Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Виконавчий комітет Запорізької міської Ради в особі служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що на обліку служби у справах дітей Запорізької міської ради перебувають малолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та неповнолітній [PERSON] [INFO], що опинилися у складних життєвих обставинах, батьками яких є відповідачі, шлюб між якими розірвано рішенням Хортицького районного суду від 20.06.2017 року. Мати дітей [PERSON] понад 5 років проживає на території США, спілкується з дітьми за допомогою технічних засобів зв'язку. Діти мешкають з батьком [PERSON] в [ADDRESS]. Допомогає по догляду за дітьми старша сестра [PERSON] 1999 гоку народження, а також тривалий час допомогала няня. 30.12.2017 року до позивача надійшло повідомлення від журналіста [PERSON], про насилля в сім'ї [PERSON] , що стало відомо 30.11.2017 року при спілкуванні з [PERSON], 01.12.2017 року діти були тимчасово влаштовані до КЗ ''Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей'' ЗОР на підставі розпорядження голови адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району №598. Позивач вважає, що Відповідачі неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки по вихованню дітей, тому просять позбавити їх батьківських прав та стягнути аліменти. Ухвалою суду від 18.12.2017 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд в загальному порядку.(а.с.25т.1) 29.01.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяві від імені [PERSON], в якому просить відмовити позивачу в задоволені позовних вимог. (а.с.43-51, т.1) В судовому засіданні представник позивача Романенко О.О. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали судові пояснення, аналогічні викладеним у позові. Крім того, пояснила, що в сім'ї ситуація напружена,бо [PERSON] -батько не має впливу на всіх дітей, бо коли вони спілкуються з матір'ю [PERSON], то вона їх налаштовіє проти батька [PERSON], тому і просила журналіста [PERSON] розібратися з приводу порушенням прав дітей з боку батька. Була підозра про насильство в сім'ї, направлено повідомлення до поліції, прокуратури. Докази застосування насилля до [PERSON] відсутні. Але в сім'ї відсутня єдина модель виховання, бо мати [PERSON] виїхала до США з приводу лікування доньки [PERSON], спілкується з іншими дітьми за допомогою технічних засобів, тому вважають, що існують всі підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, пояснивши, що займається утриманням та вихованням всіх дітей, насильницьких дій щодо [PERSON] не вчиняв, вона є хворою дитиною і потребує лікування. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог,надав судові пояснення, аналогічні, викладеним у відзиві [PERSON] на позов ( а.с.43-51), пояснивши, що з 2011 року займається утриманням та вихованням дітей. Виїхала до США для проведення операції, яку потребувала донька [PERSON]. На утримання дітей надсилала грошові перекази, оплачує комунальні послуги, послуги няні. Постійно спілкується з дітьми за допомогою інтернту. Представник третьої особи Махлайчук В.М. надала письмові пояснення ,в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала та вважає доцільним позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дітей, так як мати [PERSON] самоусунулась від їх виховання, виїхавши до Америки, а щодо батька [PERSON] була заява щодо вчинення ним насильницьких дій в сім'ї. Згідно повідомлення Запорізької місцевої прокуратури №3 повідомлено, що здійснення представницької функції прокурора при розгляді цієї справи не відповідає вимогам діючего законодавства.(а.с.201 т.1). Суд, заслухав сторони, пояснення свідків, вислухав думки дітей, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов не підлягаючим задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Хортицького районного суду 20.06.2017 року. Вони є батьками дітей [PERSON].[INFO] року народження, [PERSON] [INFO], [PERSON], [PERSON] [INFO] (а.с.5-7), які зареєстровані за адресою-м.Запоріжжя, [ADDRESS] (а.с.81, т.1). Мають статус багатодітної родини (а.с. 54,т.1) . Відповідно до актів обстеження умов проживання від 04.10.2017 року, 28.11.2017року, умови проживання задовільні (а.с.13-14, т.1) З'ясовано, що з 2011 р. і по теперішній час сторони разом не проживають, бо [PERSON] виїхала до США для лікування доньки [PERSON], яка потребувала термінового оперативного втручання (а.с.82-86,т.1). [PERSON] відповідно до документів здобула кваліфікацію лікаря (а.с.55-59,т.1). Відповідно до довіреності [PERSON] уповноважила [PERSON] займатися оформленням паспортних документівдля виїзду за кордон їх дітей та будь яких питані виховання. (а.с.87-88, т.1) 01.12.2017 року діти були тимчасово влаштовані до КЗ''Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей'' ЗОР на підставі розпорядження голови адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району №598. Свідок [PERSON] суду пояснила, що як журналіст, спілкувалась в мережі інтернет з [PERSON], яка їй повідомила, що зі слів доньки [PERSON] почула, що батько [PERSON] вчиняв відносно доньки [PERSON] насильницькі дії. [PERSON] надала дозвіл на з'ясування цих обставин та опитати дитину., при цьому повідомила, що [PERSON] має відхилення з психіки. Свідок опитала дитину на власний розсуд, без лікаря, представника органу опіки та піклування, без дозволу батька [PERSON], яка розповіла про дії батька. Розмова була записана на диск, який передано до служби у справах дітей, для подальшого звернення до правоохоронних органів та з'ясування всіх обставин. Вдома знаходилась [PERSON], яка розповіла про сімейне життя родини, що їх мати [PERSON] уїхала до Америки, щоб вилікувати сестру [PERSON], звідки пересилає достатньо коштів, на все необхідне для життя сім'ї, спілкуються з нею через мережу інтернет.Діти доглянуті , батька люблять. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює психологом центру соціально-психологічної реабілітації дітей, в якому з 01.12.2017 року знаходяться четверо дітей [PERSON], які проживали з батьком, а їх мати уїхала до Америки з приводу лікування їх сестри. Діти охайні, мають дорогі речі, телефони, планщети, фінансування від матері, з якою постійно спілкуються по скайпу Батько забирає дітей на вихідні дні додому. Анастасія, психічно хвора дитина, знаходиться на лікуванні в лікарні. Всі діти бажають якнайшвидше повернутися в родину, до батька і мами. Суд, за клопотанням позивача, опитав також в якості свідків дітей. [PERSON] суду пояснив, що з мамою постійно спілкується по скайпу, вона присилає кошти, а батько купує продукти, необхідні речі, готує їжу, дуже хоче жити сім'єю вдома. [PERSON] суду пояснила, що в них велика родина, трьохкімнатна квартира, гарні умови, у кожного своє ліжко, є все необхідне для життя-і речі, і одяг, і продукти, гроші висилає мама із Америки. Вона мріє повернутися жити до батька. [PERSON] суду пояснив, що дуже любить маму, свою родину, та бажає повернутися з центру в свою квартиру, де було все гарно, мешкали дружньо, мати постійно надсилала кошти на утримання всіх дітей, а потім поїхати до матері на подальше навчання. Від [PERSON] почув, що зі слів [PERSON], батько вчиняв насильницькі дії. Але такого свідок не бачив, а [PERSON] є психічно хвора. Судом були оглянуті копії квитанцій оплати за комунальні послуги (а.с.68-69,105,172-174 т.1) , 5 загальних зошитів з квитанціями, чеками оплат продуктів харчування, одягу, предметів побуту. Сторони не заперечували, що ці проплати здійснені за кошти [PERSON], [PERSON] на утримання дітей, а також підтверджується заявами на отримання переказу (а.с.89-103, т.1) . Згідно інформації про виконання батьками своїх обов'язків-діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] мають все необхідне для навчання, створено певні побутові умови. Процес навчання контролювався нянею родини, бо батько зайнятий на роботі. (а.с. 10-13, т.2) Судом оглянуті закордонні паспорти дітей [PERSON], які виготовлені в 2018 році для виїзду до матері. Відповідно до медичних документів(а.с.70-72,т.1), виписки із медичної карти [PERSON], вона страждає на дитячу шизофренію та потребує спостереження психіатора, відповідно до розпорядження Голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 12.10.2017 року була дана згода на психіатричний огляд [PERSON], а 26.10.2017 року, була дана згода на її госпіталізацію до психіатрічної лікарні.(а.с.4 .т.1). Згідно довідки слідчого Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції від 19.03.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України. Об'єктивних даних, підтверджуючих причетність [PERSON] відносно доньки [PERSON], не добуто. (а.с.199 -200 т.1). Згідно відповіді т.в.