overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що він є власником вказаного будинку. У зазначеному будинку зареєстрований його зять відповідач по справі, але не проживає в ньому з 2004 року, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не приймає, його особистих речей у будинку немає, а тому він має бути визнаний таким, що втратив право користування зазначеним житловим будинком. Позивач до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводити у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач до судового засідання не з`явився, хоча повідомлявся про місце і час розгляду справи належним чином, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 14.08.2003 року виконкомом Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області, та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18577083 від 21.04.2008 року позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.4-5). Відповідач є зятем позивача. Згідно довідки виконкому Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області №208 від 16.06.2020 року відповідач [PERSON] зареєстрований у будинку [ADDRESS] (а.с.7). З акту депутата Кагарлицької сільської ради від 17.06.2020 року вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований у буд. [ADDRESS] з 19.01.2004 року, але за вказаною адресою з моменту реєстрації 19.01.2004 року до теперішнього часу не проживає (а.с.8). Згідно положень ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки відповідач, який є зятем позивача, не проживає у будинку понад один рік без поважних причин, а тому він має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить зазначений житловий будинок. У вказаному будинку зареєстрований відповідач, якого він не знає та його було зареєстровано у вказаному будинку попереднім власником. Відповідач не проживає у його будинку протягом останніх 20-25 років, а тому він має бути визнаний таким, що втратив право користування зазначеним будинком. Позивач до судового засідання не з`явився, а від його представника надійшла до суду заява, в якій він вказав, що на задоволенні позовних вимог наполягає та розгляд справи просить проводити у його відсутність. Відповідач до судового засідання не з`явився, а судова повістка повернулась на адресу суду у зв`язку з його не проживанням за вказаною адресою, а тому враховуючи заяву представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, на підставі статті 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а ч. 1 ст. 319 вказаного Кодексу передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , про що свідчить договір купівлі-продажу житлового будинку від 19.05.2020 року, посвідчений державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М., зареєстрований в реєстрі за № 2-718 (а.с.14-17). З адресної довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований у будинку позивача (а.с.26). З акту обстеження житлового будинку [ADDRESS] від 08.07.2020 року, складеного депутатом Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області Вєкшиною В.О. в присутності двох свідків вбачається, що гр. [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку, але не проживає у ньому на протязі багатьох років (а.с.22). У відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у будинку позивача без поважних причин протягом останніх років, а тому він має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 20 по вул. Південна в м. Лисичанську Луганської обл., посилаючись на те, що відповідач з 2011 року, за вказаною адресою не мешкає. Відповідачем надано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено,\~що позивач є власником житлового будинку № 20 по вул. Південна у м. Лисичанську Луганської обл., на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.12.2005 р., посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-1857. В будинку зареєстрований син позивача - відповідач, який з 2011 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 768,4 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 88 по вул. Артема в с. Високий Харківського району Харківської області. Позивач в позові зазначив, що він є власником будинку № 88 по вул. Артема в с. Високий Харківського району Харківської області. В даному будинку зареєстрований відповідач по справі, [PERSON], [INFO], який фактично в будинку не проживає з 1979 року. На даний час він, позивач, змушений оплачувати за відповідача комунальні послуги, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач до суду не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення у пресі. Від третьої особи надійшов лист з проханням справу розглянути справу за відсутністю представника третьої особи. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що житловий будинок № 88 по вул. Артема в с. Високий Харківського району Харківської області належить [PERSON], на підставі договору довічного утримання від 28.01.2004 року, реєстровий № 55, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 2808902 від 12.02.2004 року (а.с. 7) Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с. 12 ) Згідно акту депутата від 25.04.2015 року [PERSON], [INFO], фактично не проживає в житловому будинку № 88 по вул. Артема в с. Високий Харківського району Харківської області . (а.с. 11 Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання та членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав передбачених законом. Відповідно до ст.. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує слідуючим. Відповідно до свідоцтва про право власності він є власником будинку [ADDRESS]. Разом з ним в будинку зареєстрована його син - відповідач по справі. Відповідач не проживають в його будинку дуже давно, фактично проживає на території Російської Федерації. Наявність реєстрації відповідачів в будинку не дає йому змогу отримати житлову субсидію. 29.11.2018 р. відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання. 18.12.2018 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (оголошенням, розміщеним на веб сайті судової влади України ), причину неявки суду не повідомила. Судом встановлено слідуючі обставини та правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності від 26.02.1987 р. позивач є власником будинку [ADDRESS]. Разом з позивачем в будинку зареєстрована його син - відповідач по справі. Відповідач не проживають в будинку позивача дуже давно, фактично проживає на території Російської Федерації. Наявність реєстрації відповідачів в будинку не дає останньому змогу отримати житлову субсидію. Факт відсутності позивача в вищевказаному будинку в судовому засіданні підтверджено актом матеріально - побутових умов № 3539 від 10.06.2018 Ст.. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Сукупність наданих матеріалів дає підстави суду вважати, що реєстрація відповідача в вищевказаному будинку заважає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, а отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати відповідача таким, щов тратив право користування житловим приміщенням в будинку розташованому по [ADDRESS] .. Свої вимоги мотивує слідуючим. Відповідно до свідоцтва про право власності він є власником житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано по [ADDRESS] . В даному будинку крім нього прописані дружина [PERSON] , син [PERSON] , а також відповідач у справі [PERSON] . Відповідач у справі деякий час перебував у громадянському шлюбі з його племінницею [PERSON] . Відповідач з [PERSON] проживали в нього дома влітку 2010 р., разом прожили близько пів року, а потім роз`їхалися. Відповідач ніколи не з`являється за місцем його реєстрації. Реєстрація відповідача в його будинку не дає змоги оформити житлову субсидію. 23.07.2019 р. відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання. 16.09.2019 р. підготовче провадження закрито та призначено справу до судового засідання. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (оголошенням, розміщеним на веб сайті судової влади України ), причину неявки суду не повідомив. Судом встановлено слідуючі обставини та правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності позивач є власником житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано по [ADDRESS] . В даному будинку крім позивача прописані його дружина [PERSON] , син [PERSON] , а також відповідач у справі [PERSON] . Відповідач у справі деякий час перебував у громадянському шлюбі з племінницею позивача [PERSON] . Відповідач з [PERSON] проживали в позивача вдома влітку 2010 р., разом прожили близько пів року, а потім роз`їхалися. Відповідач ніколи не з`являється за місцем своєї реєстрації. Реєстрація відповідача в будинку позивача не дає останньому змоги оформити житлову субсидію. Ст.. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Сукупність наданих матеріалів дає підстави суду вважати, що реєстрація відповідача в вищевказаному будинку заважає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, а отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідач жодного дня не проживав за даною адресу, адже фактично проживав у м. Києві. Позивач у судове засідання не з`явився, проте у позові просить розглянути справу без його участі. Позов підтримує повністю. На заочний розгляд справи погодився. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно, через Офіційний веб-портал «Судова влада України» Коропський районний суд Чернігівської області, у зв`язку з чим, суд за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки виданої Шабалинівським старостинським округом Коропської селищної ради Коропського району Чернігівської області гр. [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично за вищевказаною адресою жодного дня не проживав і на даний час не проживає. Виходячи з положень ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку з доведенням факту не проживання відповідачів в спірній квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідач фактично з 2002 року не проживає за даною адресою, не веде господарства. Позивач у судове засідання не з`явився, проте у позові просить розглянути справу без його участі. На заочний розгляд справи погодився. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно, через Офіційний веб-портал «Судова влада України» Коропський районний суд Чернігівської області, у зв`язку з чим, суд за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.10.2019 року [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки виданої Шабалинівським старостинським округом Коропської селищної ради Коропського району Чернігівської області [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично за вищевказаною адресою з 2002 року не проживає. Згідно виписки з погосподарської книги за 2016-2020 роки № 9, особовий рахунок № [NUMBER] , власник житлового будинку [PERSON] , будинок збудований в 1984 році. Житловий будинок знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Виходячи з положень ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку з доведенням факту не проживання відповідача в спірній квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що на праві приватної власності він має житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований в даному будинку, але ніколи в ньому не проживав. Позивач у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі. На заочний розгляд справи згоден. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просить задовольнити. На заочний розгляд справи згоден та пояснив, що відповідач є колишнім зятем позивача і з моменту реєстрації у спірному будинку жодного дня не проживав. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно через засоби мобільного зв`язку та Офіційний веб-портал «Судова влада України» Коропський районний суд Чернігівської області, у зв`язку з чим, суд за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом, позивач є власником будинку, за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу будинку (а.с. 5). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Понорницької селищної ради Коропського району Чернігівської області гр. [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] - з 06.11.2012 року, але фактично за даною адресою не проживав і не проживає (а.с. 7). Виходячи з положень ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку з доведенням факту не проживання відповідача в спірному будинку без поважних причин понад один рік, є законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved