Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт не проживання відповідача [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 18 лютого 2007 року за адресою: вул. Миру, буд. № 25, с. Камянка Біляївського району Одеської області, а також визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 81,4 кв. м, у тому числі житловою площею 40,8 кв. м, з надвірними спорудами: сараєм, льохом, огорожею та цистерною, що розташований по вул. Миру, буд. № 25, с. Камянка Біляївського району Одеської області, у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 18 лютого 2007 року. Свої вимоги мотивує тим, що 18 лютого 2007 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами: сараєм, льохом, огорожею та цистерною, що розташований по вул. Миру, буд. № 25, с. Камянка Біляївського району Одеської області. Після смерті батька він, як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення спадщини, але йому було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як відсутні правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок, що належав спадкодавцю. Іншими спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька є його брат [PERSON] та мати [PERSON], які спадщину у встановленому законом порядку не прийняли та з заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до нотаріальної контори не звертались. Відповідач [PERSON] з 2004 року по теперішній час за місцем реєстрації в с. Камянка по вул. Миру, буд. № 25 Біляївського району Одеської області не проживає, разом з померлим батьком на час відкриття спадщини не проживав, спільне господарство не вів, його похованням не займався, у звязку з чим позивач просить встановити факт не проживання відповідача [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. В свою чергу позивач вказує, що фактично прийняв спадщину після смерті батька, оскільки постійно по день його смерті проживав разом з ним у вказаному будинку і зараз там мешкає, доглядає за будинком та сплачує комунальні платежі, а тому вважає, що має право на даний житловий будинок, яким він користується. У звязку з викладеним він звернувся з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, але від його представника до суду надійшла заява, в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, судові повістки повернулись на адресу суду у звязку з його не проживанням за вказаною адресою. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі та просить справу розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18 лютого 2007 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 096020 (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами: сараєм, льохом, огорожею та цистерною, що розташований по вул. Миру, буд. № 25, с. Камянка Біляївського району Одеської області, відповідно до технічного паспорту на житловий будинок (а.с.14-19). Позивач є сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 224981 (а.с.7), а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України він являється спадкоємцем за законом першої черги. З матеріалів спадкової справи № 467/2017 до майна [PERSON], померлого 18 лютого 2007 року, вбачається, що інші спадкоємці за законом першої черги дружина та син померлого [PERSON] та [PERSON] з заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не звертались. З акту про не проживання, складеного 14 вересня 2017 року комісією у складі депутата Камянської сільської ради [PERSON] та громадян [PERSON] і [PERSON], вбачається, що [PERSON] постійно з 2004 року і по теперішній час за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Камянка, вул. Миру, 25 не проживає. Спільне господарство зі своїм батьком [PERSON], який помер 18 лютого 2007 року не вів, не приймає будь-якої участі в догляді за будинком та не сплачує комунальні послуги. Під час обстеження будинку особистих речей [PERSON] в зазначеному будинку не виявлено. На сьогоднішній день у будинку постійно проживає [PERSON], який доглядає за будинком, підтримує його в належному стані, сплачує номінальні послуги (а.с.13). Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї та прописку) Камянської сільської ради Біляївського району Одеської області № 624 від 16 серпня 2017 року, у житловому будинку, який належить [PERSON], по вул. Миру, № 25 в с. Камянка Біляївського району Одеської області зареєстровані 2 особи: [PERSON] (був зареєстрований та проживав по день смерті 18 лютого 2007 року); [PERSON] дружина (проживає); [PERSON] син (зареєстрований та проживає); [PERSON] син (зареєстрований) (а.с.12). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто спадщину відповідач не прийняв. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ч. 1 ст. 16 вказаного кодексу встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідач не є таким, що порушив цивільні права позивача, оскільки він не реалізував своє право щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті батька, а тому позовні вимоги в частині встановлення факту не проживання відповідача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задоволенню не підлягають. 16 серпня 2017 року позивач, який постійно проживав з батьком на день його смерті, про що свідчить довідка виконавчого комітету Камянської сільської ради Біляївського району Одеської області № 625 від 16 серпня 2017 року, звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, тобто відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину. Листом № 3578/02-14 від 13 вересня 2017 року державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований в с. Камянка по вул. Миру, № 25 Біляївського району Одеської області, і рекомендував звернутись до суду, так як відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок, що належав спадкодавцю (а.с.22). Відповідно до листа КП «БТІ» ОМР № 5569-11/2348 від 01 вересня 2017 року згідно архівів реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: Одеська область Біляївський район с. Камянка вул. Миру, № 25, не проводилась (а.с.20). Той факт, що зазначений житловий будинок при житті належав [PERSON] підтверджується записом погосподарської книги № 03 за 2016-2020 р.р. стор.27-28, відповідно до довідки виконавчого комітету Камянської сільської ради Біляївського району Одеської області № 622 від 16 серпня 2017 року (а.с.8). З довідки виконавчого комітету Камянської сільської ради Біляївського району Одеської області № 621 від 16 серпня 2017 року вбачається, що по день смерті 18 лютого 2007 року [PERSON] належав житловий будинок побудований в 1965 році, що знаходиться за адресою: Одеська область Біляївський район с. Камянка вул. Миру, буд. № 25. За зазначеним житловим будинком закріплена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства земельна ділянка загальної площею 0,32 га, в тому числі: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га, ведення особистого селянського господарства 0,07 га земель Камянської сільської ради Біляївського району Одеської області. Державний акт на право власності на землю не видавався (а.с.9). З технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого ПП «Одеське БТІ» вбачається, що житловий будинок, розташований в с. Камянка Біляївського району Одеської області по вул. Миру, № 25 побудований у 1965 році і має загальну площу 81,4 кв. м, житлову 40.8 кв. м, є надвірні споруди: сарай, льох, огорожа, цистерна (а.с.14-19) З довідки Камянської сільської ради Біляївського району Одеської області №622 від 16.08.2017 року вбачається, що відповідно до запису в погосподарській книзі №03 за 2016-2020 рр. стор. 27-28 житловий будинок №25, розташований по вул. Миру в с. Камянка Біляївського району Одеської області числиться за [PERSON] (а.с. 8) Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору було покладено саме на сільські ради. Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто запис у погосподарській книзі визнавався в якості актів органів влади, що підтверджує право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними спорудами: сараєм, льохом, огорожею та цистерною, що розташований по вул. Миру, буд. № 25, с. Камянка Біляївського району Одеської області, у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 18 лютого 2007 року.

Outcome: partial