о. начальника ГУНП в Запорізькій області, Дніпровського відділу поліції, Хортицького відділення поліції № 9212-47-01-02-2018 від 05.09.2018 року відносно [PERSON] винесено постанову про закриття кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України у зв'язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення. (а.с.22,т.2). Згідно висновку Голови районної адміністрації Запорізької міської ради районної адміністрації по Хортицькому району від 07.12.2017 року № 01-01-11-1291 доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], та неповнолітнього сина - [PERSON] (а.с,16-17, Т.1) у зв'язку повідомленням журналістом [PERSON] про насилля в сім'ї [PERSON] та не проживанням [PERSON] разом з дітьми за місцем реєстрації . Суд вважає висновок не обґрунтованим, оскільки щодо [PERSON] не доведено факт застосування насилля в сім'ї , а [PERSON], хоч і не проживає з дітьми, але утримує їх , постійно спілкується в мережі інтернет та виготовлені закордонні документи для виїзду до матері. Відповідно до подання адміністрації ЗОШ №91, щодо вказівки, що батько [PERSON] не займається вихованням [PERSON] (а.с.14, т.1), суд відноситься критично, бо цей факт спростовується доказами, дослідженими в судовому засіданні, а також характеристикою [PERSON] Цієї же адміністрації школи, де вказано, що батько спілкується на виходних, а [PERSON] має хронічне захворювання. (а.с.15,т.1) Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про стан здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, в ході судового розгляду не добуто переконливих доказів, саме свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов»язками, його винної, свідомої поведінки. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року із змінами «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з п. 18 зазначеної постанови зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька та матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей), поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Під час судового розгляду відповідно до статті 12 Конвенції про права дитини на виконання права дитини бути заслуханою з питань, що її торкаються, реалізуючи приписи статті 171 Сімейного кодексу України судом була заслухана думка дітей. В даній ситуації суд звертає увагу, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням управа, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідачів батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. А в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов'язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів). Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNTv. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHURv. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] виїхала за межі України у зв'язку з необхідністю термінового оперативного втручання щодо доньки [PERSON]. Постійно надсилає грошові кошти, необхідні речі для утримання [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], постійно спілкується з ними в мережі інтернет, тобто від виховання дітей не самоусунулась, відсутні докази позивача, щодо її ухилення від виконання батьківських обов'язків Позивачем не доведено насильство в сім'ю [PERSON] щодо доньки [PERSON], не підтверджено належними доказами. Повідомлення журналіста [PERSON] перевірено працівниками поліції, прокуратури та кримінальне провадження закрито за відсутності події кримінального правопорушення. [PERSON] і [PERSON] піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, забезпечують необхідним харчуванням, лікуванням, створюють умови для життя, отримання освіти, цікавляться їх інтересами. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав суд прийняв до уваги ставлення до дітей, що відповідачі прагнуть спілкуватися зі своїми дітьми, А саме, [PERSON] через скайп в мережі інтернет, а [PERSON] після тимчасового влаштування дітей до центру соціально-психологічної реабілітації, відвідував їх та забирав на вихідні дні до дому, дітям виготовлені закордонні документи, щоб поїхати до матері [PERSON] А також суд враховує думку дітей, які люблять батьків, мають все необхідне для життя, отримане від батьків, дуже бажають повернутися в сім'ю, жити з батьками, вдома. Суд прийшов до висновку,що позивачем не надано переконливих доказів ухилення відповідачів від виконання ними батьківських обов'язків, а тому відсутня доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів, тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed