Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити його порушене право на користування квартирою і вселити його до житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що право власності право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], зареєстровано на праві спільної сумісної власності за позивачем, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва про право на власність на нерухоме майно серії ЯЯЯ №127024, виданого 04.08.2005 відділом приватизації Комунального підприємства «Харківського районного бюро технічної інвентаризації». В даній квартирі проживають та зареєстровані [PERSON], [INFO], з якою позивач раніше спільно проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу, спільна донька [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON] [PERSON], [INFO] Однак, вже на протязі року позивач позбавлений можливості користуватися даною квартирою, внаслідок того, що [PERSON] відібрала ключі від квартири у позивача, перешкоджає доступу до житла. Інші мешканці також чинять перешкоду у доступі до квартири. Внаслідок чого позивач змушений мешкати в гаражі, який розташований біля будинку в якому знаходиться спільна квартира. Дані обставини також є підтверджуються актом депутата Пономаренківської сільської ради. Відтак, на теперішній час позивач не має можливості користувалися частиною належної йому квартири, тому звернувся до суду з позовом про вселення. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав вказаних у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити, в тому числі пояснила, що у неї з відповідачем на протязі довгого часу склалися неприязні стосунки, що негативно впливає на психічний стан як її, так її дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити. Разом з тим, пояснила, що позивач постійно вживає алкоголь, виражається нецензурною лексикою, поводить себе агресивно, вчиняє сварки, не допомагає їй як своїй дочці матеріально, в тому числі з оплатою за навчання. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду заперечення, де вказала, що позивач постійно вживає алкоголь, виражається нецензурною лайкою, вчиняє сварки, чим порушує її право на нормальне проживання у квартирі. Суд, заслухавши думку позивача та відповідачів, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на власність на нерухоме майно серії ЯЯЯ №127024, виданого 04.08.2005 відділом приватизації Комунального підприємства «Харківського районного бюро технічної інвентаризації», належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Дану обставину також підтверджує копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.08.2005 та інформація із Комунального підприємства «Харківського районного бюро технічної інвентаризації» за вих.№Л-110 від 02.10.2015. Згідно з довідкою виданою КП «ЕКО-СЕРВІС-15» за вих.№690 від 30.10.2015, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Як вбачається з акту від 12.02.2016 складеного депутатом Пономаренківської сільської ради, зі слів сусідів громадянин [PERSON] постійно знаходиться в підїзді через те що цивільна дружина [PERSON] змінила ключі від вхідних дверей та не дає їх йому, перешкоджає у користуванні квартирою. Таким чином, проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема шляхом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, при цьому усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Так, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд, аналізуючи надані докази в їх сукупності приходить до висновку, що вимоги позивача про вселення до квартири підлягають задоволенню, оскільки позивач є її співвласником і як співвласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном, тому суд задовольняє позов про вселення позивача у квартиру за адресою: [ADDRESS], належній йому на праві спільної сумісної власності разом з відповідачами на підставі свідоцтва про право на власність на нерухоме майно серії ЯЯЯ №127024, виданого 04.08.2005 відділом приватизації Комунального підприємства «Харківського районного бюро технічної інвентаризації». При цьому суд враховує, що факт перешкоджання з боку відповідачів користування позивачем житловим приміщенням підтвердився, в тому числі, самими відповідачами, які в судовому засіданні та в письмових запереченнях вказали на неможливість вселення до квартири позивача, з яким у них склалися неприязні стосунки, більш того вони не бажають, щоб він мешкав разом з ним. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, і суд стягує з відповідачів на користь позивача суму судового збору у розмірі 551,20 гривень, в рівних частина з кожного.

Outcome: approved