Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача на його користь 30474 грн. 25 коп. заборгованості по заробітній платі, 30474,18 грн. середнього заробітку за 11 місяців затримки розрахунку, 1000 грн. моральної шкоди. Своє прохання мотивує тим, що він звільнився з роботи у відповідача 01 листопада 2013 р., але не отримав повного розрахунку. Неодноразово звертався до відповідача з проханням виплатити заборгованість та розрахунку не отримав. Своїми діями відповідач завдав йому також моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях, нервових переживаннях, втраті душевного спокою та рівноваги, втраті нормальних життєвих зв'язків. Він фактично постійно недоотримував заробітну плату, що стало причиною його звільнення за власним бажанням, потреби вживати додаткові зусилля для організації свого життя, взяти кошти в борг, з вини підприємства більш ніж одинадцять місяців він не отримує допомогу по безробіттю, тому що підприємство не виплатило заробітну плату та не перерахувало кошти в пенсійний фонд та фонд соціального страхування, що фактично привело його до звернення за захистом своїх Конституційних прав до суду. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно. Про час слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки не сповістив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно статей 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних сум у зазначені строки підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Довідкою з місця роботи позивача підтверджується, що заборгованість по заробітній платі становить 27773 грн. 05 коп., а не 30 474 грн. 25 коп., як вказує позивач. Тому саме таку суму заборгованості необхідно стягнути з відповідача. Розрахунок середнього заробітку ніким не оспорюється, перевірити розмір середнього заробітку за 2 місяці до звільнення позивача неможливо, оскільки відповідач не надав відповідної довідки. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити ці вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд погоджується з тим, що невиплатою заборгованості по заробітній платі позивачеві спричинено моральні страждання, оскільки він повинен був шукати додаткові джерела свого існування. Розмір відшкодування у 1 000грн. буде достатнім для компенсації заподіяних страждань. Оскільки позивач був звільнений від сплати судових витрат, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 243 грн. 60 коп. і за стягнення заробітної плати та середнього заробітку в розмірі (27773,05 + 30474,18) : 100% = 582,47 грн., всього 826,07 грн.

Outcome: partial