Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою при цьому зазначивши, що з 11.02.2016 року вони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 4. Від спільного проживання у шлюбі з відповідачем мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, просить справу розглядати без його участі. Всі вимоги викладені у позові підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заперечення, в якому просить розглядати справу у її відсутність, позов визнає і не заперечує проти його задоволення в частині розірвання шлюбу, однак заперечує про стягнення з неї судового збору сплаченого позивачем при подачі до суду, оскільки остання не працює та знаходиться в декретній відпустці і отримує одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн., що складає її дохід. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 11.02.2016 року вони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 4, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає по місцю проживання відповідачки, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Під час спільного проживання у шлюбі між позивачем та відповідачкою виникли непорозуміння, які створили обстановку при якій збереження сім'ї є неможливим, і у зв'язку з чим сторони проживають окремо з листопада 2016 року, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбні відносини. Відповідачка не перебуває на обліку з приводу вагітності в Олевській центральній районній лікарні, що стверджується довідкою Олевської ЦРЛ №1070/05-6 від 22.12.2017 року, а також немає неповнолітніх дітей віком до одного року. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст. 110, 112 СК України з яких слідує, що шлюб розривається за заявою одного із подружжя, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини або чоловіка. Із ст.113 СК України слідує, що особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у поданій до суду позовній заяві запевнив суд про те, що його рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає його волі. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати. Позов в частині стягнення сплаченого судового збору з відповідачки на користь позивача слід відмовити, оскільки відповідачка не працює, так як знаходиться в декретній відпустці і її дохід складає у місяць 860 грн.

Outcome: partial