Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В позовній заяві зазначено, що 24.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №R53413202554B. Умовами вищевказаного договору, передбачено, що банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) в порядку та на умовах, зазначених в договорі, а позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користувнння кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку на умовах та у строки, що встановленіцим договором. За умовами п.п.3.1-3.3 кредитного договору позивач надав відповідачу грошові кошти (кредит) на наступник умовах: сума та валюта кредиту - 82 000 грн.; проценти за користування кредитом - 22,0% річних; строк кредитування - позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі 24.02.2015 року або достроково у випадках, передбачених кредитним договором. Повернення кредиту та процентів має відбуватися ануїтетними плавтежами щомісячно, відповідно до графіка поверення крдету. Згідно п.3.9 кредитного договору кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Днем видачі кредиту вважається день безготівкого перерахування коштів. Позивач умови кредитного договору виконав у повному обсязі та 24 лютого 2012р. перерахував грошові кошти на рахунок відповідача. Однак Відповідач не виконував належним чином свої обов'язки за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 21.02.2014 р. склала 206 836 грн. 39 коп. Відповідно до п.5.2.2 кредитного договору банк направив лист-вимогу відповідачу про дострокове поверення кредиту, однак відповідачем ніяких заходів щодо погашення боргу прийнято не було. Тому позивач звернувся до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, разом з тим в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання, повідомлений своєчасно належним чином не з'явився, причину та обставини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутністю або відкладення судового засідання не надіслав, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження. За таких, обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу у відсутність відповідача, оскільки наявних в справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до матеріалів справи 24.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №R53413202554B (а.с.10-16). Умовами вищевказаного договору, передбачено, що банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) в порядку та на умовах, зазначених в договорі, а позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користувнння кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку на умовах та у строки, що встановленіцим договором. За умовами п.п.3.1-3.3 кредитного договору позивач надав відповідачу грошові кошти (кредит) на наступник умовах: сума та валюта кредиту - 82 000 грн.; проценти за користування кредитом - 22,0% річних; строк кредитування - позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі 24.02.2015 року або достроково у випадках, передбачених кредитним договором. Повернення кредиту та процентів має відбуватися ануїтетними плавтежами щомісячно, відповідно до графіка поверення крдету. Згідно п.3.9 кредитного договору кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Днем видачі кредиту вважається день безготівкого перерахування коштів. Позивач умови кредитного договору виконав у повному обсязі та 24 лютого 2012р. перерахував грошові кошти на рахунок відповідача, а той в свою чергу їх отримав, що підтверджується заявою на видачу (перерахування) кредитних коштів (а.с.33), розпискою про отримання платіжної картки (а.с.32), а також меморіальним ордером№ 22370 від 24.02.2012р. (а.с.30). Однак Відповідач не виконував належним чином свої обов'язки за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6), станом на 21.02.2014 р. склала 206 836 грн. 39 коп. Відповідно до п.5.2.2 кредитного договору, 15.01.2014р. банк направив лист-вимогу відповідачу про дострокове поверення кредиту (а.с.35), однак відповідач заборгованість не погасив. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджуються наданими доказами. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати.

Outcome: approved