Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 58 206,86 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. Ухвалою судді від 30 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. У подальшому закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 11 грудня 2018 року представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути 57 643,91 грн. втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить задоволити. Представники відповідача у судовому засіданні згідно з відзивом позов заперечили та просять в такому відмовити, покликаючись на неможливість застосування законодавства щодо виплати компенсації при виплаті зарплати за рішенням суду. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд дійшов наступного висновку з огляду на таке. Встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», звідки 5 січня 2016 року звільнений з посади машиніста турбінного відділення п'ятої групи котлотурбінного цеху в Теплоелектроцентраль-1 за станом здоров'я. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 11 листопада 2016 року по справі № 464/6855/16-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 квітня 2017 року, ухвалено стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь [PERSON] 39 653,17 грн. заробітної плати. Також рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 15 вересня 2017 року по справі № 464/4626/17 з відповідача на користь позивача стягнуто 22 844,88 грн. заробітної плати (доплати та надбавки). За вимогами ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вищевказаним судовим рішенням встановлено порушення відповідачем трудового права позивача, зокрема невиплати заробітної плати станом на день звільнення - 5 січня 2016 року Отже дана обставина не потребує додаткового доведення. Спірні відносини врегульовано ст.34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Зокрема за приписами ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст.ст.1, 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»). Розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати в розмірі 57 643,91 грн. позивачем проведено відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 159 від 21 лютого 2001 року, прийнятою з метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Вказаний розрахунок відповідачем не оспорено та не спростовано, власного розрахунку не надано, а отже такий приймається судом до уваги (ч.1 ст.82 ЦПК України). Доводи представників відповідача щодо незастосування законодавства щодо компенсації, зокрема Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», спростовується положеннями цього ж закону. З огляду на те, що у визначені законодавством строки відповідачем не виплачено позивачу заробітну плату, що потягло за собою втрату частини доходів у зв'язку із порушенням термінів їх виплати, поданий позивачем розрахунок не спростовано, відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація у розмірі 57 643,91 грн. Позовні ж вимоги підлягають задоволенню. За умовами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, якими є витрати на професійну правову допомогу - ч.3 ст.133 ЦПК України, у разі задоволення позову покладаються на відповідача (ч.2 ст.141 ЦПК України). Оскільки в даній категорії прав позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 704,80 грн. Також згідно з наданими позивачем доказами ним понесено 2000 грн. витрат на професійну правову допомогу, що і підлягає стягненню.

Outcome: approved