Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав відносно себе [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи із дня подання позовної заяви, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до нього, як сина, його вихованням не займається, долею не цікавиться, про його фізичний, духовний та розумовий розвиток не піклувався та не піклується тепер. Ніколи батько не приходив до школи, не цікавився його успіхами у навчанні. Оскільки вирішити питання про позбавлення батьківських прав в позасудовому порядку не вбачається можливим, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Позивач в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав з підстав викладених в позовній заяві, при цьому пояснив, що його мати померла, а батько разом з ним не проживає з 2004 року, матеріально не утримує, його вихованням не займається, в достатньому обсязі з ним не спілкується, його успіхами в учбових закладах не цікавиться. Він проживав з матір`ю до її смерті, а на даний час мешкає з бабусею. Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява в якій він просить розглянути справу про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у його відсутність, з позовними вимогами згоден в повному обсязі. Представник третьої особи Шкурко Т.А . в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON] та стягнення аліментів на його утримання. Надала суду висновок органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , №01-24/946 від 16.10.2019. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 жовтня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Також встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Роз`яснено, що відповідно до вимог ст. 181 ЦПК України третя особа має право подати пояснення щодо позову у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, а також має право надати пояснення до відзиву у п`ятиденний строк з дня його отримання. Суд, вислухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини. [PERSON] народився [INFO] , його батьком є відповідач [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Новобогданівською с/р Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 06 від 13.02.2002./а.с.10/ [INFO] мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №1714./а.с.5/ Згідно довідки ДНЗ «Мелітопольський багатопрофільний центр професійно-технічної освіти» від 23.09.2019, [PERSON] , 2002 року народження, навчається на ІІ курсі в групі №21 за професією слюсар з ремонту рухомого складу. Термін навчання: з 01.09.2018 по 30.06.2022./а.с.7/ Згідно характеристики на учня ДНЗ «Мелітопольський багатопрофільний центр професійно-технічної освіти» групи №21 [PERSON] , батько вихованням сина не займається, не цікавиться його життям та навчанням, керівники групи зв`язку з ним не мають./а.с.6/ Згідно характеристики випускника Новобогданівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Мелітопольської районної ради Запорізької області [PERSON] від 03.10.2019, хлопець виховувався у багатодітній родині. Вихованням сина займалася мати [PERSON] . Вона відвідувала батьківські збори, які проводились протягом навчальних років. Підтримувала телефонний зв`язок з класним керівником. Батько [PERSON] не займався вихованням сина та не цікавився його досягненнями в навчанні, жодного разу не прийшов до школи. Згідно характеристики з місця проживання, виданої виконавчим комітетом Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області 03.10.2019 за №2066 на [PERSON] , батько дитини [PERSON] на території сіл сільської ради не проживає. Сина не відвідував, його вихованням не займався, матеріально не утримував. Не цікавився його досягненнями в навчанні. Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 18.04.2018, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Дата реєстрації:24.04.2013./а.с. зворт. 4/ Місце реєстрації позивача за вищевказаною адресою підтверджується також довідкою про місце проживання особи, виданої виконавчим комітетом Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області №34 від 13.03.2018./а.с.9/ Згідно акту обстеження умов проживання від 30.07.2019 за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні. У дітей є кімнати для сну та відпочинку, є місце для навчання. В кімнатах є меблі, діти забезпечені одягом та взуттям по сезону./а.с.8/ Згідно висновку органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , №01-24/946 від 16.10.2019, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню сина протягом тривалого часу. Орган опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації вважає доцільним підтримати позов неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] щодо позбавлення його батьківський прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків протягом тривалого часу, не виявляє інтересу до існування свого сина, не цікавиться його долею, не піклується про його розвиток, матеріально не утримує, разом з сином не проживає, в підготовці до самостійного життя участі не приймає. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладені обставини суд вважає, що відповідно до вимог ст. 164 СК України відповідача слід позбавити батьківських прав та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підлягає стягненню з відповідача судовий збір відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved