Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 20 липня 2011 року між ним і відповідачем був укладений кредитний договір, на підставі якого відповідач отримала кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 31 грудня 2017 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 89777,71 грн., яка складається з наступного: 8000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 73726,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3300,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4251,32 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. Відповідач надала суду відзив на позов, де зазначила, що позивачем пропущений трирічний строк позовної давності для звернення з зазначеним позовом. Зазначені в розрахунку заборгованості здійснені нею виплати не відповідають дійсності, оскільки з часу отримання кредиту відповідач не здійснила жодної виплати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Сам розрахунок заборгованості не завірений належним чином і не підписаний уповноваженою особою. Також вважає, що стягнення з неї одночасно штрафу і пені є повійною відповідальністю. Позивач надав суду відповідь на відзив, де зазначив, що розрахунок заборгованості сам по собі не є первинним документом, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди і відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Згідно банківської виписки відповідач знамала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за кредитним договором і знову користувалася кредитним коштами. Пеня і штраф є формами неустойки, а не окремими і самостійними видами юридичної відповідальності. Строк позовної давності не пропущений, оскільки такий строк згідно умов договору становить 50 років. У судове засідання представник позивача не зявився, але завчасно надав суду заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася по невідомим суду обставинам, хоча про день, час і місце судового розгляду справи була повідомлена завчасно, про що свідчить довідка про доставку СМС повідомлення. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази у справі. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у договірних правовідносинах підтверджується копією заяви про видачу кредиту, Умовами та правилами надання банківських послуг. З розрахунку заборгованості вбачається, що в порушення умов кредитного договору відповідач кредит не сплачує, у звязку з чим станом на 31 грудня 2017 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 89777,71 грн., яка складається з наступного: 8000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 73726,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3300,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4251,32 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора забовязаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У ст.536 ЦК України зазначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що умови кредитного договору відповідачем були порушені і станом на 31 грудня 2017 року існує заборгованість, яка з урахуванням відсотків і штрафних санкцій становить 89777,71 грн. Посилання відповідача на неналежний оформлений розрахунок заборгованості за кредитним договором є необґрунтованими, оскільки відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5 виписки банків є первинними документами, які фіксують факт виконання господарських операцій і є підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах. Згідно наданої суду банківської виписки відповідач знамала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за кредитним договором і знову користувалася кредитним коштами. Щодо посилання відповідача на те, що стягнення з неї одночасно штрафу і пені є повійною відповідальністю суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ст.549 ЦК України пені і штраф є формами неустойки, які не є окремими і самостійними видами юридичної відповідальності. Необгрунтованими суд вважає і посилання відповідача на пропущення позивачем строку позовної давності. Так, відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. У ч.1 ст.634 ЦК України зазначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зі змісту поданої анкети-заяви відповідача вбачається, що зазначена заява є заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Зазначена заява підписана відповідачем і в ній міститься вказівка про те, що остання була ознайомлена з Умовами і Правилами надання банківських послуг в Приватбанку, а також тарифами банку. Згідно п.1.1.7.31 Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256 строк позовної давності щодо вимог Банку про поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, неустойки становить 50 років. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню і суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки позовні вимоги задоволені, понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 1762,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved