Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою від 13.11.2017р. провадження по справі в частині позовних вимог до [PERSON] закрито, у зв'язку з її смертю та відсутністю правонаступників. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.12.2005р. між АКІБ «УкрСиббанк»(правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №665/08-118, відповідно до якого їй було надано кредит в сумі 49503,00 доларів США строком до 26.12.2010р. зі сплатою 6,6% річних. Станом на 21.02.2017р. [PERSON] не виконує умови погашення кредиту і заборгованість складає 29992,21 доларів США. 27.12.2005р. між АКІБ «УкрСиббанк»(правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір поруки №03-24/122, згідно з умовами якого він взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов'язаннями [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь вказану суму. Представник позивача позов підтримав наполягав на його задоволенні, просив розглянути справу за його відсутності. [PERSON] в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, надав заяву про застосування строків позовної давності, суду пояснив, що згідно практики верховного суду України у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.1054 ЦК України по кредитному договору банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. З кредитного договору №665/08-118 від 27.12.2005р., укладеному між АКІБ «УкрСиббанк»(правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] видно, що банк зобов'язується надати кредит відповідачу у сумі 49503,00 доларів США строком до 26.12.2010р. зі сплатою 6,6% річних за користування кредитом, а [PERSON] в свою чергу зобов'язався повернути одержаний кредит з нарахованими відсотками за фактичний час його використання згідно графіку погашення кредиту. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З договору поруки №03-24/122 від 27.12.2005р. укладеного між АКІБ «УкрСиббанк»(правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] видно, що він взяв на себе прямі зобов'язання боржника по зазначеному вище кредитному договору. Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсідарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З розрахунку заборгованості видно, що [PERSON], починаючи з 03.08.2009р. не виконує умови договору кредиту та заборгованість по кредитному договору станом на 21.02.2017р. складає 29992,21 доларів США. Судом також встановлено, що сплив строк позовної давності по стягненню основної суми боргу, процентів та пені, та про застосування вказаного строку позовної давності [PERSON] подано відповідну заяву. Тому суд відповідно до ст.257 ЦК України застосовує ці строки та відмовляє у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строків позовної давності. Крім того, суд також звертає увагу на те, що порука за вказаним договором поруки припинена на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явив вимог до поручителя. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed