Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату та середній заробіток за час затримки у виплаті заробітної плати. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 28.12.2012 його було прийнято до АТ «Завод «Маяк» на посаду регулювальника третього розряду. Згідно наказу №334к від 18.09.2018 позивача звільнено з займаної посади з 18.09.2018 за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Станом на момент звільнення заборгованість по заробітній платі не сплачена. Позивач зазначає, що заборгованість по заробітній платі за період лютий-вересень 2018 року без вирахування податків, зборів та обов'язкових платежів становить 44177,56 грн., проте на дату подання позову вказана сума виплачена не була. Також позивач вказує, що йому не була виплачена заробітна плата в день звільнення. За розрахунками позивача його середньоденна заробітна плата становить 287,52 грн. На думку позивача відповідач повинен йому сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 18.09.2018 по день пред'явлення позову в розмірі 30189,60 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 44177,56 грн. за період з лютого по вересень 2018 року, середній заробіток за затримку у виплаті заробітної плати за період з 18.09.2018 по день ухвалення рішення в справі. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. В судовому засіданні, яке відбулося 09.04.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позові. При цьому подав до суду заяву, якою зменшив розмір витрат на правничу допомогу та просив стягнути з відповідача 5500 грн. Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулося 09.04.2019 визнав позов частково, подав до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позову в частині розміру заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та розміру витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що розрахунки не відповідають дійсності. При цьому подав до суду заяву, якою погодився на стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5500 грн. В судове засідання, призначене на 12.04.2019 учасники процесу не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. З урахуванням того, що учасники процесу надали суду свої пояснення та відповідні докази по справі, суд вважає за можливе проводити розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.12.2012 [PERSON] прийнято на роботу до АТ «Завод «Маяк» та призначено на посаду слюсаря з механоскладальних робіт п'ятого розряду в комплекс механічної обробки. 18.09.2018 наказом №334к від 18.09.2018 позивача було звільнено з займаної посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (а.с.16). Згідно з довідкою АТ «Завод «Маяк» №152/700 від 13.02.2019 нарахована, але не виплачена заробітна плата позивача за період з лютого по вересень 2018 року становила 36968,67 грн.: за лютий 2018 - 4394,87 грн., за березень 2018 - 4106,17 грн., за квітень 2018 - 4583,17 грн., за травень 2018 - 5364,68 грн., за червень 2018 - 4112,81 грн., за липень 2018 - 4157,82 грн., за серпень 2018 - 5947,74 грн., за вересень 2018 - 4301,41 грн., (а.с.19). Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, а також часткове визнання відповідачем позову, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 36968,67 грн. З довідки АТ «Завод «Маяк» №404 від 03.04.2019 вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача становить 285,31 грн., кількість відпрацьованих днів: за липень 2018 - 22, за серпень 2018 - 22 (всього 44), кількість відпрацьованих годин: за липень 2018 - 176, за серпень 2018 - 175 (всього 351), дохід за липень 2018 - 5165 грн., дохід за серпень 2018 - 7388,50 грн. (всього 12553,50 грн.) (а.с.47). За період з дати звільнення 18.09.2018 станом на дату ухвалення рішення всього було 149 робочих днів, а саме: вересень - 9, жовтень - 23, листопад - 22, грудень - 21, січень - 23, лютий - 20, березень - 21, квітень - 10. З урахуванням наведеного середній заробіток позивача за вказаний період становить: 285,31 грн. (середньоденний заробіток)*149 (робочих днів) = 42511,19 грн. та підлягає стягненню з відповідача. Окрім цього, між адвокатом Стащук Володимиром Анатолійовичем та [PERSON] укладено договір про надання професійної (правничої) допомоги від 29.01.2019 року, відповідно до якої за надання правової допомоги клієнт сплатив адвокату гонорар у розмірі 9500,00 грн. за квитанцією від 13.03.2019 року (а.с.33,36). Разом з тим, сторони узгодили розмір професійної (правничої) допомоги на рівні 5500 грн., у зв'язку з чим вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial