Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким зобов`язати зобов`язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області та Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» розробити та надати технічні умови облаштування у квартирі [ADDRESS] автономне опалення і гаряче водовідведення шляхом монтажу двохфункційного газового котла. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у зв`язку з неналежним наданням послуг з постачання теплової енергії, останній вирішив відмовитись від централізованого опалення квартири, маючи на меті встановити в своїй квартирі автономну систему опалення. Враховуючи те, що відповідачі відмовили у задоволенні звернення щодо надання дозволу на встановлення індивідуального опалення квартири, а іншим мешканцям м. Львова подібні дозволи видавались, позивач вирішив звернутися за захистом свого порушеного права та інтересу до суду. В судове засідання позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій уточнені позовні вимоги підтримала у повному об`ємі. Просить уточнений позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечив. Представники відповідачів, а саме публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області та Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце слухання справи. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1ст. 5 ЦПК України,передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Більше того, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). У відповідності з реєстраційним посвідченням на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам від 25.12.2002р. №18098 Благодійний фонд сприяння розвитку українського мистецтва імені Ігора Білозіра є власником квартири [ADDRESS] . На підставі договору повного господарського відання фактичним користувачем вказаної квартири є [PERSON] . З метою влаштування автономного опалення в квартирі та у відповідності до «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від центрального теплопостачання», позивачі звернулися до органів місцевого самоврядування про надання дозволу на відключення її квартири від системи централізованого опалення та центрального водопостачання, у зв`язку з неналежним наданням послуг з постачання теплової енергії та економністю індивідуальної системи, для влаштування автономного опалення. Так, постанова КМУ від 31 жовтня 2007р. №1268 «Про внесення змін до правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. №630, прямо обмежує конституційні права громадян та норми Закону України «Про теплопостачання» від 2.06.2005р. №2633-ІV, а саме ч. 1 ст. 24 «права та основні обов`язки споживача теплової енергії» щодо права споживача на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Вказане право також гарантується ст. ст. 55, 124 Конституції України. Відповідно до п. 24 постанови КМУ від 21 липня 2005р. №630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору по надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»: «Споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води». Положення п. 25 цієї ж постанови вказує, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. А відтак самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до наведеного положення, позивачі звернувся до органів місцевого самоврядування (як центрального органу виконавчої влади) про надання дозволу на встановлення індивідуального опалення в будинку для реалізації свого права. Відповідно до «Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженого наказом міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за №4 від 22.11.2005р. для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП. Для вирішення питання відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж централізованого опалення власник, наймач (орендар) приміщення повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник, наймач (орендар) приміщення зазначає причини відключення. Комісія після вивчення конкретних умов у місячний термін приймає рішення, яке має враховувати затверджений план перспективного розвитку систем централізованого теплопостачання, існуючий стан мереж енергозабезпечення даного поселення або окремого мікрорайону. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний термін надається заявникові. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є неможливість забезпечення, у разі відокремлення приміщення даного споживача (секції, під`їзду) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, безперебійної роботи інженерного обладнання сусідніх приміщень або будинку в цілому. У разі незгоди заявника з відмовою спір вирішується в судовому порядку. Більше того,

Outcome: partial