Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача страхове відшкодування за завдані збитки в розмірі 10684,12 грн. та судові витрати у справі. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. Представник позивача в судове засідання не зявився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнав та пояснив, що про дорожньо-транспортну пригоду повідомив страхову компанію в той же день по телефону, а наступного дня у приміщенні філії ПАТ «УПСК» в м.Рівне написав заяву-повідомлення про страховий випадок на бланку позивача, яку в нього прийняла працівниця компанії. Представник відповідача пояснив, що відповідачем повністю виконано зобовязання по договору страхування, а тому відсутні підстави для регресних вимог. Просять в задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] показав, що працює начальником відділу автотранспортного страхування Рівненської філії ПАТ «УПСК». В листопаді 2013 року філією було здійснено виплату за пошкоджений автомобіль «Мазда» по претензії СК «Уніка». На претензійний лист з вимогою сплатити страхове відшкодування відповідач надіслав відповідь, де зазначив, що він повідомляв про страховий випадок диспетчера. Підтвердив, що реєстрація такої інформації дійсно відбулася. Однак, в журналі обліку вхідної документації та в матеріалах страхової справи відсутня письмова заява-повідомлення відповідача, яку він мав би подати протягом трьох днів з моменту ДТП. Бланк, на якому написана заява відповідача, дійсно такий, який використовується в їх компанії, але підпис на заяві не його. Особисто він заяви у відповідача не приймав та не реєстрував. Також пояснив, що на час відсутності його на робочому місці документи приймають співробітниці офісу Рівненської філії. Свідок [PERSON] показав, що відповідач повідомив про ДТП з його участю в той же вечір, коли це сталося, і він порадив йому зателефонувати за номером телефону, вказаному у страховому полісі. Наступного дня він підвозив відповідача на своєму автомобілі до філії страхової компанії в м.Рівне та заходив разом з ним у приміщення компанії, чекав під кабінетом. Хвилин через 15-20 відповідач вийшов та сказав, що повідомив страхову компанію про ДТП і все оформив. Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, показання свідків, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Оболонського районного суду міста Києва від 18 червня 2013 року у справі № 569/7650/13к [PERSON] притягнутий до відповідальності за ст.124 КУпАП. 21 травня 2013 року близько 19 години 05 хвилини на перехресті вулиць Вишгородської та Полярної в м.Київ [PERSON], керуючи автомобілем марки «Рено», реєстраційний номерний знак [NUMBER], порушив п.13.1 Правил дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Мазда 3», реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Транспортний засіб «Мазда 3» був застрахований за договором добровільного комплексного страхування на транспорті №131208/4002/9009758 від 5 лютого 2013 року в ПАТ «СК «УНІКА». Після виплати страхового відшкодування ПАТ «СК «УНІКА» звернулось із регресною вимогою до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON], водія автомобіля «Рено», застрахована відповідно до поліса АЕ/0294928 в ПАТ «УПСК». Позивач сплатив для ПАТ «СК «УНІКА» страхове відшкодування в розмірі 10684,12 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 333 від 18 листопада 2013 року. Відповідно до ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування звернувся до відповідача із регресною вимогою, оскільки ним не було повідомлено страховика про страховий випадок у строки і за умов, визначених у п.п.33.1.2 п.33.1 ст.33 Закону. З розяснень, викладених у п.19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», вбачається, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку. Свідок [PERSON] в якості доказу надав у розпорядження суду письмове повідомлення про страховий випадок, сформоване асистуючою компанією «ТРАСА», з якою ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» укладено договір про співпрацю в напрямку врегулювання страхових випадків. Письмове повідомлення сформовано 21 травня 2013 року за інформацією, наданою водієм [PERSON] в телефонному режимі з місця ДТП. В оригіналі страхової справи за страховим випадком, що стався 21 травня 2013 року, у додатку до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ, № 37С/05/13 від 10 червня 2013 року, виконаного ПП «ГАЛавтоекспертиза», наявні протоколи огляду транспортного засобу від 24 травня 2013 року та 10 червня 2013 року, в яких в якості представника вказаний співробітник ПрАТ «УПСК» [PERSON] Вказана обставина доводить факт, що позивачу було відомо про страховий випадок, оскільки представник позивача брав участь в огляді пошкодженого автомобіля на третій день після ДТП. Крім того, доказом виконання відповідачем умов договору страхування є також копія заяви-повідомлення про страховий випадок від 22 травня 2013 року, заповнена відповідачем на бланку ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Таким чином, суд вважає, що на виконання вимог ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховику ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було повідомлено страхувальником [PERSON] про страховий випадок як через асистуючу компанію «ТРАСА» з місця ДТП, так і шляхом подання письмової заяви про подію наступного дня після ДТП співробітникам Рівненської філії ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується зазначеними вище письмовими доказами та показаннями свідків. Згідно ч.2 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не скористався своїм правом бути присутнім в судовому засіданні через свого представника і навести доводи на спростування заперечень відповідача та поданих останнім доказів. За клопотанням представника позивача судом здійснення провадження неодноразово призначалося в режимі відеоконференції, однак, за повідомленням працівників Подільського районного суду м.Київ представник позивача в судове засідання не зявлявся. Оскільки відповідачем виконано обовязки по страховому полісу та надано письмове повідомлення про ДТП, суд вважає, що у позивача відсутні підстави для регресних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed