Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 11.08.2008 року, укладений між Львівською міською радою та відповідачем, зареєстрований у Львівській міській раді за №Ф-1068 у книзі записів реєстрації Договорів оренди землі Ф-2 та зобовязати [PERSON] повернути Львівській міській раді земельну ділянку у м. Львові на вул. І. Котляревського, 47 загальною площею 0,0860 га, кадастровий №4610136900:03:001:0032. В обґрунтування позову покликається на те, що 11.08.2008 року між Львівською міською радою та відповідачем укладено договір оренди землі №Ф-1068 відповідно до якого земельна ділянка за адресою: м. Львів, вул. І. Котляревського, 47, кадастровий №4610136900:03:001:0032, загальною площею 0,0860 га передається в оренду гр. [PERSON] для обслуговування господарських споруд за рахунок земель, що не надані у власність або користування, за функцією використання землі комерції. Договір укладено терміном на 10 років до 10.07.2018 року. Пунктом 15 Договору оренди передбачено, що земельна ділянка передається тільки для обслуговування господарських споруд. Разом з тим, Департаментом Держархбудінспекції України у Львівській області зареєстровано декларацію про початок будівельних робіт №ЛВ083142030197 на будівництво багатоквартирного житлового будинку з автостоянкою зі знесенням існуючих господарських будівель за адресою: м. Львів, вул. І. Котляревського, 47. Вказану декларацію зареєстровано без письмової згоди позивача, чим порушено умови договору. Вказує, що Львівською міською радою 19.06.2015 року було прийнято ухвалу №4816 «Про скасування ухвали міської ради від 10.07.2008 №1996 «Про користування гр. [PERSON] земельною ділянкою на вул. І. Котляревського, 47 у м. Львові», а відтак відпала головна умова, яка була підставою укладення такого договору оренди землі. А тому просить позов задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Зазначив, що реєстрація Департаментом ДАБІ України у Львівській області декларації про початок будівельних робіт №ЛВ083142030197 та будівництво в подальшому багатоквартирного житлового будинку з автостоянкою зі знесенням існуючих господарських будівель на земельній ділянці наданій [PERSON] в оренду Львівською міською радою, без отримання письмового згоди на таке будівництво орендодавця призведе до використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, що визначене договором оренди. Просив позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив з мотивів, викладених у письмових запереченнях. Вказав, що на земельній ділянці на вул. Котляревського, 47 у м. Львові не здійснюються будь-які будівельні роботи. Просив відмовити в задоволенні позову. Треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали з мотивів, викладених у письмових поясненнях, просили його задоволити. Представник третіх осіб в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Положеннями статті 3 ЦПК України\~\~\~\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~\~ ст.1 ЦПК України\~\~\~\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України). Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У ч.1, 2 ст.792 ЦК України зазначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст. 2 Закону України «Про оренду землі»відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. З матеріалів справи вбачається, що\~ [PERSON] є власником цегляного нежитлового приміщення господарських споруд, позначеного у плані літерою «Б-1», загальною площею 153,1 кв.м., за адресою: м. Львів, вул. І. Котляревського, 47, на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення господарських споруд від 04.09.2006 року, посвідченого нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №6522. Зазначене підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11751934 від 06.09.2006 року (Серії ССВ № 472767), виданим Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Згідно з п. 1 ухвали Львівської міської ради від 10 липня 2008 року № 1996 «Про користування гр. [PERSON] земельною ділянкою на вул. І. Котляревського, 47 у м. Львові» міська рада ухвалила передати громадянину [PERSON] земельну ділянку площею 0,0860 га на вул. І. Котляревського, 47 в оренду терміном на 10 років для обслуговування господарських споруд за рахунок земель, що не надані у власність або користування, за функцією використання - землі комерції. Відповідно до п. 2 цієї ухвали громадянина [PERSON] у місячний термін зобов'язано укласти з Львівською міською радою договір оренди землі та провести його державну реєстрацію. 11.08.2008 року між Львівською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, що знаходиться по вул. І. Котляревського, 47 у м. Львові, площею 0,0860 га, для обслуговування господарських споруд терміном на 10 років до 10.07.2018 року. Договір зареєстрований у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.12.2008 року за №04:08:438:00102 кн.04-2. Пунктом 15 Договору оренди передбачено, що земельна ділянка передається для обслуговування господарських споруд. Відповідно до п. 30 Договору оренди орендар має право здійснювати забудову земельної ділянки за згодою орендодавця Львівської міської ради. Пунктом 38 Договору оренди передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків передбачених договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України).Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 18.09.2013 року (справа № 6-75цс13). 21.07.2014р. Департаментом Держархбудінспекції України у Львівській області зареєстровано декларацію про початок будівельних робіт №ЛВ083142030197 на будівництво багатоквартирного житлового будинку з автостоянкою зі знесенням існуючих господарських будівель за адресою: м. Львів, вул. І. Котляревського, 47. Разом з тим, реєстрація декларації про початок будівельних робіт №ЛВ083142030197 не свідчить про те, що на земельній ділянці здійснюється будівництво. З листа Департаменту ДАБІ у Львівській області від 03.12.2015р. №1013-6/6647-15 вбачається, що по вул. І. Котляревського, 47 у м. Львові знаходиться багатоквартирний 3 поверховий житловий будинок, одноповерховий гараж та нежитлові приміщення невизначеного характеру. Ознак виконання будівельних робіт за вказаною адресою не виявлено (а.с. 144 Том 1). Таким чином, наявність реєстрації декларації про початок будівельних робіт №ЛВ083142030197 не зумовлює порушення умов договору оренди земельної ділянки, оскільки отримання відповідачем дозвільних документів не свідчить про їх реалізацію. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Не заслуговують на увагу посилання представника позивача про те, що Львівською міською радою 19.06.2015 року було прийнято ухвалу №4816 «Про скасування ухвали міської ради від 10.07.2008 №1996 «Про користування гр. [PERSON] земельною ділянкою на вул. І. Котляревського, 47 у м. Львові», оскільки постановою Галицького районного суду м. Львова від 30.09.2015р. у справі №461/7825/15-а визнано протиправною та скасовано вищевказану ухвалу Львівської міської ради №4816 від 19.06.2015 року. Вказана постанова залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2016 року та набрала законної сили. Враховуючи наведене, представником позивача не доведено перед судом порушення відповідачем умов договору оренди. Вимоги позивача спростовані відповідачем та матеріалами справи, що в свою чергу, дає суду підстави визнати позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed