Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 3864,06 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач в період перебування на обліку в центрі зайнятості належав до категорії зайнятого населення та отримав дохід, проте приховав зазначені відомості від спеціалістів центру зайнятості. При цьому, був ознайомлений під особистий підпис з правилами і обовязками безробітного, відповідно до яких, під час перебування на обліку безробітний зобовязаний повідомляти спеціалістів центру зайнятості про всі зміни, які впливають на умови виплати забезпечення. Відзиву на заяву відповідачем не надано. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено,\~що 29 жовтня 2014 року відповідач звернувся до Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». В заяві повідомив, що немає заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує, не є субєктом підприємницької діяльності, не отримує будь-яких видів грошової допомоги /а.с.4/. Наказом Дніпровського районного центру зайнятості в м. Києві Київського міського центру зайнятості від 29 жовтня 2014 року № НТ141029, у відповідності до Закону України «Про зайнятість населення» відповідачу надано статус безробітного з 29 жовтня 2014 року та, відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 05 листопада 2014 року /а.с.5/. В результаті обміну інформацією між Державною службою зайнятості та Пенсійним фондом України було виявлено факт надання відповідачем послуг ТОВ «АБ-Кератив» за договором № Б-12/2/03 від 20.03.2015 /а.с.9/. В результаті чого позивачем складено акт № 832 від 13.08.2015, яким встановлено, що відповідач надавав послуги за договором № Б-12/2/03 від 20.03.2015 ТОВ «АБ-Кератив» з 20.03.2015 та відповідно до акту здачі-приймання послуг відповідач отримав дохід у розмірі 250 грн. /а.с.7/. Згідно бухгалтерської довідки № 4354-05/24 від 02.09.2015 вбачається, що сума допомоги по безробіттю, що підлягає поверненню відповідачем за період з 20.03.2015 по 01.08.2015 становить 3864,06 грн. /а.с.12/. Наказом Дніпровського районного центру зайнятості № 429 від 21.08.2015 було прийнято рішення щодо повернення відповідачем незаконно отриманих коштів /а.с.11/. 01.09.2015 відповідачу направлено лист № 4331-01/24 щодо необхідності повернення коштів /а.с.13/. На даний час кошти відповідачем не повернуті. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 2 ст. 44 вказаного Закону зареєстровані безробітні зобовязані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ст. 45 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про занятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі занятості населення. За приписами ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Громадяни, що належать до категорії зайнятого населення перебувати на обліку у центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю не мають права. Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, у звязку з тим, що відповідач не повідомив позивача про прийняття його на роботу, що є обставиною яка впливає на умови виплати допомоги по безробіттю, він, починаючи з 20.03.2015 по 01.08.2015, безпідставно отримував допомогу по безробіттю. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судовий збір у розмірі 704,80 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved