Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи, до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 06.10.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 1708-100/ФК-08, за умовами якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 233 000,00 грн. строком з 06.10.2008 року по 05.10.2018 року включно зі сплатою 16 % річних. 22.10.2008 року між Державною іпотечною установою та банком був укладений договір відступлення права вимоги № 2119/08, згідно якого банк передав позивачу всі права вимоги за вказаним договором про іпотечний кредит, іпотечним договором. Як зазначає позивач, відповідач не сплатила суму заборгованості, яка виникла за невиконання умов договору про іпотечний кредит. 08.06.2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення, яким з відповідача стягнуто заборгованість за вказаним договором станом на 30.12.2015 року в розмірі 103 232,22 грн., яка складається: по основній сумі боргу - 86 781,72 грн., нараховані відсотки - 7 646,63 грн., по сумі пені - 5 449,22 грн., інфляційні втрати - 3 354,65 грн. З урахуванням наведеного, за порушення умов договору про іпотечний кредит за період з 30.12.2015 року по 04.08.2016 року нарахована загальна заборгованість за кредитним договором у розмірі 31 379,11 грн., що складається з нарахованих відсотків у розмірі 8 254,38 грн. та пені за прострочення сплати кредитних коштів у розмірі 23 124,73 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги, стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 31 379,11 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Мельниченко А.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. В заяві від 16.11.2016 року відповідач повідомляла про неможливість явки в судове засідання та в зв'язку з цим просила розглянути справу в її відсутність (а.с.38). Про подальший розгляд справи відповідач повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові відправлення. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст.ст.169, 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 06.10.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 1708-100/ФК-08, за умовами якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 233 000,00 грн. строком з 06.10.2008 року по 05.10.2018 року включно зі сплатою 16 % річних (а.с.7-12, 13-16, 17-18). Відповідно до п.2.4 даного договору, відповідач зобов'язалась щомісячно до 06 числа кожного місяця, починаючи з наступного дня після укладання цього договору, здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі не менше 1 941,67 грн. та сплачувати нараховані кредитором відсотки, нараховані на залишок заборгованості за кредитом, відповідно до графіку погашення кредиту. Останню сплату чергового платежу здійснити не пізніше 05.10.2018 року. Пунктом 5.3.3 договору передбачено, що у разі порушення умов цього договору позичальник зобов'язаний на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій, комісійної винагороди в разі, якщо дострокове погашення відбувається в межах строку, передбаченого п.4.1 договору. Згідно п.6.2 договору про іпотечний кредит, за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язується сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожен день прострочення. 22.10.2008 року між Державною іпотечною установою та ТОВ «Український промисловий банк» був укладений договір відступлення права вимоги № 2119/08, згідно якого банк передав позивачу всі права вимоги за вказаним договором про іпотечний кредит, іпотечним договором (а.с.19-22). Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки, визначені договором про іпотечний кредит, не виконує. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.06.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за вказаним договором станом на 30.12.2015 року в розмірі 103 232,22 грн., яка складається: по основній сумі боргу - 86 781,72 грн., нараховані відсотки - 7 646,63 грн., по сумі пені - 5 449,22 грн., інфляційні втрати - 3 354,65 грн. (а.с.63-65). Як свідчить наданий позивачем розрахунок, відповідач за період з 30.12.2015 року по 04.08.2016 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 31 379,11 грн., що складається з нарахованих відсотків у розмірі 8 254,38 грн. та пені за прострочення сплати кредитних коштів у розмірі 23 124,73 грн. (а.с.61-62). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статтею 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Наданий позивачем розрахунок заборгованості суд приймає до уваги і вважає його достовірним, оскільки відповідачем не надано доказів в його спростування. Зазначений розрахунок також відповідає положенням ЦК України та містить розрахунок пені за період з грудня 2015 року по серпень 2016 року, тобто, менше, ніж за рік, що передував зверненню позивача до суду. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача в стягненні заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, а тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь Державної іпотечної установи заборгованість в розмірі 31 379,11 грн. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved