Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по вул.Радянська,57 смт.Криве Озеро Миколаївської області,\~укладеним між ним та [PERSON] дійсним та визнати за ним право власності на зазначене нерухоме майно. В своїх вимогах позивач посилається на те, що 29 вересня 2014 року придбав вказаний будинок у [PERSON], про що було складено розписку. Зазначений будинок належить останньому на праві власності, договір купівлі-продажу будинку не був нотаріально оформлений. На даний час відповідач відмовляється від нотаріального оформлення угоди. Позивач вважає, що договір купівлі-продажу будинку, який укладений між ним та [PERSON], є законним, по-скільки при укладанні договору купівлі-продажу нерухомого майна між ним як покупцем та [PERSON] як продавцем будинку було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору та відбулось повне його виконання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON], позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 29 вересня 2014 року [PERSON] домовився з [PERSON] про купівлю-продаж належного останньому житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по вул.Радянська,57 смт.Криве Озеро Миколаївської області. На підтвердження вказаної угоди сторони у простій письмовій формі уклали угоду (розписку), домовившись у подальшому укласти письмовий договір купівлі-продажу, та нотаріально посвідчити його. На виконання вказаного правочину позивач сплатив продавцеві обумовлену вартість будинку в сумі 18 000 гривень, а відповідач, у свою чергу, прийняв гроші та передав позивачу будинок і документи на нього (а.с.10). Відповідач в судовому засіданні\~мотивував свою відмову від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку тим, що нотаріуси затягують процес оформлення його договірних відносин з [PERSON]. Згідно положень ч.1 ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації(ст. 657 ЦК). Положеннями ч.3 ст.640 ЦК України визначено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Виходячи з викладеного, з урахуванням того, що сторони свою угоду про купівлю-продаж житлового будинку не посвідчили нотаріально, що в подальшому зобов'язувало позивача здійснити державну реєстрацію цього договору, суд дійшов висновку, що цей договір вважається не укладеним й не створює права і обов'язки сторін, а за такого до цього правочину не застосовуються положення ч.2 ст.220 ЦК України. Аналогічні роз'яснення містяться у пунктах 8, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Крім того, доводи відповідача, надані в судовому засіданні про причини ухилення від нотаріального посвідчення договору, суд вважає безпідставними і необґрунтованими та зазначає, що у сторін не втрачена можливість і не існує перешкод нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є незаконними, а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed