Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на користь Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області шкоду заподіяну незаконним виловом водних біоресурсів у розмірі 40477 грн. та судові витрати в розмірі 1921 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 31.01.2019 о 14.30 год. на річці Інгулець біля села Диківка Знам`янського району Кіровоградської області, відповідач порушив правила рибальства, а саме: ловив рибу в забороненому місці на зимувальних ямах підсаком та зловив 460 шт. плітки, 35 шт. окуня, 46 шт. карася, чим порушив п. 3.15, 4.14.3 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 за № 269/3562., п. 14 ст. 11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського та спортивного рибальства» та ст.ст. 27, 63 Закону України «Про тваринний світ». Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.05.2019, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. Вказана постанова суду в установленому порядку відповідачем не оскаржена. Внаслідок вчинення незаконних дій, [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду державі на суму 40477 грн. 00 коп., яка розрахована у відповідності до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних об`єктах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209. Управління зверталося до відповідача з сповіщенням щодо необхідності відшкодування заподіяних державі збитків, проте відповідач кошти не сплатив у зв`язку з чим управління звернулося до суду з заявою про стягнення з відповідача матеріальної шкоди. Ухвалою від 18.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 04.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Матеріали справи, містять заяву останнього про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання повторно не з`явилися, про час дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки невідомі. У судовому засіданні, яке відбулося за часом раніше, позовні вимоги не визнали. Відзив на позов не подано. Згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.11.2020, розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.03.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. Згідно постанови, [PERSON] , 31.01.2019 року о 14 год. 30 хв., знаходячись на річці Інгулець у с.Диківка Знам`янського району Кіровоградської області, здійснював лов риби в забороненому місці на зимувальних ямах, виловивши при цьому рибу «Плітку» в кількості 460 штук, «Карась» у кількості 46 штук, «Окунь» у кількості 35 штук, загальною вагою 16 кг, чим завдав збитки в сумі 40477 грн.. Даним порушив п.3.15, п.4.6 Правил любительського та спортивного рибальства, ст.ст.27, 52-1, 63 Закону України «Про тваринний світ», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП (а.с.10-12). Згідно розрахунку матеріальної шкоди за згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 006743 від 31.01.2019, складеним головним державним інспектором Кіровоградрибоохорони Головченко О.В., на підставі такси вказаної в додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.11.2011 № 1209 «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок Незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних об`єктах України», сума заподіяної шкоди, становить 40477 грн. 00 коп. (а.с. 9). Згідно сповіщення про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення адміністративного правопорушення вих. № 01-13/410 від 12.06.2019, [PERSON] запропоновано відшкодувати збитки, заподіяні внаслідок вчинення адміністративного правопорушення в сумі 40477 грн. 00 коп. у добровільному порядку (а.с.13). Квитанцією пат «Укрпошта» від 14.06.2019 підтверджено направлення вказаного сповіщення [PERSON] (а.с. 13 на звороті). Відповідно до ст. 13 Конституції України та ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», в якій зазначається, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству за затвердженими таксами і методиками. Відповідно до статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 27 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Відповідно до п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 за № 269/3562), забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих та інших матеріалів усіх видів і найменувань. Згідно п. 2 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 33 від 18.03.1999, сітки відносяться до промислових знарядь лову. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема, в перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог користування об`єктів тваринного світу. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Питання відшкодування майнової шкоди, яка була заподіяна внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів не вирішено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Якщо питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення не вирішено, відповідно до частини 1 або частини 2 статті 40 КУпАП, то згідно частини 3 статті 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому враховуючи, що вина [PERSON] у заподіянні шкоди державі внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 40477 грн. є доведеною, з врахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, суд визнає позов обґрунтованим та приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved