Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] 6 724,48 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в сумі 2 102,00 грн. В обгрунтування вимог вказано, що 05.12.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу марки Форд, реєстраційний номер [NUMBER] . 19.02.2017 року за участю вказаного автомобіля та автомобіля ВА. реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль марки Форд. Розмір страхового відшкодування становив 30 049,80 грн. Позивачем було сплачено 27 749,80 грн за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, 2300,00 грн було зараховано в якості несплачених чергових платежів згідно договору страхування. 12.07.2017 року позивач звернувся до ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. 03.10.2017 року вказаною страховою компанією було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 22 196,35 грн, проте, різницю суми з урахуванням коефіцієнту фактичного зносу позивачу не відшкодовано, а саме в розмірі 6424,48 грн. На вимогу позивача, відповідачем вказані кошти не сплачено. Представником позивача - Волчек К.М. заявлено клопотання про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач та його представник - адвокат Колупаєв В.В. заперечували щодо заявлених позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні, оскільки розмір страхового відшкодування не перевищує ліміту. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 21.01.2021 р. залучено до участі в справі ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в якості третьої особи, останне було належним чином повідомлено про день, час та місце розгляду справи, однак пояснення щодо позовних вимог на адресу суду не надходили. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача. Заслухавши позицію відповідача. його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 19.02.2017 року [PERSON] та [PERSON] складно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась у м. Житомирі по вул. Л.Українки, 40 за участю автомобілів марки ВАЗ 21013, реєстраційний номер [NUMBER] та марки Форд, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно змісту протоколу [PERSON] визнав свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 11-12). [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ 21013, реєстраційний номер [NUMBER] із ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», поліс AЕ/7923191 (а.с. 46). Власником автомобіля марки Форд, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу із ПАТ СК «АХА Страхування», №135555а6жа (а.с. 34-41). 28.02.2017 року АТ «СК «АХА «Страхування» було складено страховий акт №АХА2193593та встановлено суму страхового відшкодування в результаті пошкодження автомобіля марки Форд, реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 30049,80 грн (а.с. 13). Згідно звіту №263 оцінювача ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Форд, реєстраційний номер [NUMBER] становить 30 177,98 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 22 196,35 грн (а.с. 18-23). 23.02.2017 року ТОВ «Віннер Автомотів» виставлено рахунок №1035354 від 23.02.2017 року за наслідками проведення ремонту автомобіля марки Форд, реєстраційний номер [NUMBER] , на суму 30 049,80 грн (а.с. 15). 01.03.2017 року АТ «СК «АХА Страхування» перераховано ТОВ «Віннер Автомотів» 27 749,80 грн (а.с. 9). 12.07.2017 року ПАТ «СК «АХА Страхування» звернулось до ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 30 049,80 грн (а.с. 47). 14.01.2020 року ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомлено, що з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу розмір матеріального збитку становить 23 325,32 грн та вказану суму відшкодовано ПАТ «СК «АХА Страхування» (а.с. 48). 27.06.2018 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» направлено [PERSON] претензію про повернення боргу в розмірі 6724,48 грн (а.с. 8). Проте, [PERSON] вказану суму сплачено не було. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання, зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснено судам, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 26 вказаної постанови до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки відповідно до правил ст. 993 ЦК України. Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі №6-691цс15 де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. На підставі викладеного, оскільки винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено автомобіль марки Форд, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] , зі своєї сторони позивачем у повному обсязі виплачено розмір страхового відшкодування власнику автомобіля марки Форд, реєстраційний номер [NUMBER] , а відтак наявні підстави для стягнення із [PERSON] різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, що становить 6724,48 грн На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved