Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача борг в розмірі 10000 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що в квітні 2020 року відповідач зобов`язався викопати на його садибі колодязь. За виконання роботи по копанню колодязя відповідач назвав попередню ціну в сумі 10000 гривень на придбання бетонних кілець для колодязя. Виконання робіт по копанню колодязя зобов`язався провести до 20.04.2020, про що свідчить розписка яку він написав при отриманні грошових коштів. Після отримання грошей відповідач почав уникати зустрічей та почав переносити строк проведення робіт. На даний час робота ним не виконана, гроші не повернуті. При зверненні до ГУНП в Кіровоградській області з приводу шахрайських дій, рекомендовано звернутися до суду. У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але представник надав письмову заяву, в якій позов підтримав повністю, просить суд розглядати справу без його участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомив, як і не надав заяви про розгляд справи без його участі, відзив не подавав. Згідно ухвали Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Із наданої суду розписки вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] 10000 гривень в рахунок будівництва колодязя та зобов`язався виконати роботу не пізніше 20.04.2020. За свідченнями позивача відповідач свій обов`язок не виконав, гроші не повернув, останній не довів протилежного, Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до чч.1 та 2 ст.207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. \~ Зобов`язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, і повинні ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, що передбачено ст. 3 цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За своєю суттю розписка про отримання коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що письмова форма договору у виді розписки внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передання грошової суми позичальнику. Наявність між сторонами договірних відносин, які не були виконані, підтверджується наявними у позивача оригіналом розписки написаною [PERSON] , яка підтверджує факт отримання боржником коштів за виконану роботу, яку не виконав. Враховуючи вищевикладене, також із засад змагальності цивільного судочинства, межі судового розгляду, обов`язку сторін щодо доказування та подання доказів, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Ухвалюючи рішення суд у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України вирішує питання про розподіл судових витрат і приймаючи до уваги те, що позов задоволений, вважає судовий збір стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved