overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 2183,00 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що КП „Павлоградтеплоенерго, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630, надає населенню м.Павлограда, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, в обсязі, передбаченому нормативно правовими актами. Послуги по теплопостачанню були надані в будинок № 567 кв. № 53 по вул. Дніпровська м. Павлограда Дніпропетровської області, де мешкає відповідач. Однак, відповідач оплату за спожиту теплову енергію фактично не проводить. У результаті чого, за період з 01.10.2009р. по 01.10.2014 р. утворилася заборгованість за спожиту теплову енергію перед КП „Павлоградтеплоенерго у сумі 2183,00грн., що підтверджується довідкою про заборгованість та випискою з особистого рахунку (а.с.4,5). Відповідно до п. 20 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Згідно ст. 19 ч. 6 Закону України „Про теплопостачання, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. На підставі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи те, що сума заборгованості не погашена до теперішнього часу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за спожиту теплову енергію на користь позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн., понесені позивачем при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 2277,59 грн. та судові витрати по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що КП „Павлоградтеплоенерго, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630, надає населенню м. Павлограда, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, в обсязі, передбаченому нормативно правовими актами. Послуги по теплопостачанню були надані в будинок № 125/1 кв. 27 по вул. Дніпровська м. Павлограда Дніпропетровської області, де мешкає відповідач. Однак, відповідач оплату за спожиту теплову енергію фактично не проводить. У результаті чого, за період з 01.10.2012р. по 01.09.2014 р. утворилася заборгованість за спожиту теплову енергію перед КП „Павлоградтеплоенерго у сумі 2277,59 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість та випискою з особистого рахунку (а.с.4,5). Відповідно до п. 20 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Згідно ст. 19 ч. 6 Закону України „Про теплопостачання, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. На підставі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з квитанції 0.0.388693656 від 21.05.2015року, відповідач добровільно сплатив суму заборговаості за спожиту теплову енергію. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позовних вимог в цій частині. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн., понесені позивачем при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 7080,60грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що КП „Павлоградтеплоенерго, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630, надає населенню м.Павлограда, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, в обсязі, передбаченому нормативно правовими актами. Послуги по теплопостачанню були надані в будинок № 8-а кв. № 24 по вул. Можайського м. Павлограда Дніпропетровської області, де мешкає відповідач. Однак, відповідач оплату за спожиту теплову енергію фактично не проводить. У результаті чого, за період з 01.02.2003р. по 01.11.2014р. утворилася заборгованість за спожиту теплову енергію перед КП „Павлоградтеплоенерго у сумі 7080,60грн., що підтверджується довідкою про заборгованість та випискою з особистого рахунку (а.с.4-6). Відповідно до п. 20 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Згідно ст. 19 ч. 6 Закону України „Про теплопостачання, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. На підставі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи те, що сума заборгованості не погашена до теперішнього часу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за спожиту теплову енергію на користь позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн., понесені позивачем при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідачів борг у сумі 1457,27грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, однак належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи без їх участі суду не надали. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідачі не з'явилися до суду без поважних причин, та вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі, відповідно ч.1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог повністю за наступних обставин. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі з 20.09.2010року зареєстровані та фактично проживають за адресою [ADDRESS] Відповідачі користуютьмя електричною енергією, але оплату за спожиту електричну енергію не здійснюють. Станом на 01.07.2014роеу відповідачі мають борг за використану електроенергію у розмірі 1457,27грн., згідно наданої довідки про розмір платежів (а.с.5). В добровільному порядку борг не сплачено. Згідно п. 20 Правил користування електричною енергіює для населення плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Споживач повинен дотримуватись правил споживання електроенергії та своєчасно розраховуватись за її використання, згідно діючого тарифу. З приводу вищезазначеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача, в зв'язку з чим борг за спожиту елекроенергію у розмірі 1457,27грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 243,60грн., сплачений останнім при подачі позову. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість по оплаті комунальних послуг в сумі 10 747,80 гривень. В обгрунтування посилався на те, що відповідачі є наймачами жилого приміщення - кімнати в гуртожитку ТОВ «СРЗ» по пр.Луніна, 9. Однак з 01.03.2009 року по теперішній час відповідачі не вносять в повному обсязі плату за проживання в гуртожитку та оплаті комунальних послуг, у зв'язку із чим виникла заборгованість, яку вони в добровільному порядку не погашають. В суді представник позивача за довіреністю [PERSON]. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до суду не з'явились, заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Тому суд, за згодою позивача, здійснив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтуваними та задовольняє позов в повному обсязі. Як встановлено судом, відповідачі зареєстровані та мешкають в гуртожитку ТОВ «СРЗ» за адресою: М.Маріуполь, пр.Адмірала Луніна, 9, що підтверджується копією ф.А (картка реєстрації), (а.с.6). Згідно довідки, розмір заборгованості відповідачів по комунальних послугах та платі за проживання у гуртожитку за період з 01.03.2009 року по 01.08.2010 року складає 10 747,80 гривень (по 688,40 гривень щомісячно протягом всього періоду несплати) (а.с.5). Відповідно до п.38 «Примірного положення про гуртожитки», затвердженого [PERSON] Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. N 208 , громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонд\ За п.39 того ж «Положення...» плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги вноситься не пізніше десятого числа, наступного за оплачуваним місяцем. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування заборгованості за проживання в гуртожитку та оплаті комунальних послуг - 10 747,80 гривень. Задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст..88 ЦГГК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати - сплачений судовий збір в сумі 51 гривні та збір за ІТЗ в сумі 120 гривень, які підтверджені відповідними платіжними дорученнями. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість по оплаті комунальних послуг в сумі 6 166 гривень. В обгрунтування посилався на те, що 07.05.2008 року між ТОВ «СРЗ» та відповідачкою було укладено договір найму приміщення №44-Н, відповідно до якого їй разом з її сином було виділено в користування кімнату у гуртожитку ТОВ «СРЗ» по пр.Луніна, 9. Однак з липня 2008 року по теперішній час відповідачка не внесла в повному обсязі плату за проживання в гуртожитку та оплаті комунальних послуг, у зв'язку із чим позивач вимушений звернутись до суду. В суді представник позивача за довіреністю [PERSON]. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до суду не з'явились, заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Тому суд, за згодою позивача, здійснив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтуваними та задовольняє позов в повному обсязі. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 07.05.2008 року зареєстровані та мешкають в гуртожитку ТОВ «СРЗ» за адресою: М.Маріуполь, пр.Адмірала Луніна, 9, що підтверджується копією ф.А (картка реєстрації), (а.с.6). Згідно довідки, розмір заборгованості відповідачів по комунальних послугах та платі за проживання у гуртожитку за період з липня 2008 року по липень 2010 року складає всього 6166 гривень (по 413,04 гривень щомісячно протягом всього періоду несплати) (а.с.5). Відповідно до п.38 «Примірного положення про гуртожитки», затвердженого [PERSON] Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. N 208 , громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. За п.39 того ж «Положення...» плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги вноситься не пізніше десятого числа, наступного за оплачуваним місяцем. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування заборгованості за проживання в гуртожитку та оплаті комунальних послуг - 6 166 гривень. Задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст..88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати - сплачений судовий збір в сумі 51 гривні та збір за ІТЗ в сумі 120 гривень, які підтверджені відповідними платіжними дорученнями. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що зазначений будинок належить їй на праві власності. У зазначеному будинку зареєстрований відповідач, але він у ньому більше року не проживає. Реєстрація відповідача в належному їй житловому будинку є перешкодою для неї в користуванні своєю власністю та викликає інші не зручності. У судове засідання сторони не прибули. Від позивачки надійшла заява про підтримання позову, розгляд справи за її відсутність, відмову від відшкодування понесених судових витрат та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутність до суду не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи, видно, що житловий будинком [ADDRESS] належить на праві власності позивачці у справі. Відповідач у зазначеному житловому будинку зареєстрований, але не проживає більше року. 2 Реєстрація відповідача у зазначеному житловому будинку є перешкодою для позивачки в користуванні своєю власністю, викликає інші не зручності. Відповідно до ст. 391 ЦК України позивачка як власник зазначеного будинку має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користуватися та розпоряджатися своїм житловим будинком, і у тому числі вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користуватися житловим будинком, що є підставою для зняття його з реєстрації. Таким чином вимога позивачки є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі ст. 391 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим будинком № 24 по вулиці С. Кохна в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, посилаючись на те, що зазначений житловий будинок належить йому на праві власності. У зазначеному будинку зареєстрований відповідач, але він у ньому протягом дванадцяти років не проживає. Реєстрація відповідача в належному йому будинку є перешкодою для нього в користуванні своєю власністю та викликає інші не зручності. У судове засідання сторони не прибули. Від позивача надійшла заява про підтримання позову, розгляд справи за його відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутність до суду не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи, видно, що житловий будинок № 24 по вулиці С. Кохна в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області належить на праві власності позивачу у справі. 2 Відповідач у зазначеному будинку зареєстрований, але з 1997 року не проживає. Реєстрація відповідача у зазначеному будинку є перешкодою для позивача в користуванні своєю власністю, викликає інші не зручності. Відповідно до ст. 391 ЦК України позивач як власник зазначеного будинку має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм будинком, і у тому числі вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користуватися будинком, що є підставою для зняття його з реєстрації. Таким чином вимога позивача є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі ст. 391 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача такими, що втратив право користування квартирою №2 в будинку № 6, що по вулиці М. Скляра в селищі Онуфріївка Кіровоградської області, посилаючись на те, що зазначена квартира належить йому на праві власності. У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, але він у ній протягом двох років не проживає. Реєстрація відповідача в належній йому квартирі є перешкодою для нього в користуванні своєю власністю та викликає інші не зручності. У судове засідання сторони не прибули. Від позивача надійшла заява про підтримання позову, розгляд справи за його відсутність, відмову від відшкодування понесених судових витрат та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутність до суду не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. -2- Із матеріалів справи, видно, що квартира № 2 в будинку № 6, що по вулиці М. Скляра в селищі Онуфріївка Кіровоградської області належить на праві власності позивачу у справі. Відповідач у зазначеній квартирі зареєстрований, але не проживає більше двох років. Реєстрація відповідача у зазначеній квартирі є перешкодою для позивача в користуванні своєю власністю, викликає інші не зручності. Відповідно до ст. 391 ЦК України позивач як власник зазначеної квартири має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своєю квартирою, і у тому числі вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користуватися квартирою, що є підставою для зняття його з реєстрації. Таким чином вимога позивача є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі ст. 391 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 9 в будинку № 1 по вулиці Дерибасівська в селищі Онуфріївка Кіровоградської області, посилаючись на те, що зазначена квартира належить йому на праві власності. У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, але він у квартирі з 2009 року не проживає. Сторони у судове засідання не прибули. Від позивача надійшла заява про підтримання позову, відмову від відшкодування понесених судових витрат, розгляд справи за його відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутність не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи, видно, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу у справі. Відповідач у зазначеній квартирі зареєстрований, але більше пяти років в ній не проживає. а. с. 7 2 Реєстрація відповідача у зазначеній квартирі є перешкодою для позивача в користуванні своєю власністю та викликає інші не зручності. Відповідно до ст. 391 ЦК України позивач як власник зазначеної квартири має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своєю квартирою, і у тому числі вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користуватися квартирою, що є підставою для зняття його з реєстрації. На підставі статтей 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved