Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 19.12.2012 року в загальному розмірі 36189,82 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 19.12.2012 року відповідач отримав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним і банком Договір. Крім того, умовами укладеного між ними Договору передбачено сплату відповідачем на користь банку комісії, а також неустойки в разі неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань. Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, його заборгованість станом на 30.11.2014 року складає 36189,82 грн., з яких: 23620,00 грн. - заборгованість за кредитом; 9870,30 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 500,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1699,52 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі. Пояснив, що сплату неустойки передбачено п. 2.1.1.7.6. Умов та правил, сплату комісії Тарифами банку, в яких передбачено комісію за несвоєчасне внесення мінімального щомісячного платежу. Крім того, заперечував факт укладення між сторонами договору страхування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту, не заперечуючи при цьому факт отримання ним вказаного вище кредиту. Заперечував проти позовних вимог в частині стягнення з нього процентів, комісії та неустойки за кредитом. В обґрунтування заперечень зазначив, що 29.06.2014 року був госпіталізований до лікарні, в зв'язку з чим не мав можливості сплачувати кредит та інші платежі за кредитним договором. Крім того, позивач йому протиправно не виплачує страхове відшкодування за відповідним договором страхування, який ним був укладений під час отримання кредиту. Наведені обставини, за його доводами, є підставою для звільнення його від сплати інших платежів за договором, крім повернення банку тіла кредиту. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивачем відповідно до заяви позичальника [PERSON] від 19.12.2012 року, Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів, які складають Договір про надання банківських послуг, було надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів згідно умов Договору. Згідно пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, при порушенні Клієнтом строків платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених дійсним договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5 % від суми заборгованості. Крім того, умовами Тарифів передбачено сплату відповідачем на користь позивача комісій за надані останнім банківські послуги, в тому числі комісії за несвоєчасне внесення мінімального щомісячного платежу. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів згідно умов Договору належним чином не виконав, станом на 30.11.2014 року його заборгованість дорівнює 36189,82 грн., з яких: 23620,00 грн. - заборгованість за кредитом; 9870,30 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 500,00 грн. - заборгованість з комісії; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1699,52 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Частиною першою статі 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України передбачено обовязок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, процентами, комісією та неустойкою, у зв'язку з чим задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача, яким він обґрунтовував заперечення проти позову в частині стягнення з нього іншої заборгованості, крім заборгованості за тілом кредиту, з наступних підстав. Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України відповідачем будь-яких доказів на підтвердження факту його госпіталізації до медичного закладу, суду не надано. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно розяснень, викладених в п. 27 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Розмір нарахованої відповідачу неустойки не є неспівмірним із розміром основного боргу. Також відповідачем всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду будь-яких доказів на підтвердження укладення ним в позивачем договору страхування та невиконання позивачем умов вказаного договору, не заявлено вимогу щодо зарахування зустрічних вимог. Крім того, доводи відповідача щодо невиконання позивачем умов договору страхування та наявності у позивача заборгованості перед відповідачем за вказаним договором, спростовуються поясненнями представника позивача, який зазначив, що позивач як банківська установа не надає послуги із страхування та не міг укладати відповідний договір страхування з відповідачем. Враховуючи наведене вище, у суду відсутні підстави для звільнення відповідача від сплати процентів, комісії та неустойки за договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 361,89 грн.

Outcome: approved