Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 0860340001/т/9721111 від 13.07.2011 р. у розмірі 17144,08 гривень та судові витрати у розмірі 1600 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачем [PERSON] 13 липня 2011 року був укладений кредитний договір на споживчі потреби, згідно з умовами п. 2.1. якого Банк передає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості , повернення, строковості, платності грошові кошти у формі разового кредиту в сумі 5000 гривень з встановленням місячної процентної ставки в розмірі 2,75 % в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню основної заборгованості до 15 числа кожного календарного місяця згідно графіку, який визначений в п.п. 2.1.1 Договору із щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в терміни, визначені в п. 3.3.1 та комісій, вказаних у п.п. 2.1.3. цього Договору. Відповідно до графіку погашення заборгованості встановленого п. 2.1.1 Договору, позичальник зобов'язався з серпня 2011 по червень 2012 р. щомісячно погашати по 416,67 грн., в липні 2012 р. погасити 416,63 грн. з кінцевою датою погашення заборгованості за кредитом 12.07.2012 р. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 13.06.2017 р. за ним утворилася заборгованість у розмірі 17144,08 гривень, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 4577,08 гривень; простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 8803,76 гривень; пені за прострочення строків погашення кредиту у розмірі 1670,59 гривень та пені за прострочення строків сплати відсотків у розмірі 2092,65 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 серпня 2017 року провадження по справі відкрито. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у його відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, викладеного в новій редакції Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. № 2147-VIII, що набрав чинності з 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 13 липня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 0860340001/т/9721111, за умовами якого банк надає відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості , повернення, строковості, платності грошові кошти у формі разового кредиту в сумі 5000 гривень з встановленням місячної процентної ставки в розмірі 2,75 % в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню основної заборгованості до 15 числа кожного календарного місяця згідно графіку, який визначений в п.п. 2.1.1 Договору із щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в терміни, визначені в п. 3.3.1 та комісій, вказаних у п.п. 2.1.3. цього Договору. Відповідно до графіку погашення заборгованості встановленого п. 2.1.1 Договору, позичальник зобов'язався з серпня 2011 по червень 2012 р. щомісячно погашати по 416,67 грн., в липні 2012 р. погасити 416,63 грн. з кінцевою датою погашення заборгованості за кредитом 12.07.2012 р. у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згодний з умовами кредитного договору. У вказаному договорі визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов'язання банк перед відповідачем виконав. Погашення кредиту, процентів за користування кредитом та пені передбачено п.п. 3.3., 3.3.1, 3.4 Договору. Відповідно до п. 5.1. Договору, у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту, сплати процентів, зазначених у п. 2.1. цього Договору, позичальник сплачує банку пеню в національній валюті в розмірі 0,1 відсотка від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 13.06.2017 р. за ним утворилася заборгованість у розмірі 17144,08 гривень, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 4577,08 гривень; простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 8803,76 гривень; пені за прострочення строків погашення кредиту у розмірі 1670,59 гривень та пені за прострочення строків сплати відсотків у розмірі 2092,65 гривень. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно п. 5.3. Договору, терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, винагороди, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 10 років. Відповідно до графіку погашення заборгованості встановленого п. 2.1.1 Договору, позичальник зобов'язався з серпня 2011 по червень 2012 р. щомісячно погашати по 416,67 грн., в липні 2012 р. погасити 416,63 грн. з кінцевою датою погашення заборгованості за кредитом 12.07.2012 р. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «АКТАБАНК» та задоволення позовної заяви у повному обсязі. Згідно платіжного доручення № 772 (#1643756601) від 18 липня 2017 року при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень. Приймаючи до уваги викладене,

Outcome: approved