Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повнліття. Позовні вимоги мотивовані наступним. З 27.04.2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є донька [PERSON], [INFO] З грудня 2016 року між сторонами припинились сімейні відносини та не ведеться спільне господарство. У сторін відсутнє почуття любові та поваги, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Водночас позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ј частини від всіх видів доходу відповідача на дитину, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, Позивач до судового засідання не зявилась, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до судового засідання також не зявися, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнав в повному обсязі. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 27.04.2012 року сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 427.( а.с. 7). Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як неведення спільного господарювання, небажання позивача надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO].( а.с. 8). Як достовірно встановлено судом та не заперечується сторонами [PERSON] проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані забезпечувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Статтею 183 СК України передбачено, що доля заробітку ( доходу ) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Враховуючи викладене, той факт, що відповідач визнає позовні вимоги та не зазначив щодо наявності в нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина та інших обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про те, що позов в цій частині також є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову тобто з 14.03.2018 року. Згідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 704,80 грн. на користь позивача за позовні вимоги про розірвання шлюбу та судовий збір у сумі 704,80 грн. на користь держави за позовні вимоги про стягнення аліментів, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: approved