Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 13.02.2013 року між ним та відповідачем [PERSON], було укладено кредитний договір № MKEXP2.10467.002, відповідно до якого надано кредит у розмірі 39 500 гривень у тимчасове користування до 26.08.2014 року, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності з нарахуванням 20% річних та комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 1% від суми кредиту, щомісяця в період сплати. Позивач, на виконання вимог договору своєчасно надав відповідачеві належну за договором суму коштів. Крім того, 27.02.2013 року з метою забезпечення виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено договір поруки, відповідно до умов якого, остання несе солідарну відповідальність за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення кредиту, у відповідності до умов договору. Проте, відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали, у зв'язку з чим станом на 03.02.2016 року заборгованість відповідачів перед позивачем складає 36418,16 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні вимоги позову визнала частково не погоджуючись з розміром нарахованих відсотків, комісії та пені. Відповідач [PERSON], повторно в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином, причини своєї неявки суду не повідомляла, заяви про відкладення розгляду справи та письмових заперечень щодо вимог позову від неї не надходило. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову виходячи з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612, ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно положень ст.ст.525, 610, 623, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, порушенням зобов'язання є його невиконання. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. ст. 554,610 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. З розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що станом на 03.02.2016 р. загальна заборгованість відповідача по Кредитному договору №МКЕХР2.104267.002 від 27 лютого 2013 року становить 36 418,16 грн. (тридцять шість тисяч чотириста вісімнадцять гривень 16 коп.), а саме : прострочена заборгованість по тілу кредиту - 10 473,96 грн. (десять тисяч чотириста сімдесят три гривень 96 коп.); прострочена заборгованість за процентами - 5415,58 грн. (п'ять тисяч чотириста п'ятнадцять гривень 58 коп);поточна заборгованість за комісією по кредиту - 395,00 грн. (триста дев'яносто п'ять гривень 00 коп.); прострочена заборгованість за комісією по кредиту - 5 925,00 грн. (п'ять тисяч дев'ятсот двадцять п'ять гривень 00 коп.); сума пені - 14 208,62 грн. (чотирнадцять тисяч двісті вісім гривень 62 коп). На думку суду зазначена сума заборгованості представником позивача обґрунтована та доведена в судовому засіданні. Приймаючи до уваги те, що відповідач не належним чином виконує свої обов'язки перед кредитором, чим інтересам позивача завдано матеріальну шкоду, така шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат по справі в сумі 1378 грн. 00 коп. підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved