Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № ZРС0АD040300004 від 17.12.2008 року [PERSON] 17.12.2008 року отримала кредит у розмірі 54354,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,67 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.12.2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідачка 17.12.2008 р. уклали договір застави рухомого майна, згідно якого [PERSON] надала в заставу автомобіль марка Daewoo, модель Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий авто 1500 см.куб, № кузова/шасі: ХWB3D31UD7A112629, р.н.: АР 2551 ВК., що належить на праві власності Відповідачці. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язання за вказаним вище кредитним договором перед відповідачкою виконав в повному обсязі. У порушення умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 16.05.2012 року має заборгованість у розмірі 56268,01 грн. (п'ятдесят шість тисяч двісті шістдесят вісім гривень 01 копійка). Позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZРС0АD040300004 від 17.12.2008 року в сумі 56268,01 грн. витребувати у [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» предмет застави - автомобіль марка Daewoo, модель Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий авто 1500 см.куб, № кузова/шасі: ХWB3D31UD7A112629, р.н. [NUMBER]., що належить їй на праві власності, а також комплект ключів від даного авто, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу (технічний паспорт). Разом з тим, звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марка Daewoo, модель Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий авто 1500 см.куб, № кузова/шасі: ХWB3D31UD7A112629, р.н. [NUMBER]., що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені Відповідачки договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також просить стягнути з відповідачки судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду. Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24 жовтня 2012 року позовні вимоги банку задоволені в повному обсязі. За заявою [PERSON] заочне рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24.10.2012 року скасовано, про що постановлено ухвалу від 13.11.2014 року. В судовому засідання представник позивача з урахуванням наданих відповідачкою доказів, уточнив позовні вимоги та просив їх задовольнити в частині звернення стягнення на предмет застави: автомобіль марка Daewoo, модель Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий авто 1500 см.куб, № кузова/шасі: ХWB3D31UD7A112629, р.н. [NUMBER]., що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені Відповідачки договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу в рахунок погашення заборгованості в розмірі 56268,01 грн. Також просить стягнути з відповідачки судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду. Проти вимог зустрічного позову заперечував в повному обсязі. Відповідачкою подано зустрічний позов до ПАТ КБ «ПриватБанк» про припинення зобовязань за кредитно-заставним договором та зобовязання вчинити певні дії, в обґрунтування якого послалася на те, що дійсно між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитно-заставний договір № ZPC0AD040300004 від 17.12.2008 р. у відповідності до умов , викладеним в первісному позові. До початку 2011 року вона справно сплачувала щомісячні платежі за кредитом в розмірі 1299,10 грн., і загалом сума сплаченого кредиту за цей період складає 30487,60 грн. В січні 2011 р. вона звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо реструктуризації суми заборгованості, однак отримала відмову, але вона прийняла пропозицію Банку щодо врегулювання спірного питання: вона передає ПАТ КБ «ПриватБанк» предмет застави автомобіль [NUMBER] та надає Банку довіреність, яка надає Банку усі права власника, у тому числі можливість здійснити відчуження автомобілю; Банк приймає автомобіль, здійснює експертну оцінку та зменшує мої зобовязання на суму оцінки автомобілю та розпоряджається автомобілем на власний розсуд. Тобто банком був обраний позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет застави. Посилається на те, що зі свого боку вона виконала всі дії передбачені Договором і вищевказаною домовленістю з банком, а саме: передала Банку предмет застави - автомобіль, який є обєктом даного спору ще у квітні 2011 році, що підтверджується Актом приймання автомобілю позичальника від 07.04.2011 р. та надала Довіреність від 08.04.2011 р., якою уповноважила Банк здійснювати дії щодо відчуження автомобілю марки Daewoo, модель Nехіа, р.н. [NUMBER]. 11.04.2011 р. Банком після прийняття предмету застави, було здійснено експертну оцінку транспортного засобу, відповідно до якого ринкова вартість автомобілю [NUMBER], складає 34000 грн. Після вилучення автомобіля та проведення оцінки його ринкової вартості жодних дій направлених на звернення стягнення на предмет застави та задоволення (повного або часткового) вимог Банком не проводилося. Реалізація заставного майна не відбулася. Вказує, що дії Банку щодо не реалізації, не повідомлення про хід реалізації автомобіля, мають бути визнані неправомірними за період з 07 квітня 2011 року (дата передачі автомобілю за Актом приймання-передачі), оскільки має місце прострочення кредитора. Просить визнати її зобовязання перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитно-заставним договором № ZPC0AD040300004 від 17.12.2008 р. припиненим з 07.04.2011 р. на суму 34000,00 грн. Зобовязати ПАТ КБ «Приватбанк» здійснити перерахунок заборгованості за кредитно-заставним договором № ZPC0AD040300004 від 17.12.2008 р., зарахувавши в рахунок погашення заборгованості вартість автомобіля [NUMBER], ідентифікаційний номер: ХWВЗDЗ1UD7А112629, переданого 07 квітня 2011 у власність ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі 34000,00 гривень. Визнати неправомірними дії ПАТ КБ «ПриватБанк щодо нарахування з 07.04.2011 року їй процентів, комісії та штрафних санкцій за прострочення сплати процентів та комісії, та штрафних санкцій за прострочення сплати тіла кредиту за кредитно-заставним договором № ZPC0AD040300004 від 17.12.2008 р. В судовому засіданні відповідачкою підтримано зустрічний позов, та представником відповідачки подано клопотанняпро застосування спеціальної позовної давності строком в 1 рік до позовних вимог за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, штрафів (фіксованої частини та процентної частини) за період з 16.12.2010 р. по 17.05.2011 р. В задоволенні первісного позову просила відмовити. Суд засліхавши пояснення сторін, дослідивши пісьмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № ZРС0АD040300004 від 17.12.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 54354,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,67 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.12.2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачка 17.12.2008 р. уклали договір застави рухомого майна, згідно якого [PERSON] надала в заставу автомобіль марка Daewoo, модель Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий авто 1500 см.куб, № кузова/шасі: ХWB3D31UD7A112629, р.н. [NUMBER]., що належить їй на праві власності. Актом приймання автомобілю боржника від 07.04.2011 р., [PERSON] переданий спірний автомобіль ПАТ КБ «ПриватБанк» у належному справному стані та нею видана нотаріально посвідчена довіреність від 08.04.2011 р., якою уповноважено ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснювати дії щодо відчуження автомобілю марки Daewoo, модель Nехіа, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий авто 1500 см.куб, № кузова/шасі: ХWВЗDЗ1UD7А112629, реєстраційний номер: АР 2551 ВК. 11.04.2011 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснено експертну оцінку транспортного засобу, відповідно до звіту ринкова вартість автомобілю Daewoo Nехіа, реєстраційний номер [NUMBER], складає 34000 грн. Пунктом 13.2 Кредитного договору передбачена процедура позасудового звернення стягнення. Не застосовуючи судових процедур, банк має право на власний розсуд обрати процедуру позасудового звернення стягнення на предмет застави для задоволення забезпечених вимог з-поміж наступних варіантів: а) передача предмета застави у власність банку для задоволення і погашення забезпечених вимог; б) продаж предмета застави банком третій особі у відповідності із вимогами законодавства Україи; в) звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса (у випадку нотаріального посвідчення договору); г) будь-яка інша процедура, дозволена законодавством України. Згідно п. 13.3.3 у відповідності зі ст. 237 ЦК України під час звернення стягнення на предмет застави у позасудовому порядку, шляхом його продажу або набуття на нього банком права власності, позичальник уповноважує банк (в особі його уповноважених осіб) на його власний розсуд від імені позичальника здійснювати будь-які дії, необхідні для відчуження, зняття з обліку, реєстрації, перереєстрації предмету застави, у тому числі: а) укладати договір купівлі-продажу предмету застави на умовах, визначених банком на власний розсуд; б) оформляти право власності банку на предмет застави; в) бути представником позичальника в усіх органах влади і управління; г) підписувати та подавати будь-які заяви і документи, сплачувати податки, збори і всі необхідні платежі, отримувати транзитні номери, документи і грошові коши за продаж предмета застави, проводити техогляд, отримувати оригінал/дублікат свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, видавати довіреності, здійснювати всі необхідні дії,повязані зі зняттям з обліку, реєстрацією в органах ДАІ предмету застави. Таким чином дії банку, а саме: прийняття предмету застави за Актом прийому-передачі; отримання від боржника [PERSON] довіреності, за якою банк мав право відчужувати та вчиняти щодо автомобіля всі необхідні для звернення стягнення дії; проведення експертної оцінки з метою встановити ринкову вартість автомобілю свідчили про те, що банк звертає стягнення на автомобіль для задоволення вимог за кредитним договором. