Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, проте у судовому засіданні від 12.03.2014 року позивачка заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснюючи це тим, що вона останній час не мешкала у квартирі за адресою: [ADDRESS], оскільки була вагітна та народила дитину [INFO], а оскільки в неї з позивачем склалися недружні стосунки, вона не хотіла ризикувати та зустрічатися з ним. Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню на наступних підставах. На підставі рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської Ради № 4/6 від 12.01.2006 року позивачу та його сім'ї, яка складається з [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, було надано право заняття житлового приміщення [ADDRESS], про що свідчить ордер на житлове приміщення № 19959 від 13.01.2006 року. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. 17.06.2009 року шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується, свідоцтвом про розірвання шлюбу. Позивач стверджує, що [PERSON] - відповідач по справі, у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2011 року, та надає в підтвердження своїх доводів, акт про осіб, що фактично проживають у вказаній квартирі/а.с. 5/. Проте, суд не приймає до уваги наданий позивачем акт /а.с. 5/, оскільки він не відповідає встановленому законодавством України зразку, не має печатки чи штампу відповідного органу та дати його укладення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знає позивача близько двох років, відповідачку вона не знає та не бачила. Крім того, вона є сусідкою позивача лише останні п'ять місяців. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дочкою сторін по справі, її мати народила в [INFO] дитину, та щоб запобігти сварок з [PERSON] не з'являлась у квартирі під час вагітності. Зараз її мати мешкає в іншому місці та доглядає за немовлям. Крім того, [PERSON] зазначила, що у вказаній квартирі [ADDRESS] вона мешкає лише один місяць, а до цього вона проживала зі своїм співмешканцем у [ADDRESS]. Аналізуючи пояснення, надані свідками, суд приходить до висновку, що вони не підтверджують факту не проживання відповідачки без поважних причин у квартирі за адресою: [ADDRESS], понад встановлені строки. Твердження відповідачки, що вона не з'являлася у вказаній квартирі, щоб уникнути сварки з колишнім чоловіком, підтверджується листом Мелітопольської міжрайонної прокуратури від 14.02.2011 року № 214-10, щодо звернення [PERSON] до правоохоронних органів з приводу застосування до неї з боку [PERSON] фізичної сили, про що також свідчить висновок фахівця № 45 /а.с. 24-25/ щодо отриманих [PERSON] тілесних ушкоджень. Крім того, в своєму позові [PERSON] помилково посилається на вимоги ст. 72 ЖК України, оскільки права членів сім'ї власника житла на користування цим житлом регулюються ст. 405 ЦК України, відповідно до ч. 3 якої, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зокрема, як вбачається з ч. 3 ст. 156 ЖК України, До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Крім того, позивач не надав доказів в підтвердження своїх посилань на те, що у зв'язку з тим, що відповідачка зареєстрована у зазначеній квартирі, він мусить сплачувати за неї комунальні послуги, що відображається на їх розмірі та внаслідок чого він несе додаткові фінансові витрати. Таким чином, суд вважає, що позивачем не було надано достатньо доказів, які підтверджують його вимоги, а тому в позові [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS] слід відмовити.

Outcome: dismissed