Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до СФГ «Ельдорадо» про стягнення моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом. В обґрунтування позову послався на те, що 16 квітня 2011 року [PERSON], виконуючи трудові обовязки в СФГ «Ельдорадо» отримав травму у вигляді відкритого уламкового перелому обох кісток нижньої третини правої гомілки. Дана травма була визнана трудовим каліцтвом. Після зазначеної травми позивач не міг продовжувати звичний спосіб життя тому як став інвалідом. Таким чином, як зазначає позивач, йому було завдано моральну шкоду у вигляді фізичних та душевних стражданнях, при цьому ці страждання збільшились з часом у звязку з погіршенням стану здоровя. Просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 372300 гривень. 10.10.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечував щодо задоволення позову пославшись на його необґрунтованість. У відзиві відповідач вказав, що позивачем не було доведено вину відповідача у заподіянні. Окрім того зазначив, що позивачем не врахована власна вина та не аргументована сума моральної шкоди. 19.10.2018 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив згідно якої, позивач просить суд задовольнити його позов у повному обсязі. 21.11.2018 року на адресу суду надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив. Позивач до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив, його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просив його задовольнити в повному обсязі. Представник позивача не заперечував, що нещасний випадок стався частково з вини позивача, але вказав, що це не звільняє від відповідальності відповідача. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зазначив, що позивачем не було доведено вину відповідача у заподіянні шкоди. Вказав, що позивачем не врахована власна вина та не аргументована сума моральної шкоди. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 16 квітня 2011 року після передачі зміни (в 7:30 ранку) та одночасно проживаючи на території тракторної бригади, як є вахтовим містечком, [PERSON] о 10 годині з невідомої причини сів до кабіни вантажного автомобіля (який належить іншому підприємству, що стояв на території бригади після розвантаження). Через деякий час, виходячи з автомобіля [PERSON] зістрибнув з підніжки автомобіля в результаті чого і отримав травму. В результаті службового розслідування нещасного випадку було складено акти форми Н-1 від 28.11.2011р. та форми Н-5 від 28.11.2011р. Актом розслідування нещасного випадку форма Н-5 від 28.11.2011 р. встановлено, що з позивачем було проведено повторний інструктаж\~01.03.2010р. дані про проходження первинного та цільового інструктажу не збереглися. Згідно п.4 вказаного акту основною причиною нещасного випадку визнано невиконання п. 4.4, 3.11, 3.3 вимог Інструкції з охорони праці, які допустив [PERSON] та супутньою - неякісне проведення інструктажу [PERSON] Аналогічні висновки, відображені в акті форми Н-1 від 28.11.2011р.. Зазначені акти форми Н-1 та Н-5 сторонами не оскаржувалися. Суд враховує, що представником відповідача не спростовані данні, що на підставі висновків в зазначених актах, було встановлено, що випадок, який стався з охоронцем СФГ «Ельдорадо», вважається повязаним з виробництвом. Судом також установлено, що в результаті отриманої травми, постановою ФССНВНВПЗ України від 17 вересня 2013 року [PERSON] призначено щомісячні страхові виплати. Зі змісту вказаної постанови слідує, що згідно висновку медико-соціальної експертної комісії від 17.07.2013 р.. серія 10ААВ № 521524 позивачу вперше була встановлена стійка втрата професійної працездатності\~55% та 2 група інвалідності. 02.07.2018р. було проведено повторне обстеження, в результаті якого довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 042001, ступінь втрати професійної працездатності встановлено на рівні 55 % та призначено 2 групу інвалідності безтерміново. При цьому, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів безпосереднього ознайомлення [PERSON] з посадовою інструкцією охоронника, в актах форми Н-1 та Н-5, встановлено, що позивач проходив інструктажі з охорони праці повторний. Крім того, суд вказує, що надані представником відповідача в матеріали справи письмові пояснення [PERSON] та [PERSON] не спростовують висновків службових розслідувань, що відображені в актах форми Н-1 та Н-5. Крім того, окрема думка члена комісі [PERSON] не є висновком комісії, а відтак не приймається судом до уваги. Відповідно до ч. 1-2\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку, мають право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого органу. Аналогічна правова позиція була зазначена Конституційним Судом України в рішенні від 08.10.2008р. по справі № 1-32/2008 та Верховним Судом у постанові від 04.07.2018р. по справі №210/5023/15-ц. Згідно ч.8 ст.36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень\~Цивільного кодексу України\~та\~Кодексу законів про працю України. Відповідно до розяснень Конституційного Суду України у рішенні від 27 січня 2004 року № 10рп\\2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Спори про відшкодування шкоди, заподіяного ушкодженням здоровя, повинні вирішуватися за законодавством, як було чинним на момент виникнення у потерпілого права на відшкодування шкоди. Право на відшкодування шкоди настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. ( Постанова ВС від 07.03.2018 р.) Як зазначено у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. Суд вказує, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Судом зясовані, документально підтверджені факти заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань, та обставини за наслідками яких дій (бездіяльності) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оцінюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, з урахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин, характеру спричиненої моральної шкоди, а також прийнявши до уваги часткову винуватість самого позивача у настанні нещасного випадку, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на користь позивача на відшкодування моральної шкоди в розмірі 74460 грн. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Виходячи із того, що позивачем предявлено до відповідача позов майнового характеру, з відповідача слід стягнути на користь Держави судовий збір пропорційний розміру задоволених вимог в сумі 1762 грн.

Outcome: partial