку і тільки потім розпочинати маневр. Відтак, очевидно, що вказана пригода мала місце виключно внаслідок порушення Правил дорожнього руху позивачем. За таких умов [PERSON] не має права на відшкодування збитків, за відсутності настання цивільно-правової відповідальності особи, а саме [PERSON] , який керував забезпеченим транспортним засобом на підставі полісу № АОІ/1214748, а саме: Рено ( [NUMBER] ). Відмовляючи у задоволенні позову суд зазначає, що підстави для відмови виплаті передбачені ст. 32, 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» можуть бути застосовані тільки у випадку, якщо формально є підстави для виплати страхового відшкодування, однак як встановлено судом підстави для виплати відсутні. Таким чином, стороною відповідача обґрунтовано спростовано твердження позивача про безпідставність відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу, окрім того доказів на підтвердження заявлених вимог позивачем суду не представлено. Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи із суті та змісту заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у представлених суду доказах, а тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed