Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 62,50 кв.м., житловою площею 37,60 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько, [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина на його майно, а саме на квартиру [ADDRESS]. Право власності на зазначену квартиру належало його батькам - [PERSON] та [PERSON], на підставі договору міни, виданого 30.03.2001 року Павлоградською товарною біржею за реєстраційним номером 03/45-НДм. [INFO] [PERSON] померла. Батько фактично прийняв спадщину, але не переоформив її у зв'язку зі смертю. Він є єдиним спадкоємцем, своєчасно звернувся до нотаріуса с заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Однак у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом постановою держнотаріуса було відмовлено у зв'зку з відмінностями відомостей про загальну площу і житлову площу вказаної вище квартири, які містяться в договорі мини квартири і технічному паспорті на цю квартиру. Відповідно до договору міни від 30.03.2001 року її загальна площа становить 58,50 кв.м., а житлова площа становить 35,30 кв.м. Відповідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленому 11.12.2017 року КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації», її загальна площа становить 62,50 кв.м., а житлова площа становить 37,60 кв.м. Згідно довідки, виданою 11.12.2017 року КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації», загальна площа квартири змінилась з 58,5 кв.м. на 62,5 кв.м. у зв'язку з включенням до загальної площі - площі балкону і лоджії. Житлова площа квартири змінилась з 35,3 кв.м. на 37,6 кв.м. у зв'язку з уточненням. В квартирі самочинно було проведено реконструкцію, а саме демонтовано частину капітальної стіни між приміщеннями № 5 та № 8. Оскільки його батьки померли на даний час подати необхідні документи, ввести в експлуатацію та отримати відповідні правовстановлюючі документи неможливо. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, від них надійшла заява, в якій вони просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справу без участі їхнього представника, та при винесені рішення суду покладаються на розсуд суду. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У відповідності зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.134,15). Після смерті батька відкрилася спадщина на його майно, а саме на квартиру [ADDRESS]. Право власності на зазначену квартиру належало батькам позивача - [PERSON] та [PERSON] на підставі договору міни, виданого 30.03.2001 року Павлоградською товарною біржею за реєстраційним номером 03/45-НДм, який було зареєстровано Колективним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 30.03.2001 року в реєстровій книзі за № 40-84 (а.с.16-18). Після смерті [PERSON], яка померла [INFO], згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14) батько позивача фактично прийняв спадщину, але не переоформив її у зв'язку зі смертю, про що свідчать матеріали спадкової справи, заведеної Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Оскільки мій батько заповіту не складав, в даному випадку спадкування здійснюється за законом. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, за нормами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно ст.. 1261 ЦК України, позивач є єдиним спадкоємцем, своєчасно звернувся до нотаріуса с заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Однак, позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.05.2018 року, виданою державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А. відмовлено у зв'зку з відмінностями відомостей про загальну площу і житлову площу вказаної вище квартири, які містяться в договорі мини квартири і технічному паспорті на цю квартиру (а.с.11,12). Відповідно до договору міни, виданого 30.03.2001 року Павлоградською товарною біржею за реєстраційним номером 03/45-НДм, який було зареєстровано Колективним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 30.03.2001 року в реєстровій книзі за № 40-84, її загальна площа становить 58,50 кв.м., а житлова площа становить 35,30 кв.м. (а.с.16,17). Відповідно до відомостей, викладених в технічному паспорті на квартиру [ADDRESS], виготовленому 11.12.2017 року КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації», її загальна площа становить 62,50 кв.м., а житлова площа становить 37,60 кв.м. (а.с.18). Згідно довідки КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 11.12.2017 року, загальна площа квартири змінилась з 58,5 кв.м. на 62,5 кв.м. у зв'язку з включенням до загальної площі - площі балкону і лоджії. Житлова площа квартири змінилась з 35,3 кв.м. на 37,6 кв.м. у зв'язку з уточненням. В квартирі самочинно було проведено реконструкцію, а саме демонтовано частину капітальної стіни між приміщеннями № 5 та № 8 (а.с.19). В результаті цієї перебудови змінились технічні характеристики квартири - її загальна та житлова площа, що в розумінні норм ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом і потребує прийняття його в експлуатацію, після чого можлива реєстрація речових прав на таке майно. Відповідно до п. 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року, для державної реєстрації права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об'єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; 3) технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результаті спільної діяльності). Оскільки [PERSON] та [PERSON] померли, на даний час подати зазначені вище документи, ввести в експлуатацію та отримати відповідні правовстановлюючі документи неможливо. Згідно ст.ст. 316, 319 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Незалежно від волі інших осіб, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. За висновком № 17 експертного дослідження, складеним 25.06.2018 року експертом Копиловою В.М., встановлено, що несучі та огороджуючи конструкції досліджуваної трикімнатної квартири № 6, розташованої на другому поверсі п'ятиповерхового цегляного житлового будинку [ADDRESS], тріщин, деформацій та порушення цілісності не мають. Конструктивні елементи знаходяться в нормальному стані і придатні для подальшої експлуатації. Реконструкцію частини капітальної стіни між приміщенням № 5 та № 8 в квартирі виконано відповідно до архітектурно-будівельних, санітарно-гігієнічних та других діючих норм та правил. Вказана квартира може використовуватись за призначенням (а.с.20-32). Отже, експертом підтверджено, що проведені зміни у вказаній вище квартирі не призвели до порушення прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушують санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Пунктом 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначені відхилення від проекту забудови об'єкта нерухомості або від вимог будівельних норм і правил, які не є істотними. Так, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, не суперечить санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації, не впливають на міцність і безпечність цього об'єкта (зокрема, відхилення у житловому будинку від внутрішнього планування зі збереженням чи незначним відхиленням від установленого проектом розміру житлової площі, незначна зміна зовнішніх габаритів, місця розташування тощо), а тому не можуть бути підставою для задоволення вимог про перебудову чи про знесення об'єкту нерухомості. Згідно ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках, встановлених законом. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved