Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 13 квітня 2008 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі на земельні ділянки: площею 0,1000 га. - для будівництва і обслуговуванню жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,2000 га. для ведення особистого селянського господарства, розташованих по вул. Ломоносова, 50 в м. Андрушівка Андрушівського району Житомирської області. Земельні ділянки були виділені спадкодавцю на підставі рішення виконкому Андрушівської міської ради Житомирської області від 29 жовтня 1997 року. При фактичних замірах встановлено, що площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,1900 га. Він є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину подавши віповідну заяву та отримавши в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину в частині іншого майна. Віповідач спадкоємець першої черги за законом, однак спадщину не прийняв та на неї не претендує. Позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки на вищезазначені земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просив визнати за ним право власності на дві земельні ділянки, як на спадщину за законом. В судове засіданні позивач не зявився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 13 квітня 2008 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі на земельні ділянки: площею 0,1000 га. - для будівництва і обслуговуванню жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,2000 га. для ведення особистого селянського господарства, розташованих по вул. Ломоносова, 50 в м. Андрушівка Андрушівського району Житомирської області. Земельні ділянки були виділені спадкодавцю на підставі рішення виконкому Андрушівської міської ради Житомирської області від 29 жовтня 1997 року. При фактичних замірах встановлено, що площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,1900 га. Він є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину подавши віповідну заяву та отримавши в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину в частині іншого майна. Віповідач спадкоємець першої черги за законом, однак спадщину не прийняв та на неї не претендує. Позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки на вищезазначені земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Зазначені обставини визнані відповідачем,підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1269 ЦК України,ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.1269 ЦК України, згідно якої, спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким, право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України,де вказано,що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Згідно ст.120 ЗК України,набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення, відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки в даному випадку правового значення не має. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га. - для будівництва і обслуговуванню жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,1900 га. для ведення особистого селянського господарства, розташованих по вул. Ломоносова, 50 в м. Андрушівка Андрушівського району Житомирської області, оскільки в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину. Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідача не стягує.

Outcome: approved