Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], загальною площею 62,8 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м, що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу 17.07.2000 року за реєстром № 590 шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Надати право Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Луганської філії за рахунок продажу майна задовольнити свої вимоги за кредитним договором № 147-01-08 від 29.02.2008 р. в сумі 2977711,12 грн., яка складається з: сума строкової заборгованості по кредиту -00,00 грн.; сума простроченої заборгованості по кредиту - 1100000,00 грн.; сума строкової заборгованості по процентам-0,00 грн.; сума простроченої заборгованості по процентам - 1618316,39 грн.; сума строкової заборгованості по комісії-0,00 грн.; сума простроченої заборгованості по комісії - 59400,00 грн.; пеня за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам та комісії - 199,994,73 грн. Стягнути з відповідача судовий збір у сумі 3441,00 грн. В своїй уточненій позовній заяві позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 29.02.2008 року, укладеним з [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі під номером 1039, а саме житлову трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 62,8 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м. Визнати за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» право власності на житлову трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 62,8 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м. Встановити ціну предмета іпотеки на рівні, визначеному незалежним суб'єктом оціночної діяльності на момент проведення Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси і Кредит» державної реєстрації права власності на предмет іпотеки, з метою задоволення пропорційно вартості предмета іпотеки частини вимог за Кредитним договором № 147-01-08 від 29.02.2008 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтервантажтранс». Стягнути з відповідача судовий збір у сумі 3441,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши на адресу суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. В заяві від 05.02.2015 року представник позивача просив також стягнути з відповідача витрати, пов'язані з публікацією оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» в сумі 420 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином шляхом публікації оголошення у всеукраїнській газеті «Урядовий кур'єр», відомості про її належне повідомлення є в матеріалах справи, не повідомила суд про причини своєї неявки до суду. Враховуючи, що від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки, від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного, як встановлено в судовому засіданні: 29 лютого 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит». правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі заступника керуючого філією Житного В.Є. (далі- Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтервантажтранс» (далі- Позичальник) було укладено договір про відновлювальну кредитну лінію № 147-01-08 (далі Кредитний договір) про надання кредиту в розмірі 1100000,00 грн. Отримані кошти Позичальник зобов'язався повністю повернути в строк до 28 серпня 2009 року та сплатити проценти і комісійну винагороду Банку за користування кредитом./а.с.3-6/. Відповідно до п.3.1. Кредитного договору Позичальник сплачує проценти за користування Кредитними ресурсами, по процентній ставці 18% річних, а з 29.08.2009 року по процентній ставці 27 % річних. Згідно п.2.5 Кредитного договору Позичальник кожного місяця сплачує комісійну винагороду за управління відновлювальною кредитною лінією в розмірі 0,1% від суми ліміту кредитної лінії. За змістом положень частини першої ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п.7.1 Кредитного договору за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочки. Станом на 13.06.2013 року Позичальником зобов'язання за Кредитним договором не виконуються, внаслідок чого за Кредитним договором утворилася заборгованість у сумі 2977711,12 грн., яка складається з: сума строкової заборгованості по кредиту -00,00 грн.; сума простроченої заборгованості по кредиту-1100 000,00 грн.; сума строкової заборгованості по процентам -0,00 грн.; сума простроченої заборгованості по процентам -1618316,39 грн.; сума строкової заборгованості по комісії -0,00 грн.; сума простроченої заборгованості по комісії - 59400,00 грн.; пеня за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам та комісії -199994,73 грн. /а.с.10-13/. Статтею 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 51 Цивільного Кодексу України. Згідно з нормами статті 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то відповідно до положень ст. 1050 Цивільного Кодексу України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкой (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 550 Цивільного Кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 147-01-08 від 29 лютого 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є АТ Банк «Фінанси та Кредит» в особі заступника керуючого філією Житного Валерія Євгеновича (далі -Іпотекодержатель) та [PERSON] ( далі -Іпотекодавець) укладено іпотечний договір, що посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за номером 1039 /а.с.7-9/. Відповідно до умов іпотечного договору [PERSON] передала в заставу (іпотеку) квартиру [ADDRESS], загальною площею 62,8 кв.м, житловою площею 47,5 кв.м та належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу 18.07.2000 року за реєстром № 590. Відповідно до ч.3 статті 1 Закону України «Про іпотеку»(далі -Закону) іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; Право АТ «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки передбачено відповідними нормами Закону України «Про іпотеку», положеннями Іпотечного договору та ст..ст. 589,590 ЦК України. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога потекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. На виконання зазначених вимог законодавства, Банком на адресу відповідача та Позичальника було направлено вимогу про усунення порушень № 3-0420/5003 від 15.01.2009 року та № 4-0420/4939 від 08.01.2009 року, які було отримано Боржником та відповідачем. Ч.2 ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може зачистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч.3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно до умов вищезазначеного іпотечного договору (п.8.4.8) Іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання Іпотекодавцем будь-яких умов Кредитного договору, у тому числі, але не обмежуючись переліченим нижче, у разі несвоєчасної чи неповної сплати щомісячних платежів по погашенню позичкової заборгованості (ануїтет них платежів), несвоєчасного повернення сум зобов'язань за Кредитним договором, в т.ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки/а.с.8/. Крім того, п.8.1.6 Договору Іпотеки передбачено, що Іпотекодавець зобов'язується застрахувати предмет іпотеки на користь Іпотекодержателя на весь період дії Основного зобов'язання на умовах, вказаних Іпотекодержателем, на його повну вартість від ризиків випадкового знищення, або псування та надати один з оригіналів страхового договору Іпотекодержателю, тощо. У випадку порушення Іпотекодавцем свого обов'язку щодо страхування предмета іпотеки, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання або застрахувати предмет іпотеки за свій рахунок із стягненням і Іпотекодавця витрат на страхування. Проте, своїх обов'язків за Іпотечним договором Іпотекодавець не виконав з невідомих причин. Пунктом 10 Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд Іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса або іпотеко держателем самостійно на умовах цього договору. Відповідно до п.11.3.1 Іпотечного договору задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання за Договором про відновлювальну кредитну лінію у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Виходячи з положень ч.2 ст.16 Цивільного Кодексу України, ч.3 ст. 33, ст..36, ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотеко держателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач тривалий час не виконував зобов'язання по договору, за ним утворилася заборгованість у розмірі 2977711,12 грн., яка до цього часу не погашена, суд вважає, за можливе позов задовольнити та звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до матеріалів справи представником позивача долучені квитанції, які підтверджують сплату судових витрат, тому судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3441,00 грн. та судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 420 грн., а всього підлягають стягненню судові витрати у розмірі 3861 грн. з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved