Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості та інфляційних витрат за договором кредиту та просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору №108 від 14.04.2008 року та інфляційних витрат в розмірі 81407,53 грн. та сплачену суму судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без участі позивача, вказує, що не має заперечень проти винесення рішення по справі за відсутності осіб, що не з'явилися (а.с. 24). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Слобідський край» від 17 листопада 2016 року №138 (а.с. 25). Згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання 9перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що 14 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 108 про надання кредиту в розмірі 21 000,00 гри. з процентною ставкою 0,19 % щоденно на залишок суми кредиту, у відповідності до п. 1.4. договору (а.с. 4). У відповідності до п. 1.2. та п. 5.1. вказаного Кредитного договору позивач прийняв на себе зобов'язання надати відповідачу кредит строком на 24 місяці з 14.04.2008 року по 14.04.2010 року, про що свідчить запис в касовій книзі від 14.04.2008 року (а.с. 7-8), а відповідач, згідно договору зобов'язався протягом вказаного терміну, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, погасити кредит та відсотки за користування кредитом відповідно до графіка погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору. Згідно п.6.2. кредитного договору, при порушенні строків сплати кредиту та/або відсотків, більше ніж на три дні, позивач в односторонньому порядку подвоює процентну ставку, вказану в п.1.4. Кредитного договору до моменту повного погашення простроченої заборгованості. У випадку стягнення заборгованості через суд - потроїти процентну ставку, починаючи з останньої дати сплати кредиту. Відповідач порушив графік погашення кредиту, з зв'язку з чим виникла заборгованість за основною сумою кредиту і нарахованими відсотками. Листи - попередження від 16.12.2015 року та від 26.09.2016 року з інформацією про наявність заборгованості та вимогою виконання зобов'язань по кредиту, що надіслані позивачем на адресу відповідача залишені без розгляду та реагування (а.с. 5, 6). Вищевказані обставини призвели до утворення заборгованості за період з 15.09.2008 року по 15.01.2016 року за основною сумою кредиту, нарахованим відсоткам за користуванням кредитом та інфляційним втратам позивача в сумі 81407,53 грн. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 534 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: - у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; - у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; - у третю чергу сплачується основна сума боргу. Пунктом 1 статті 530 Цивільного крдексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 2 статті 536 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Підпунктом 2 пункту 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання. Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного прав або інтересу. До позовних вимог про стягнення відсотків та інфляційних втрат застосовується визначена ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність тривалістю у три роки. За зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України). Відповідно ч. 1 ст.264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. До дій, що свідчать про визнання особою свого боргу, можуть належати й фактичні дії. які свідчать про таке визнання, а саме: визнання претензій частково або у повному обсязі, часткове погашення боргу, написання розписки та інше. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 14.04.2016 року по справі № 534/670/16-ц позовну заяву позивача до відповідача про стягнення нарахованих відсотків та інфляційних втрат за договором кредиту було повернено позивачу, в зв'язку з непідсудністю даного позову Комсомольському міському суду на підставі повідомлення УДМС України в Полтавський області, згідно якого відповідач знятий з реєстраційного обліку в Харківську область, Лозівський район, смт. Орілька (а.с. 9). Враховуючи вищезазначену ухвалу суду та на підставі ч. 1 ст. 109 ЦПК України позивач звернувся з позовною заяву про стягнення з відповідача нарахованих відсотків га інфляційних втрат за договором кредиту саме до Лозівського міськрайонного суду. Відповідач здійснив часткову оплату відсотків за користування кредитом 06.10.2008 року в розмірі 1000,00 грн., 11.05.2011 року - в розмірі 1069,00грн., 30.01.2014 року в розмірі - 500,00грн., тому заборгованість за відсотками в розмірі 63072,55 грн., зменшується на 2569,00 грн. і складає - 60503,55 грн.. Згідно ч.2 статті 625 ЦК України - «боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Станом на 15.01.2016 року позовні вимоги до позичальника за кредитним договором №108 від 14 квітня 2008 року складають 81407,53 грн., з яких заборгованість за основною сумою кредиту - 12391,22 грн., сума нарахованих відсотків - 60503,55 грн., інфляційні втрати позивача - 8512,76 грн.. За ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та інфляційних втрат позивача у сумі 81407,53 грн. на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1378,00 грн. на користь позивача.

Outcome: approved