Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що він працював на ТОВ «ТЕКП «Транстехсервіс» з 01.06.2011 року по 19.02.2014 року на посаді начальника скляного цеху. Вказує, що з листопада 2013 року підприємство належним чином не виплачувало йому заробітну плату та компенсацію за невикористані відпустки. Також Відповідач не розрахувався з ним на день звільнення. На теперішній час ТОВ «ТЕКП «Транстехсервіс» має заборгованість перед ним, а саме: заборгованість по заробітній платі в сумі 4 700,37 грн. та по компенсації за не використані щорічні відпустки в сумі 5 774,68 грн. Крім того, вважає, що Відповідач, відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, повинен виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені. В зв'язку з чим просить суд стягнути з Відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 4 700,37 грн., компенсації за не використані щорічні відпустки у сумі 5 774,68 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 2 786,06 грн. В судовому засіданні Позивач уточнив позовні вимоги, просив суд стягнути з Відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 4 700,37 грн., компенсації за не використані щорічні відпустки у сумі 4 731,77 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 1 946,70 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно, належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, Представник відповідача надав на адресу суду заперечення проти позовних вимог, в яких вказав, що суми заборгованості, вказані Позивачем є значно завищеними та просив їх зменшити відповідно до наданих розрахунків. Зі згоди Позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення Позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно трудової книги, на підставі Наказу № 60-к від 01.06.2011 року [PERSON] прийнятий до ТОВ «ТЕКП «Транстехсервіс» на посаду різальника скла. Наказом № 98-к від 14.07.2011 року Позивача переведено на посаду начальника скляного цеху. Відповідно до Наказу № 3/2-к/у від 19.02.2014 року [PERSON] звільнений з ТОВ «ТЕКП «Транстехсервіс» за згодою сторін на підставі ст.36 КЗпП України. З пояснень Позивача вбачається, що Відповідач на момент звільнення не виплатив йому заробітну плату. Заборгованість по заробітній на теперішній час не виплачена та складає 4 700,37 грн., з урахуванням проведених відрахувань податків та внесків, що підтверджується довідкою № 29 від 04.04.2014 року. Положеннями ч.1 ст.83 КЗпП України встановлено, що у випадку звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки. Відповідно до довідки № 29 від 04.04.2014 року Відповідач має сплатити Позивачу компенсацію за не використані щорічні відпустки у сумі 4 731,77 грн., з урахуванням проведених відрахувань податків та внесків. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, провадиться в день звільнення. На підставі ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 року, Відповідач має сплатити [PERSON] середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, який проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, та таким чином складає 1 946,70 грн. (64,89 грн. х 30 днів). Таким чином, враховуючи, що ТОВ «ТЕКП «Транстехсервіс» фактично не провів повного розрахунку при звільнені Позивача та не сплатив останньому компенсацію за невикористані щорічні відпустки, що є порушенням вимог КЗпП України, суд вважає можливим стягнути з Відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у сумі 4 700,37 грн., компенсацію за невикористані щорічні відпустки у сумі 4 731,77 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 1 946,70 грн.

Outcome: approved