Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив визначити його долю 49/200 частин в загальній сумісній власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] належної йому на праві державного акту № [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], цільове призначення земельної ділянки - під обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В обгрунтування позову позивач зазначив, що йому на праві власності належало 168/400 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] Інша частина житлового будинку 232/400 частин належала на праві власності [PERSON] В подальшому ним, а також [PERSON] були зроблені прибудови до житлового будинку літ. «А-1» в зв*язку з чим, їх ідеальні долі у праві власності на житловий будинок змінились. Побудовані прибудівлі були узаконені виконкомом Комінтернівської районної в м. Харкові ради 19.08.2008 року № 205 та йому було видано свідоцтво про право власності на 49/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] також було видано свідоцтво про право власності на 51/100 частин житлового будинку. Земельна ділянка площею 0,0915 га, на який розташований будинок з господарськими будівлями були передані йому та [PERSON] в загальну сумісну власність. 26.06.2003 року йому був виданий державний акт на земельну ділянку. [PERSON] також був виданий державний акт на земельну ділянку. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.10.2011 року за його дружиною [PERSON] було визнано право власності на 49/200 частин житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.05.2015 року був визначений порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями між [PERSON] та [PERSON] На даний час йому необхідно одержати довідку з державного управління геокадарсту в Харківській області для сплати податку. При отриманні довідки йому пояснили, що для її отримання необхідна явка усіх власників земельної ділянки з наданням документів. З листа приватного нотаріуса ХМНО йому стало відомо, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], син [PERSON], які надали заяви про прийняття спадщини. [PERSON] також є спадкоємцем, однак з заявою про прийняття спадщини не звертався. Право власності спадкоємця [PERSON] по теперішній час не оформили. В зв*язку з чим він вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідачка [PERSON] подала зустрічний позов в якому зазначила, ті самі обставини на які посилався в своєму позові [PERSON] та просила визнати за нею право власності на 49/200 частин в загальній сумісній власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] зареєстрованої на [PERSON] на підставі державного акту № [NUMBER], кадастровинй номер земельної ділянки [NUMBER], цільове призначення земельної ділянки - під обслуговування житлового будинку, господарських побудівель та споруд. Позивач та представник позивача в судове засідання не з*явились, надали заяви в якій просили розглядати справу за їх відсутності, просили позов задовольнити, зустрічний позов визнали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов [PERSON] визнала в повному обсязі, зустрічний позов просила задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з*явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позови [PERSON] та [PERSON] визнали в повному обсязі. Третя особа: Управління державного земельного агенства в м. Харкова, Харківській області в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Виконавчим комітетом Комінтернівської районної в м. Харкові ради 49/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON]. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого КП «ХМ БТІ» № [NUMBER] від 05.11.2008 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 49/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] видано державний акт на земельну ділянку серії [NUMBER] в якому зазначено, що останній є власником земельної ділянки площею 0,0915 га за адресою: [ADDRESS] цільне призначення земельної ділянки - обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] має кадастровий номер - [NUMBER]. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.10.2011 року за [PERSON] визнано право спільної сумісної власності на 49/200 частинужитлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], як набутого майна подружжям за час шлюбу. За [PERSON] визнано право спільної сумісної власності на 49/200 частину житлового будинку з надвірними убдівлями по [ADDRESS], як набутого майна подружжям за час шлюбу. Рішення набрало законної сили. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно витягу про державну реєстрацію прав виданого КП «ХМ БТІ» № [NUMBER] від 28.12.2011 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 49/200 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] померла [INFO] року про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Після її смерті приватним нотаріусом ХМНО Саутенко Н.В. була заведена спадкова справа № 6/2015 (номер у спадковому реєстрі [NUMBER]). З заявами про прийняття спадщини звернулись донька - [PERSON], син - [PERSON] Син померлої [PERSON] з заявою про прийняття спадщини не звертався. Право власності на спадкове майно відповідачі у встановленому законом порядку не оформили. Відповідно до ч. 4 ст. 86 Земельного кодексу України співвласниками земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Відповідно до ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: подружжя; членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до пп. 19-21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок. У разі наявності спору між співвласниками щодо порядку користування земельною ділянкою, який раніше ними не визначався, визначення такого порядку чи поділ земельної ділянки здійснюється в залежності від розміру ідеальних часток на час виникнення спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Згідност. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагатибудь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставіцієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивачем [PERSON] заявлені обгрунтовано і знайшли підтвердження в судовому засіданні. Зустрічний позов [PERSON] також підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved