Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку в подальшому уточнив, та просив стягнути з [PERSON] на його користь суму заподіяної матеріальної шкоди, в розмірі 112 241 грн.; моральної шкоди в розмірі 30\~000 грн.; суму експертних послуг в розмірі 1107.00 грн.; суму за сплату судового збору в розмірі 1912,42 грн. Всього 142\~241,48 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [PERSON] 17.04.2015 року, приблизно о 16 год. 30 хв., керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Салтівське шосе в районі буд. 108 в м. Харкові, невірно вибрав безпечний боковий інтервал, чим порушив п. 13.1 ПДР України, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Toyota, державний номер [NUMBER], чим заподіяв позивачу матеріальну та моральну шкоду. Власником автомобіля «W-транспортер», державний номер [NUMBER] є [PERSON], а відповідач [PERSON] під час ДТП керував зазначеним автомобілем на підставі довіреності. Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів оформлений у відповідача [PERSON] зі страховою компанією «АСКО-Медсервіс». Номер страхового поліса відповідача АІ/6890341. Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» добровільно в установлений строк 24.07.2015 року перерахувала позивачу 49000 грн. відповідно до умов страхового поліса. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 4594 від 28.05.2015 року, проведеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. [PERSON], розмір матеріальної шкоди, заподіяної відповідачем [PERSON] складає 161\~241 грн. 48 коп. Крім того, раніше дуже часто на вихідних позивач із сімєю виїжджали з міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня, після ДТП змога на законний відпочинок зникла. На тривалий час, після ДТП позивачеві та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Також позивач зазначає, що під час ДТП разом із позивачем в автомобілі знаходилась його неповнолітня донька. Така подія дуже негативно вплинула на дитину, яка замкнулась в собі, стала боятись автомобілів. Такий емоційний стрес для дитини жахливо впливає на її подальший розвиток, життя в соціумі. Позивачу дуже тяжко душевно спостерігати за стражданням доньки. Тому позивач просить задовольнити позов у повному обсязі та стягнути відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також судові витрати. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON], який діяв на підставі договору про надання правової допомоги у судове засідання не з*явились, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином. Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Суд, за таких обставин, вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та представника позивача за наявними у справі доказами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не відомі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з*явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчать розписки в матеріалах справи про отримання судової повістки. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що сторона відповідача не з'явилася в судове засідання без поважних причин, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд визнає причини неявки сторони відповідача неповажними та вважає можливим ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін і відповідно до ч 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою \~звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому \~задоволенню. Згідно із\~ст. 1 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до\~\~ч.1\~ст. 11\~\~ЦПК України\~\~суд\~\~розглядає цивільні справи\~\~не інакше як за зверненням фізичних\~\~чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть\~\~участь у справі.\~ У судовому засіданні встановлено наступне. 17 квітня 2015 року сталося ДТП по вул. Салтівське шосе в районі буд. № 108 у м. Харкові, між автомобілем марки «W-транспортер», державний номер [NUMBER], під керуванням відповідача та автомобілем Toyota, державний номер [NUMBER], під керуванням позивача. Зіткнення сталося з вини [PERSON]. Відповідач керував автомобілем «W-транспортер», державний номер [NUMBER] на підставі довіреності власника автомобіля [PERSON] Відповідно до правових позицій Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Для оцінки вартості матеріальної шкоди автомобіля, позивач звернувся до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. [PERSON]. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 4594 від 28.05.2015 року, сума матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля марки Toyota, державний номер [NUMBER], на момент 17 квітня 2015 року складає 161\~241,48 грн. (а.с. 7-12). Згідно копії платіжного доручення № 02161 від 23.07.2015 року, вбачається, що страховою компанією «Аско-мерседерс» було сплачено позивачу в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 49000 грн. (а.с.38). Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 травня 2015 року, яка набрала законної сили, [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (справа № 645/3800/15-п, провадження № 3/645/1280/15) (а.с. 6). Згідно вказаної постанови, особа яка притягується до адміністративної відповідальності [PERSON], у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в матеріалах справи є дані про його належне повідомлення, клопотання про відкладення розгляду справи не надсилав. Відповідно до справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] - постанова Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 травня 2015 року ніким не оскаржувалася та набрала законної сили. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 3 ч. 1 ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Таким чином, посилання позивача, що розмір заподіяної йому внаслідок ДТП матеріальної шкоди становить 112241,48 грн. суд вважає доведеними. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач не надав суду доказів, з чого саме виходив при визначенні суми відшкодування у розмір 30000 гривень, яка ним заявлена. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачу були спричинені моральні страждання та переживання з приводу пошкодження майна, але суд приходить до висновку, що вимоги позивача завищені. Порушення правил безпеки руху з боку відповідача заподіяло позивачу моральні страждання, пов'язані зі змушеними матеріальними утрудненнями, переживаннями, додатковими зусиллями забезпечити свій побут і гідний матеріальний стан родини. Позивач є підприємцем, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію, як зазначено в заяві використовував автомобіль для підприємницької діяльності, а з пошкодженням автомобіля, був позбавлений можливості використовувати автомобіль для підприємницької діяльності. Однак суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 30000 грн. оцінені ним суб'єктивно і є завищеними, у зв'язку з чим вважає за необхідним задовольнити їх на суму 5000 грн. Тому, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] суми\~\~матеріальної та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума 117241 грив. 48 коп. Також з відповідача підлягають стягненню кошти сплачені позивачем за проведення експертизи, супровідним листом до експертного висновку від 29.05.2015 року вбачається, що за експертні послуги за проведення експертизи позивачем було сплачено 1107.00 грн., вказана сума підлягає стягненню з відповідача (а.с. 16). Також, з [PERSON] підлягають стягненню сплачені [PERSON] послуги за публікацію оголошення, вартість яких складала 980,00 грн., що підтверджується квитанцією видавництва Урядовий Курєр від 14.08.2015 року. (а.с. 33). Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial