Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди від 24.12.2012 року в розмірі 176000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нежитлових приміщень №1 від 24.12.2012 року. Відповідно до умов договору оренди, відповідач зобов'язувався сплачувати орендну плату, яка була визначена сторонами, у розмірі 22000,00 грн. за орендний місяць. В подальшому між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди нежитлових приміщень, умови якого були аналогічні до договору оренди укладеного 24.12.2012 року. 28.02.2014 року відповідач звільнив орендоване приміщення, вивіз власне майно, повернув ключі від приміщення, однак заборгованості по орендній платі не сплатив, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про слухання справи у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 24.12.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нежитлових приміщень, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та на праві власності належать [PERSON]. Згідно п. 3.1. договору, орендна плата за користування нежитловими приміщеннями, встановлюється сторонами у розмірі 22000, 00 грн. в місяць, однак починаючи з липня 2013 року відповідач підписував надані позивачем акти приймання-передачі надання послуг з оренди приміщень, але не перераховував позивачу орендну плату відповідно до умов договору. 06.02.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нежитлових приміщень, зміст та умови якого були аналогічними до правочину укладеного 24.12.2012 року. 22.10.2013 року позивач надав відповідачу претензію за період з 01.07.2013 р. по 22.10.2013 р. та Акт звірки, в якому було зафіксовано розмір заборгованості на той час. Відповідач підписав Акт звірки без зауважень, хоча відповіді не надав, заборгованість не сплатив, тобто він визнав свою заборгованість за договором. В подальшому орендар звільнив орендоване приміщення, вивіз власне майно та повернув ключі від приміщення, фактично відмовившись від договору. Відповідно до договору, укладеного 24.12.2012 року, відповідач за період з 01.07.2013 року по 31.12.2013 року заборгував орендну плату в розмірі 132000, 00 грн. (1 місяць орендної плати Х 6 місяців заборгованості). Відповідно до договору, укладеного 06.02.2014 року, відповідач за період з січня 2014 року по лютий 2014 року заборгував орендну плату в розмірі 44000, 00 грн. (1 місяць орендної плати Х 2 місяці заборгованості). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, а ч. 5 даної статті вказує, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved