Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить зобов`язати Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» та Дрогобицьку міжрайонну медико-соціальну експертизу Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» видати [PERSON] копії з оригіналів архівних документів: акт від 02.07.1985 засідання Дрогобицького медико-соціальної експертної комісії (МСЕК), витяг з книги оригіналів протоколів, підписаних членами Дрогобицької МСЕК військовим комісаром. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13.05.2016 [PERSON] звернувся до головного лікаря Дрогобицької міської поліклініки про видачу документів архіву МСЕК, а саме: акт від 02.07.1985 засідання Дрогобицького медико-соціальної експертної комісії (МСЕК), копію витяг з книги оригіналів протоколів, підписаних членами Дрогобицької МСЕК військовим комісаром. 06.07.2016 у листі головного лікаря Дрогобицької міської поліклініки рекомендовано звернутись до МСЕК. Звернувшись до [PERSON] отримав копії документів, які не являються архівними копіями з оригіналів. Не було надано належним чином завірені копії з оригіналів архіву МСЕК і на адвокатський запит. Після звернення із запитом для з`ясування причин ненадання копій документів, завірених як архівні, було отримано відповідь, згідно якої медекспертні справи зберігаються у медико-соціальних експертних комісіях, а не передаються до експертних установ. 20.09.2018 [PERSON] супровідним листом направила копії документів, проте вони не були завірені як архівні копії оригіналів. Вважає, що його право на інформацію порушено, а тому для захисту такого змушений звертатись до суду. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просять позов задоволити. Представник відповідача Дрогобицької міжрайонної медично соціальної експертизи Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико соціальної експертизи» в судовому засіданні позов заперечила. Представник Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико соціальної експертизи» в судовому засіданні позов заперечила, покликаючись на обставини, викладені у відзиві, долученому до матеріалів цивільної справи. Зокрема, вказує на те, що на підставі заяви позивача останньому було видано належним чином завірені запитувані документи, однак без позначки архів, як цього бажає позивач, оскільки в їхній установі архіву не створено. Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, враховуючи наступне: Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У статті 5 ЦПК України регламентовано, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. (стаття 12 ЦПК України) У відповідності до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли не необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом\~статей 15 і 16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що 13.05.2016 [PERSON] звертався до Дрогобицької міської поліклініки з інформаційним запитом, в якому просить видати на руки належним чином завірені копії з оригіналів документів: Акту від 02.07.1985 засідання Дрогобицької медико-соціальної експертної комісії (МСЕК); копію витягу з книги оригіналів протоколів підписані членами МСЕК і військовим комісаром полковником Передєльським. 09.07.2018 до Дрогобицької міжрайонної МСЕК КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» було скеровано адвокатський запит, в якому адвокат, зокрема, просить надати наступні копії документів, завірені належним чином як архівні документи: акт засідання Дрогобицької медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) від 02.07.1985; Протокол засідання Дрогобицької міжрайонної МСЕК від 02.07.1985 за підписом членів МСЕК та військового комісара полковника Передєльського [PERSON] (а.с.8) На вищевказаний адвокатський запит за підписом в.о. головного лікаря-головного експерта [PERSON] . адвокату Карпінець В.Ю. надіслано копії документів, про проходження [PERSON] [PERSON] , а саме: копію акту огляду №7/1026 від 02.07.1985 та копію протоколу засідання Дрогобицької міжрайонної МСЕК від 02.07.1985. Як вбачається із долучених документів, на відповідність оригіналу такі засвідчені печатками «З оригіналом згідно юрисконсульт КЗ ЛОР ЛОЦМСЕ та підпис», та печаткою «Для документів Дрогобицької міжрайонної МСЕК КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи». (а.с.10-11) 02.08.2018 на адресу КЗ ЛОР «ЛОЦМСЕ» повторно скеровано адвокатський запит з вимогою надання копій вище запитуваних документів, завірених як архівні. В разі неможливості оформлення документів як архівних, викладено прохання повідомити причину неможливості такого оформлення згідно вимог Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок. (а.с.12) Згідно відповіді на адвокатський запит від 02.08.2018 КЗ ЛОР «ЛОЦМСЕ» відповідно до наказу МОЗ України від 30.07.2012 №577 «Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях», строк зберігання форми №160-3/о «Медико-експертна справа № ____» - 25 років. Повідомлено, що мед-експертні справи зберігаються у медико-соціальних експертних комісіях, а не передаються до архівних установ. Зазначено, що документи, які були надані на адвокатський запит від 09.07.2018, були завірені належним чином, а саме: печатками Центру медико-соціальної експертизи. (а.с.13) 06.09.2018 адвокатом Карпінець В.Ю. повторно скеровано адвокатський запит з вимогою надання їй копій з оригіналів документів, завірених як архівні. (а.с. 14) 20.09.2018 на вищевказаний адвокатський запит від 06.09.2018 Дрогобицька міжрайонна МСЕК КЗ ЛОР «ЛОЦМСЕ» скерувала завірені копії документів. (а.с.15) Як вбачається з представлених копій документів, такі завірено печатками «З оригіналом згідно юрисконсульт КЗ ЛОР ЛОЦМСЕ та підписом», а протокол 20.0.2018 «З оригіналом вірно Голова комісії Паленичак Л.П., підпис вказаної особи» та печаткою Дрогобицької міжрайонної МСЕК. (а.с.16-18) Зі змісту ст.32 Конституції України вбачається, що кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею. Згідно ч.1 ст.302 ЦК України фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію. Законом України\~«Про звернення\~громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (частина перша статті 1 Закону). Відповідно до ст.5\~Закону України\~«Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Диспозицією ст.6\~Закону України\~«Про інформацію» передбачено, що право на інформацію забезпечується, зокрема, створенням механізму реалізації права на інформацію; створенням можливостей для вільного доступу до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів, інших інформаційних банків, баз даних, інформаційних ресурсів. Згідно ст.20\~Закону України\~«Про звернення\~громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Сторонами визнано та не заперечується тай факт, що Дрогобицька міжрайонна [PERSON] є структурним підрозділом Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико соціальної експертизи», тобто Дрогобицька міжрайонна МСЕК не є окремою юридичною особою, що було встановлено й в постанові Львівського апеляційного суду від 18.06.2019. У Положенні про медико-соціальну експертизу, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 визначено, що медико-соціальні експертні комісії належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій. Комісії перебувають у віданні МОЗ. У відповідності до п.5 вищевказаного Положення комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи. Порядок заповнення та строк зберігання медико-експертної справи визначено в Інструкції, затв. наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 №577, зокрема встановлено, що строк зберігання форми № 160-3/о «Медико-експертна справа»- 25 років. Відповідно до ст.31 Закону України «Про національний архівний фонд та архівні установи» державні органи місцевого самоврядування, державні і комунальні підприємства, установи та організації створюють архівні підрозділи для тимчасового зберігання архівних документів, що нагромадилися за час їх діяльності використання відомостей, що містяться в цих документах, для службових, виробничих, наукових та інших цілей, а також для захисту прав і законних інтересів громадян. Зазначені юридичні особи передають документи поточного діловодства до своїх архівних підрозділів у порядку, встановленому Міністерством юстиції України. В наказі Міністерства охорони здоров`я України «Про передачу архівних документів установ, закладів та підприємств системи МОЗ України, що реорганізовуються або ліквідуються» від 12 травня 1994 р. №67, визначено, що установи, заклади та підприємства системи Міністерства охорони здоров`я зобов`язані забезпечувати збереженість документів, що створюються у процесі їх діяльності, та нести відповідальність за пошкодження документів або їх втрату. На виконання цих обов`язків заклади охорони здоров`я всіх форм власності повинні створювати у своїй структурі архівні підрозділи (архіви) для зберігання документів, завершених у медичному та загальному діловодстві, використання відомостей, що містяться в цих документах, для службових, наукових, дослідних, виробничих та інших цілей, а також для захисту прав і законних інтересів громадян. Проте, слід зазначити, що вищевказаний наказ МОЗ має лише рекомендаційний характер, оскільки не зареєстрований у Міністерстві юстиції України у встановленому законом порядку. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. У пункті 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (заява №18357/91) ЄСПЛ зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. … Отже, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції. Враховуючи беззаперечність права позивача на інформацію, в тому числі права на отримання документів (копій таких) від відповідача, суд вважає, що з метою захисту прав позивача, відповідача слід зобов`язати надати належним чином завірені копії з оригіналів запитуваних документів. Порядок засвідчення копій документів затверджений Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, а саме відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту «підпис». З приводу покликань позивача на норми, встановлені у Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів) затв. наказом Міністерства юстиції України №295/5 від 02.03.2015, то суд вважає за необхідне зазначити, що даний Порядок не поширюється на спірні правовідносини, оскільки згідно п.2 даного Порядку дія цього Порядку поширюється на центральні державні архіви, галузеві державні архіви, Державний архів в Автономній Республіці Крим, місцеві державні архівні установи, архівні установи органів місцевого самоврядування, архівні підрозділи державних наукових установ, музеїв та бібліотек, архівні підрозділи державних органів, органів місцевого самоврядування, державних і комунальних підприємств, установ та організацій (далі - архіви). У Законі України «Про національний архівний фонд та архівні установи» визначено, що особи, винні у порушеннях законодавства про Національний архівний фонд та архівні установи, несуть відповідальність згідно з цим законом. Нестворення архіву у відповідачів не було предметом даного спору, а тому суд позбавлений можливості надавати оцінку таким правовідносинам. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що суперечливим для суду є те, що відповідачами для огляду представлено суду оригінал Медико-експертної справи за 1985 рік, що значно перевищує строк зберігання, на який вказує відповідач. Дане підтверджує наявність в розпорядженні Дрогобицької міжрайонної медично-соціальної експертизи КЗ ЛОР «Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи» документів МСЕК, які підпадають під ознаки архівних, проте, як підтверджено відповідачами архіву не створено і на окрему особу обов`язків відповідальності за ведення архіву не покладено. Дане унеможливлює надання відповідачем на запит позивача належно завірених документів за 1985 рік як архівних, що також на думку суду є порушенням його конституційного права на інформацію.

Outcome: dismissed