Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 39 за адресою: вул. Рибалко, 3, в м. Новоград-Волинський, Житомирської області. Обґрунтував позов тим, що він є власником квартири за вищевказаною адресою. Відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, однак не проживає в квартирі з червня 2014 р., не бере участі в утриманні квартирі, не сплачує комунальні послуги. Таким чином, відповідач є таким, що втратив право користування цим житлом. Оскільки в добровільному порядку відповідач не знявся з реєстраційного обліку, позивач звернулася за захистом своїх прав із позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи в своїй відсутності та заперечень проти позову не подав. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. В судовому засіданні допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що [PERSON] з 2014 року не проживає у квартирі дресою: вул. Рибалко, б. 3, кв. 39, в м. Новоград-Волинський, Житомирської області. Зслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.10.2003 р. квартира № 39 по вул. Рибалко, б. 3 в м. Новоград-Волинський, належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть від 12.06.2017 року, [PERSON] померла 10.06.2017 року. Згідно довідки Новоград-Волинського ВУВКГ від 2.09.2017 р. [PERSON], [INFO], з 07.07.2014 р. в квартирі № 39 за адресою: вул. Рибалко, 3, в м. Новоград-Волинський, Житомирської області, зареєстрований, але не проживає. Факт тривалої відсутності відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом обстеження від 19.09.2017 р., складеною комісією ОСББ «Чайка». Таким чином, є підстави для висновку, що відповідач зареєстрований в квартирі, однак фактично не проживає там понад 3 роки. Будь-яких доказів стосовно поважності причин своєї відсутності у спірній квартирі відповідачем суду надано не було, як і доказів щодо існування між позивачем та відповідачем домовленостей, які б врегульовували спірне питання в інший спосіб, ніж передбачений законом, а тому суд вважає доведеним той факт, що відповідач відсутній в у місці своєї реєстрації за адресою: квартира № 39 по вул. Рибалка, б. 3, в м. Новоград-Волинський, Житомирської області, більше 3 років без поважних причин. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України - ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Разом з тим, згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною 2 статті 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно норм Житлового кодексу України виселення може бути добровільним, або здійснюватись в судовому порядку. Право вимагати в судовому порядку виселення колишніх членів сім'ї власник жилого будинку (квартири) має відповідно до ст. 157 ЖК України, але за наявності обставин, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Оцінивши вказані факти та обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявленого позову, оскільки відповідачем не було надано суду доказів або будь-якої інформації з приводу наявності поважних причин відсутності в житлі позивача понад один рік. Натомість, позивачем було надано суду достатні та належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме, що відповідач згідно умов ст. 405 ЦК України втратив право на користування спірним житлом. Позивач звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій, тому згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави стягнується з відповідача в розмірі 640 грн.

Outcome: approved