Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3684/14-Ф2 від 27.05.2014 р. у розмірі 8426,50 грн.. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму судових витрат по справі у розмірі 1762,00 грн.. Свої позовні вимоги мотивують тим, що відповідач з 27.05.2014 року є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія». Відповідно до кредитного договору № 2684/14-Ф2, укладеного між кредитною спілкою та відповідачем від 27.05.2014, останній було надано кредит у сумі 3500,00 гривень із щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,13 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом, строком на 18 місяців. Відповідач в порушення норм діючого законодавства та умов кредитного договору свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30.10.2018 існує заборгованість у розмірі 8426,50 гривень. Тому, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі, а також судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 28 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, на підставі ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з?явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України; не повідомив суд про причину своєї неявки; відзиву на позовну заяву суду не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню на наступних підставах. З матеріалів справи судом встановлено, що 27 травня 2014 року між Кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» (далі Кредитодавець), з одного боку, та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір споживчого кредиту № 2684/14-Ф2, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 3500,00 гривень строком на 18 місяців та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Планові платежі позичальник зобов'язався вносити щомісяця не пізніше 15 числа кожного місяця. [PERSON] була ознайомлена із умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується її особистим підписом у договорі та графіку погашення заборгованості. Згідно із положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого представником позивача розрахунку вбачається, що позичальник [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 30.10.2018 року виникла заборгованість на загальну суму 8426,50 гривень, яка складається: з заборгованості за тілом кредиту у сумі 2852,67 гривень та заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у сумі 5573,83 гривень. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобов'язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за кредитним договором № 3684/14-Ф2 від 27.05.2014 р. у розмірі 8426,50 гривень. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 1762,00 гривень.

Outcome: approved