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави; за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. В судовому засіданні Банком не надано доказів того, що після вилучення автомобіля та проведення оцінки його ринкової вартості жодних дій направлених на звернення стягнення на предмет застави та задоволення (повного або часткового) вимог Банком не проводилося. Реалізація заставного майна не відбулася, банком автомобіль до реалізації не пропонувався. Також банк не здійснював жодних дій направлених на набуття права власності на автомобіль і до теперішнього часу автомобіль знаходиться у розпорядженні банку. Крім того, банк продовжує нараховувати проценти, комісію та штрафні санкції за кредитно-заставним договором. Відповідно до положень\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 613 ЦК України\~кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Відповідно до ч.4\~ст.613 ЦК України\~боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Як свідчать матеріали справи Банк, отримавши довіреність на автомобіль від 08.04.2011 р. до підрозділу ДАІ із заявою про зняття з обліку транспортного засобу не звертався з невідомих причин, отримавши автомобіль по Акту приймання-передачі у 2011 р. його не реалізував та з 2011 року позбавив права [PERSON] користуватися спірним автомобілем, продовжував нараховувати відсотки та пеню за прострочення зобовязання. Зважаючи на викладене вище, суд погоджується з доводами позивачки за зустрічним позовом, що з боку Банку з дати вилучення автомобілю 07 квітня 2011 року має місце прострочення кредитора, ПАТ КБ «ПриватБанк» 07.04.2011 року задовольнив свої вимоги за рахунок заставленого майна на суму 34000 грн., тому нарахування процентів, комісії та штрафних санкцій і збільшення заборгованості з цього часу здійснюється банком неправомірно, а тому з цього часу зобовязання між нею та Банком є припиненими. Разом з тим, судом встановлено та не заперечується сторонами, що на час розгляду справи строк дії довіреності від 08.04.2011 р., якою уповноважено ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснювати дії щодо відчуження автомобілю марки Daewoo, модель Nехіа, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий авто 1500 см.куб, № кузова/шасі: ХWВЗDЗ1UD7А112629, реєстраційний номер: АР 2551 ВК сплинув 08.04.2014 року, в звязку з чим Банк позбавлений можливості розпорядитися вилученим автомобілем, у інший порядок, ані ж у судовому порядку, тому вимоги про звернення стягнення на автомобіль, що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу не суперечить вимогам ст..26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» і підлягають задоволенню. Оскільки судом встановлений факт прострочення кредитораз 07.04.2011 року, заборгованість в рахунок погашення якої звернено стягнення на спірний автомобіль повинна бути визначена на цю дату, і яка становить 39085,32 грн., яка складається з наступного: 34940,30 грн. - заборгованість за кредитом; 2534, 56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 645,11 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 715,35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором ( із застосуванням вимог ст..258 ч.2 ЦК України за період січень-квітень 2011 року); а також штраф, відповідно до пункту 14.9 Кредитного договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); Вимоги Банку щодо стягнення з відповідачки штрафу у розмірі 2813,40 грн. задоволенню не підлягають з наступних підстав. У відповідності до положень ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Тобто пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Відповідно до п. 14.3 Договору , у разі порушення Позичальником будь-якого із зобов'язань щодо повернення основної суми кредиту, передбачених п.6.2.4 Договору позичальник сплачує 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Пунктом 14.9 кредитно-заставного договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень та п'яти процентів від суми заборгованості. Вищенаведене свідчить про те, що Договором за одне і те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання) передбачено подвійну цивільно-правову відповідальність, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданий позивачем до суду, відповідачу був нарахований штраф у розмірі 2813,40 грн, у відповідності до п. 14.9.Договору у розмірі 5 % від суми заборгованості. Зазначена сума нарахована з врахуванням сум заборгованості за кредитом, сум заборгованості за відсотками та суми пені за прострочення виконання зобов'язання. Отже, за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором позивачем одночасно нарахована пеня та штраф, при цьому останній нарахований, в тому числі, й на суму пені. Таким чином, суд приходить до висновку, що в звязку із існуючою заборгованістю відповідачки [PERSON] перед Банком на предмет застави повинно звернуто стягнення, із зобовязанням Банку здійснити перерахунок заборгованості за кредитно-заставним договором № ZPC0AD040300004 від 17.12.2008 р., зарахувавши в рахунок погашення заборгованості вартість автомобіля Daewoo Nехіа, р.н.АР 2551 ВК, ідентифікаційний номер: ХWВЗDЗ1UD7А112629, переданого 07.04. 2011 у власність ПАТ КБ «Приватбанк», у розмірі 34000,00 гривень. Що стосується стягнення судового збору у розмірі 593,31 гривень, як цього просить позивач, суд прийшов до висновку, що відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню, понесені позивачем, судові витрати в розмірі 487, 20 гривень. Оскільки ціна позову після перерахунку становить 39085,32 гривень. Враховуючи викладене та

Outcome: partial