Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про зменшення розміру аліментів. Свою позовну вимогу мотивує тим, що він має п`ятьох дітей. Від першого шлюбу має трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Від другого шлюбу має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2016 року з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 3/7 частини всіх видів його доходів, починаючи з 05 липня 2016 року та до досягнення дітьми повноліття. Судовим наказом Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2019 року з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частина від заробітку/доходу щомісячно, починаючи з 18 квітня 2019 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. Загальний розмір аліментів, який з нього стягується складає 76,18 % його заробітку щомісячно, що суперечить нормі ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», яким визначено обмеження щодо загального розміру відрахувань за всіма виконавчими провадженнями, який не може перевищувати 70 % заробітної плати у разі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Крім того, позивач зазначає, що він має кредитне зобов`язання перед АТ «Пумб», розмір якого, станом на 05 червня 2019 року складає 23338,74 грн., отриманні ним кошти були витрачені виключно на потреби дітей. В зв`язку з чим, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з 3/7 частини до 7/20 частини всіх видів його доходів, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини до 7/30 частини всіх видів його доходів, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою суду від 08 липня 2019 року відкрито спрощене провадження у справі, судове засідання призначено на 08 серпня 2019 року на 14.30 год. Ухвалою суду від 08 серпня 2019 року, за клопотанням позивача, розгляд справи відкладений на 20 серпня 2019 року на 09.00 год. Ухвалою суду від 20 серпня 2019 року зустрічну позовну заяву [PERSON] повернуто заявнику. Позивач у призначене судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки позивач в житті дітей не приймає участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові конверти про вручення судової повістки особисто під підпис [PERSON] , причини не явки не повідомила. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач від шлюбу з [PERSON] має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого управлінням реєстрації актів громадянського стану адміністрації муніципального утворення Тосненського району Ленінградської області 06 грудня 2016 року, актовий запис № 895 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 15 грудня 2015 року, актовий запис № 1228 (а.с. 6-7, 11). Відповідно до судового наказу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частина від заробітку/доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 18 квітня 2019 року та до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 19). Крім того, позивач від шлюбу з [PERSON] має трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 06 листопада 2005 року, актовий запис № 277, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 02 вересня 2008 року, актовий запис № 240 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 02 вересня 2008 року, актовий запис № 241 (а.с. 8, 9, 10). Згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2016 року, на підставі виконавчого листа № 194/802/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3/7 частини всіх видів його доходів, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 05 липня 2016 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 12, 17-18). [PERSON] працює на ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», отримує заробітну плату, загальна сума нарахованого доходу за період з грудня 2018 року по травень 2019 рік за винятком аліментів становить 51867,83 грн., в середньому 14862,54 грн. на місяць; сплачує аліменти на користь [PERSON] , за період з грудня 2018 року по травень 2019 року в середньому розмірі 5803,91 грн. на місяць, що підтверджується довідками про доходи від 06 червня 2019 року № 745, № 746, виданими виробничим структурним підрозділом «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (а.с. 13, 16). Відповідно до довідки ТRN -50.4/121 від 05 червня 2019 року, виданої АТ «ПУМБ», видно, що [PERSON] має у АТ «ПУМБ», станом на 05 червня 2019 року, заборгованість за договором № 1001031619401 від 07 травня 2018 року в загальному розмірі 11842,42 грн. (а.с. 15). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, стаття 192 СК України передбачає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Отже, значне погіршення матеріального становища платника аліментів або зміна його сімейного стану, погіршення стану його здоров`я, може бути підставою для задоволення його вимоги про зменшення розміру аліментів. Тягар доказування вказаних обставин покладається на позивача. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що з позивача на користь відповідачів стягуються аліменти на утримання п`ятьох дітей в сукупному розмірі (3/7 + 1/3) = 16/21 частки всіх видів заробітку/доходу, що є приблизно 76,19 %, що не відповідає вимогам чиного законодавства. Також встановлено, що позивач сплачує кошти за кредитним договором. Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що матеріалами справи доведено, що у позивача змінився матеріальний стан, розмір стягуваємих аліментів за судовими рішеннями завищений, а тому новий зменшений розмір аліментів, що буде стягуватися з позивача, не порушить прав малолітніх дітей на достатній матеріальний рівень та забезпечить їм гармонійний розвиток, з урахуванням вимог положення ст. 141 СК України та обов`язку обох батьків утримувати дитину. Доводи відповідача [PERSON] з приводу того, що вона не визнає позов, у зв`язку з тим, що позивач не приймає участі у вихованні дітей, судом не можуть бути взято до уваги, оскільки суд розглядає справу в межах позовних вимог, та питання щодо виховання дітей не стосується даного спору. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи те, що позивач сплачує аліменти на утримання п`ятьох дітей у розмірі, що перевищує розмір, згідно вимог ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», сплачує кошти за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки зменшення розміру аліментів на даний час не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, розмір зменшених аліментів не буде заниженим та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого СК України, буде достатнім для забезпечення дітей належними умовами для фізичного, духовного та культурного розвитку, не порушуючи також інтереси і матеріальні становища, як відповідачів так і позивача, а тому необхідно зменшити розмір стягуваних аліментів з позивача на користь відповідача [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з 3/7 частини до 7/20 частини всіх видів його доходів та на користь відповідача [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини до 7/30 частини всіх видів його доходів, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. В задоволенні вимоги позивача з приводу стягнення аліментів в зменшеному розмірі, починаючи з дати звернення до суду, суд відмовляє, оскільки це суперечить чинному законодавству. В п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» зазначено, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial