Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. Посилався у позові на те, що 27.09.1991 між ним та відповідачкою було укладено шлюб, від шлюбу мають дітей не мають. Зазначено, що під час спільного проживання сторін, з'ясувалося, що, вони втратили почуття кохання та взаємоповаги одне до одного, тому створити дружньої сім`ї вони не змогли через, що стосунки в сім`ї поступово погіршилися і на даний момент та починаючи з 2001 року ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання було припинене. Ухвалою від 22.05.2017 у справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 27.09.2017 було задоволено клопотання відповідачки [PERSON] про призначення строку для примирення, сторонам було надано строк для примирення терміном на три місяці, до 15.01.2018. Позивач у судовому засіданні 15.01.2018 позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 15.01.2018 заперечувала проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб (повторного), виданого 01.11.2016 Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції міста Києва, було зареєстровано 27.09.1991 шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1189 від 27.09.1991 (а.с. 3). В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, примирення між стронами не відбулося. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки, взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved