Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить: визнати відповідача батьком [PERSON], [INFO]; визнати відповідача батьком [PERSON], [INFO]; внести до актового запису № 844 від 21.09.2012 року, складеного Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про народження дитини [PERSON], [INFO], громадянина України, відомості про батька дитини [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, ідентифікаційний номер [NUMBER]; внести до актового запису № 845 від 21.09.2012 року, складеного Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про народження дитини [PERSON], [INFO], громадянина України, відомості про батька дитини [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, ідентифікаційний номер [NUMBER]; стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 (однієї другої) частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення синами повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що 02.08.2008 року між нею та відповідачем укладено шлюб, під час якого в них народився син [PERSON], [INFO]. Весною 2009 року відповідач пішов з родини, але сторони продовжували спілкуватися. Пізніше вона дізналась, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.10.2010 року шлюб між ними було розірвано. Проте навіть після розірвання шлюбу вони продовжували спілкуватись з відповідачем, не припинили інтимних стосунків, відповідач часто залишався у позивача ночувати. Їх стосунки продовжувались до 13.02.2012 року, в цей день після чергових сварок між нею та відповідачем вони остаточно розійшлися, на то час позивач вже була вагітною. 07.09.2012 року позивач народила синівблизнюків: [PERSON] та [PERSON]. Позивач повідомила відповідача про народження дітей, але він зі своїм батьківством не погоджується. Крім того, відповідач не займається вихованням дітей, не утримує їх, останній раз матеріальну допомогу на дітей в розмірі 1500,00 грн. надав в листопаді 2015 року. З того часу відповідач не спілкується навіть зі старшим сином. Знаючи, що син [PERSON] навчається у школі і потребує постійної батьківської уваги і допомоги, молодші сини мають хронічні захворювання, відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідач нікому аліменти не сплачує, офіційно працевлаштований, інших неповнолітніх дітей не має. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання 24.01.2017 року не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. В попередніх судових засіданнях зазначав, що не визнає своє батьківство щодо [PERSON] та [PERSON] та відмовляється сплачувати на них аліменти. При цьому не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON]. В заяві від 01.06.2016 року просив суд в подальшому проводити судові засідання за його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача та проживає [INFO]. Зазначила, що особисто була свідком весілля сторін, а також що відповідач робив ремонт в квартирі. Потім сторони розлучились, у них залишився спільний син [PERSON]. Незважаючи на розлучення сторін, відповідач часто приїжджав на квартиру до позивача, свідок його часто бачила. Одного разу до неї у квартиру увірвалась позивач та повідомила, що її побив відповідач, проте міліцію вони викликати не стали. На той момент позивач перебувала на 2 місяці вагітності. Свідок впевнена в тому, що батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON] є саме відповідач, оскільки останній майже кожен день приходив до позивача в гості. Сторони перестали спілкуватись, коли відповідач дізнався про вагітність позивача та запропонував останній зробити аборт. Інші чоловіки до позивача не приходили. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що також є сусідкою позивача та проживає за адресою: [INFO]. Свідок добре знає сторін. Коли позивач одружилась з відповідачем, вони проживали в квартирі 118 вищезазначеного будинку. Через рік у сторін почались скандали, вони розлучились в 2010 році. Після розлучення відповідач неодноразово приходив на ніч до позивача в квартиру. Свідок неодноразово чула, як вранці відповідач виходив з квартири позивача та стукав при цьому дверима. Свідок впевнена, що вказаною особою був саме відповідач, оскільки після шуму від закривання дверей виглядала у вічко власної двері та бачила, що по сходах спускався відповідач. Зараз відповідач вже не приходить до позивача. Інших чоловіків, які б приходили до позивача, свідок не бачила. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00010452584 від 08.05.2012 року, 02.08.2008 року між [PERSON] та [PERSON] Комінтернівським ВДРАЦС реєстраційної служби ХМУЮ укладено шлюб, актовий запис за № 315. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно даних вищевказаного Витягу, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.10.2010 року у справі № 2-4445/2010 шлюб між сторонами розірвано. Згідно Свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 140495, виданого 19.11.2008 року Комінтернівським ВДРАЦС реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис за № 816, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], позивач його матір'ю. Згідно Свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 292941, виданого 21.09.2012 року Комінтернівським ВДРАЦС реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис за № 844, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], позивач його матір'ю. Згідно Свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 292942, виданого 21.09.2012 року Комінтернівським ВДРАЦС реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис за № 845, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], позивач його матір'ю. Як вбачається з заяв про державну реєстрацію народження відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, які були подані позивачем [PERSON] до Комінтернівського відділу державної РАЦС ХМУЮ, позивач просила внести відомості про батька [PERSON] та [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, зазначивши в якості їх батька [PERSON]. Згідно відповіді Комінтернівського відділу державної РАЦС ХМУЮ № 845/09-04-05 від 23.04.2016 року, наданої на запит суду, реєстрації народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України (за вказівкою матері). Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Частиною 2 ст. 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Положеннями ст. 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. [PERSON] про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. [PERSON] про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. У звязку з тим, що відповідач заперечував своє батьківство щодо [PERSON] та [PERSON], представником позивача було заявлено клопотання щодо проведення судової молекулярногенетичної експертизи. Про наявність вказаного клопотання, а також про позовні вимоги про визнання батьківства відповідачу було достовірно відомо, оскільки останній був присутнім в судовому засіданні, коли представником позивача було заявлено відповідне клопотання, та отримував копію уточненого позову, що підтверджується його розпискою на а.с. 54. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.07.2016 року по вказаній справі було призначено судову молекулярно-генетичну (генотипоскопічну) експертизу. На адресу місця проживання сторін судом направлялося клопотання завідувача сектора молекулярногенетичних досліджень Харківського науководослідного Експертнокриміналістичного центру від 25.08.2016 року, в якому зазначалося на необхідність надати зразки біологічного матеріалу (крові або слини) [PERSON], [PERSON], а також малолітніх [PERSON] та [PERSON], відібрані фахівцями бюро СМЕ в установленому порядку, або направити зазначених осіб для відбору експериментальних зразків до відділу біологічних досліджень Харківського НЦЕКЦ МВС України 23.09.2016 року. Зазначена інформація також була повідомлена позивачу та відповідачу в телефонному режимі на мобільні номери, зазначені останніми у матеріалах справи. 26.09.2016 року Харківським науководослідним експертнокриміналістичним центром винесено повідомлення про неможливість проведення експертизи № 318, згідно якого 23.09.2016 року до Харківського НЦЕКЦ МВС України для відбору порівняльних зразків зявилися позивач з малолітніми дітьми, відповідач не зявився, у звязку з чим неможливо провести експертизу. Відповідно до ст. 10,\~60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 146 ЦПК України в разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд в залежності від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до розяснень, наданих в пункті 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.03.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень\~ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до\~ст. 146 ЦПК\~може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).\~ Суд враховує, що відповідачу було достовірно відомо про предявлення до нього позовних вимог про визнання батьківства, а також про наявність клопотання позивача про призначення експертизи. Проте 01.06.2016 року відповідачем було подано заяву про подальший розгляд справи за його відсутністю. Таким чином, відповідач фактично відмовився від реалізації свого права надавати свої заперечення проти доводів позивача щодо його батьківства, а також від реалізації свого права надавати суду докази на спростування свого батьківства, зокрема шляхом надання зразків біологічного матеріалу експерту для встановлення неможливості його батьківства за наслідками призначеної експертизи - в разі, якщо відповідач переконаний в необґрунтованості доводів позивача щодо його батьківства. Між тим відповідач від надання зразків біологічного матеріалу експерту ухилився. За таких обставин,

Outcome: approved