Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. Позовні вимоги мотивовані наступним. З 21.08.2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Близько року назад між сторонами припинились сімейні відносини та не ведеться спільне господарство. Сторони мають різні погляди на життя, в результаті чого виникали суперечки. Кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюб носить формальний характер, тому збереження шлюбу суперечать спільним інтересам сторін. Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувалися. Позивач до судового засідання не зявилась, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 21 серпня 2010 року сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 296, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 141868 від 21.08.2010 р.( а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 244482 ( а.с. 9). Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як неведення спільного господарювання, небажання сторін надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved