Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 212 661,52 грн. та судові витрати в сумі 2 105,56 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.08.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з яким позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 12 847,00 доларів США строком на 20 років зі сплатою 20% річних за користування кредитними коштами. Для забезпечення належного виконання даного договору 13.08.2008 року було укладено договір поруки, згідно з якими відповідач [PERSON] взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON] з виконання умов кредитного договору. Однак, остання взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, поточні платежі по кредиту та нараховані відсотки згідно з графіком не сплачує, на попередження не реагує. В подальшому позивач уточнив свої вимоги та у зв'язку зі збільшенням розміру заборгованості просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 250 305,74 грн. та судові витрати в сумі 2 105,56 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, заяв про можливість розгляду справи за їх відсутності від відповідачів не надходило. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. З матеріалів справи вбачається, що 13.08.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-605/015/2008, згідно з яким позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 12 847,00 доларів США строком на 20 років зі сплатою 20% річних за користування кредитними коштами. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов'язувалася здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] неналежним чином виконуються зобов'язання, прийняті нею за умовами кредитного договору. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 21.08.2014 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитом становить 206 299,90 грн., заборгованість по сплаті процентів складає 26 486,27 грн. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Нормами ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з договором поруки № SR-605/015/2008 від 13.08.2008 року відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання відповідати за виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору та відповідно до п. 1.2. договору поруки, зобов'язується нести солідарну відповідальність у випадку його невиконання чи неналежного виконання останнім. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Проте, відповідач [PERSON] умови договору не виконала та кошти за договором кредиту відповідно до встановленого графіку не повертала. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За умовами п.п. 3.1.1 кредитного договору за порушення прийнятих на себе обов'язків стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору розмір неустойки за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несплату процентів становить 15 414,01 грн. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 1.9. кредитного договору визначено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором. Положеннями ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З огляду на те, що [PERSON] прострочила погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотках, не повернула отриманий кредит, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню на користь позивача солідарно з відповідачів [PERSON], як позичальника, та [PERSON], як поручителя. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути понесені позивачем судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2 105,56 грн., а також на користь держави судові витрати в сумі 397,50 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved