Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно з наказом ректора Державного вищого навчального закладу « Донецький національний технічний університет» від 29 серпня 2016 року № 130-06 [PERSON] з 01 вересня 2016 року було поновлено студентом четвертого курсу ДВНЗ «ДонНТУ», заочної форми навчання, за напрямом факультет «Машинобудування, екології та хімічних технологій», за рахунок коштів фізичної особи. 01 вересня 2016 року між Університетом, як виконавцем з одного боку, та відповідачем, як студентом і замовником освітніх послуг, було укладено договір про навчання у ДВНЗ « Дон НТУ» № ЕПз-13/6426, згідно умов якого Університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за заочною формою, для здобуття освітнього ступеня «бакалавр» за напрямом підготовки 6.040106 «Екологія, охорона навколишнього середовища та збалансоване природокористування», на рівні державних стандартів освіти, а відповідачем, у свою чергу, були взяті на себе зобов`язання, зокрема, щодо своєчасного внесення плати за освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені договором. Відповідно до п. 5.2 Договору загальна вартість освітньої послуги з підготовки бакалавра становила 9780,00 грн., в тому числі за кожний семестр на четвертому курсі навчання - 2390,00 грн., на п`ятому курсі навчання - 2500,00 грн. Відповідно до приписів п. 5.3 Договору кошти мали вноситися два рази на рік - не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року. Згідно з п. 5,4 Договору, якщо Замовник або Студент письмово не повідомив Виконавця про відмову від отримання освітніх послуг у зазначений в п. 3.4 строк, вважається, що освітні послуги були надані Виконавцем до дати видання наказу про відрахування Студента, і замовник або Студент повинен їх сплатити у відповідному розмірі. Університетом обов`язки щодо надання освітньої послуги виконувалися у повному обсязі, проте з 01 лютого 2017 року по 30 червня 2017 року оплата за навчання відповідачем не здійснювалася, внаслідок чого за останнім утворилася заборгованість у розмірі 2380,00 грн. У зв`язку із наявністю заборгованості відповідач 01.08.2017 року був відрахований з університету. Крім того, у відповідності до п. 6.2 Договору за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг відповідач також має сплатити на користь Університету пеню за кожен прострочений день, починаючи з першого дня строку, що випливає з п. 5.3 Договору, тобто у розмір 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за навчання з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох процентів річних від простроченої суми, пені в розмірі 5762,51 грн. , з яких: основний борг - 2380,00 грн., пеня - 2522,80 грн., три проценти річних від простроченої суми - 207,35 грн., збитки від інфляції - 652,36 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справу у його відсутність, а також про згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, своїх клопотань та заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 01 вересня 2016 року між Університетом, як виконавцем з одного боку, та відповідачем, як студентом і замовником освітніх послуг, було укладено договір про навчання у ДВНЗ « Дон НТУ» № ЕПз-13/6426, згідно умов якого Університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за заочною формою, для здобуття освітнього ступеня «бакалавр» за напрямом підготовки 6.040106 «Екологія, охорона навколишнього середовища та збалансоване природокористування». Відповідно до п. 3.1 Договору Замовник (відповідач) зобов`язується своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Відповідно до п. 5.2 Договору загальна вартість освітньої послуги з підготовки бакалавра становить 9780,00 грн., в тому числі за кожний семестр на четвертому курсі навчання - 2390,00 грн., на п`ятому курсі навчання - 2500,00 грн. Згідно з п. 5.2 Договору кошти вносяться два рази на рік - не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року. За умовами п. 5.4 Договору якщо Замовник або студент письмово не повідомив Виконавця про відмову від отримання освітніх послуг у визначений в п. 3.4строк, вважається, що освітні послуги були надані Виконавцем до дати видання наказу про відрахування Студента, і Замовник або Студент повинен їх сплатити у відповідному розмірі. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. З архівної довідки, наданої позивачем, вбачається, що [PERSON] на підставі наказу № 130-06 від 29 серпня 2016 року з 01 вересня 2016 року поновлений студентом четвертого курсу ДВНЗ «ДонНТУ», заочної форми навчання, за напрямом факультет «Машинобудування, екології та хімічних технологій», для здобуття освітнього ступеня «бакалавр» за напрямом підготовки 6.040106 «Екологія, охорона навколишнього середовища та збалансоване природокористування», за рахунок коштів фізичних осіб. Відповідно до наказу № 239-08 від 31 липня 2017 року [PERSON] відраховано з числа студентів з 31 серпня 2017 року, у зв`язку із порушенням умов договору про навчання. Згідно з довідкою № 34 від 11 грудня 2019 року, за студентом [PERSON] за послугу навчання згідно договору № Пз-13/6426 від 01 вересня 2016 року, на 11 грудня 2019 року рахується заборгованість в сумі 2380,00 грн. за період з 01 лютого 2017 року по 30 червня 2017 року. Оплата за вказаний період навчання не надходила. Таким чином, позивачем виконані обов`язки щодо надання освітньої послуги відповідачу, проте відповідачем оплата за договором про навчання не здійснювалася, тому вимоги щодо стягнення заборгованості за навчання підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Пунктом 6.2 Договору передбачено, що за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг Замовник сплачує Виконавцю пеню за кожний прострочений день , починаючи з першого дня строку, що випливає з п. 5.3, у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє Замовника від зобов`язань по сплаті відповідного простроченого платежу. Крім того, частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з наданим розрахунком, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань становить 2522,80 грн., сума трьох відсотків річних - 207,35 грн., сума інфляційних збитків - 652,36 грн. Всього сума заборгованості відповідача становить 5762,51 грн. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В судовому засіданні підтверджені витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн. Враховуючи, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved