Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту, накладеного згідно постанови ВП № 36166218 від 18.06.2014 року державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, майно, належне на праві власності відповідачу [PERSON], а саме 3-кімнатну квартиру, загальною площею 60,10 кв.м., житловою площею 45,40 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] (далі - Квартира); зобовязати Московський ВДВС ХМУЮ внести до Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідні записи про зняття арешту з Квартири. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до кредитного договору № HAEHGK01270004 від 15.05.2006 року, укладеному між позивачем та [PERSON] (далі Кредитний договір), остання отримала кредит у розмірі 36540,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 14.05.2021 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, позивач та відповідач уклали договір іпотеки № HAEHGK01270004 від 15.05.2006 року, згідно умов якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме Квартиру, яка належить їй на праві приватної власності. Постановою державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ [PERSON] від 18.06.2014 року, накладено арешт на все майно [PERSON], в тому числі на Квартиру. Наявність вказаного арешту порушує права позивача, який має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок арештованого майна. Представник позивача в судове засідання 09.03.2016 року не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за їх відсутності, суду не надали. Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]», у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Між позивачем та [PERSON] укладено Кредитний договір від 15.05.2006 року № HAEHGK01270004, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 41582,58 доларів США на придбання квартири у розмірі 36540,00 доларів США. Також між позивачем та [PERSON] укладено Договір іпотеки від 15.05.2006 року № HAEHGK01270004 (далі Договір іпотеки). Згідно умов вказаного Договору іпотеки, [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, передала в іпотеку Квартиру. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.06.2009 року стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором від 15.05.2006 року у розмірі 36066,57 доларів США. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме Квартиру, шляхом продажу вказаної квартири ЗАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселено всіх осіб, які зареєстровані та проживають в Квартирі. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.10.2012 року, заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.06.2009 року по цивільній справі за позовом ЗАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно, залишено без задоволення. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.02.2013 року, рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.06.2009 року змінено, а саме скасовано в частині задоволення позовних вимог про виселення всіх осіб, які зареєстровані і проживають у Квартирі, в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. Зазначено початкову ціну продажу Квартири не нижче ринкової ціни на дану Квартиру і в даній місцевості. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Як вбачається з копії постанови Московського ВДВС ХМУЮ від 18.06.2014 року, ВП № 36166218, 18.06.2014 року Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в інтересах стягувача ПАТ «Ві Ей [PERSON]», на виконання виконавчого листа № 2-4303/11, виданого 30.10.2012 року на підставі рішення суду від 19.12.2011 року, було накладено арешт на все майно [PERSON] Згідно\~ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 575 ЦК України\~передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно\~ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до\~ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог\~\~стягувачів,\~\~які\~\~не\~\~є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість\~\~ предмета\~\~ застави\~\~перевищує\~\~розмір заборгованості боржника заставодержателю. Таким чином, вказаними актами законодавства встановлено пріоритетність вимог, забезпечених іпотекою, перед вимогами інших кредиторів. Як вбачається з положень ч. 4 ст.\~54, ч. 5 ст.\~60 Закону України «Про виконавче провадження», заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Судом встановлено, що Квартира була передана в іпотеку 15.05.2006 року, тобто до того, як було ухвалено рішення суду від 19.12.2011 року, на підставі якого державним виконавцем 18.06.2014 року було накладено арешт на Квартиру в інтересах третьої особи, яка є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні. Наявність вказаного вище арешту унеможливлює реалізацію позивачем переважного права на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про звільнення Квартири з-під арешту та задовольняє вказані вимоги. В задоволенні позовних вимог в частині зобовязання Московського ВДВС ХМУЮ внести до Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідні записи про зняття арешту з Квартири, суд відмовляє у зв'язку з їх передчасністю, оскільки позивачем не доведено факт порушення його прав в цій частині відповідачем, зокрема не надано доказів неправомірної відмови ВДВС у вчиненні вказаних вище дій. Також позивачем всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду доказів на підтвердження наявності відповідного запису про арешт Квартири у вказаному вище Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Так, позивачем надано суду лише Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, проте Квартира є нерухомим майном. Роз'яснити позивачу, що в разі відмови ВДВС у вчиненні вказаних вище дій, він не позбавлений права звернутись до суду з відповідним позовом в порядку відповідного судочинства. На підставі ст. 79, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про її виклик до суду.

Outcome: partial