Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] на користь позивача, [PERSON] суму боргу за договором позики в сумі 1300 (одна тисяча триста) гривень, та стягнути з відповідача на користь позивача три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення у сумі 39( тридцять дев'ять) гривень та індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 71 (сімдесят одна) гривня, 50 коп., та стягнути з відповідача на користь позивача кошти за надання юридичної допомоги в сумі 1000, 00 (одна тисяча) гривень. В обґрунтування позову позивачка зазначив, що 11.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого [PERSON], передала у власність, [PERSON], грошові кошти у сумі 1300, 00 (одна тисяча триста) гривень, а [PERSON], зобов'язувався отримані кошти у сумі 1300, 00 (одна тисяча триста) гривень повернути [PERSON] до кінця квітня 2013 року. На підтвердження отримання позики в сумі 1300,00 (одна тисяча триста) гривень, відповідач, [PERSON], надав письмово позивачці, [PERSON] - розписку. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв, жодних заперечень, пояснень чи заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін встановив наступне. Судом встановлено та підтверджено наявною в матеріалах справи розпискою, що 11.03.2013 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 1300(одну тисячу триста) гривень, які зобов'язувався повернути до кінця квітня 2013 року. 04.10.2013 року [PERSON] підписала з ФОП [PERSON] договір про надання послуг у сфері права, що підтверджується копією договору. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України наголошує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з роз'ясненнями п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де вказано, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Тому, позивач правомірно просить суд стягнути на його користь 3 % річних та інфляційні збитки. З урахуванням зазначених норм зазначених норм три процента річних від простроченої суми за рік прострочення за формулою: Сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. В нашому випадку складатиме (1300х3%365:365:100%)=39,00 (тридцять дев'ять) гривень. Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: Індекс інфляції за час прострочення складатиме: Травень 2013 р. - (100,1%) - 1300 грн.х100,1%:100%=1301,30-1300грн.=1.3 грн. Червень 2013 р. - (100%) - негативний Липень 2013 р. - (99,9%) - негативний Серпень 2013 р. - (99,3) - негативний Вересень 2013 р. - (100%)- негативний Жовтень 2013 р. - (100,4%) - 1300 грн. х100.4%:100%=1305.2-1300грн.=5.3 грн. Листопад 2013 р. - (100,2%) - 1300 грн.х100.2%:100%=1302.6-1300грн.=2.6 грн. Грудень 2013 р. - (100,5%) - 1300 грн.х100.5%:100%=1306.5-1300грн. =6.5 грн. Січень 2014 р. - (100,2%) - 1300 грн.х100.2%:100%=1302.6-1300 грн. =2.6 грн. Лютий 2014 р. - (100,6%) - 1300 грн.х100.6%:100%=1307.8-1300грн.=7.8 грн. Березень 2014 р. - (102,2%) -1300 грн. х102.2%:100%=1328.6-1300грн.=28.6 грн. Квітень 2014 р. - (103,3%) -1300 грн. х103.3%:100%=1342.9-1300грн=42.9 грн. Індекс інфляції за час прострочення складатиме суму за кожний місяць = 1.3+ 5,3+2,6+6,5+2,6+7,8+28,6+42,9=97 грн. 60 коп. Відповідно до ч.1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved