Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на цілу нежитлову будівлю, з тих підстав, що йому згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно №22585379 від 04.06.2014 року на праві спільної часткової власності належить нежитлова будівля, що складає 26/100 ідеальної частки від будівель загальною площею 525,6 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] є іншим співвласником вищевказаної будівлі. Ще одним співвласником був [PERSON], який помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] спадщину згідно ст.1269 ЦК України прийняла його дочка, [PERSON]. На даний час між ним та відповідачами склався порядок користування частками, які їм належать, але він бажає вільно розпоряджатися своєю власністю, у зв'язку з чим був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просив суд: виділити йому в натурі зі спільної часткової власності об'єкт нерухомості - нежитлову будівлю літ. А-1, прибудову літ. А2-1, А4-1, тамбур літ. а-1, майданчик літ. а7, а8 загальною площею 135 кв.м., яка складає 26/100 ідеальної частки від будівель загальною площею 525,6 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]; припинити право спільної часткової власності на вищевказаний об'єкт нерухомості; визнати за ним право приватної власності на спірну нежитлову будівлю, як на окремий об'єкт нерухомого майна в цілому. [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на нерухоме майно нежитлову будівлю в цілому, зазначивши, що їй на підставі договору дарування від 02.04.2012 року №306 на праві спільної часткової власності належить 12/100 частин нежитлової будівлі літ.Б-1 у будинку [ADDRESS]. На даний час вона бажає вільно розпоряджатися своєю власністю, у зв'язку з чим просила суд виділити їй у власність, як окремий об'єкт нерухомого майна нежитлової будівлі, що являється єдиним цілим 12/100 частин домоволодіння [ADDRESS] з відповідними частками споруд, які складаються із наступного: основна будівля літ.Б-1 загальною площею 178 кв.м (а саме: коридор №1 Б'-І, 2,1 кв.; приймальна №3 15,9 кв.м.; кабінети №4 - 7,4кв.м, №5 -17,3 кв.м; котельня №6-5,4 кв.м.; санвузол №7-2,0 кв.м.; кабінет №8-14,7 кв.м; коридор №9- 1,5 кв.м.; вестибюль №10 - 8,8 кв.м.; комора №11 0,5 кв.м; сходова клітка №1 - 4.7: мансарда Б/м - 83,5 кв.м., гараж Б2/н - 14,2 кв.м.); припинити право спільної часткової власності на вищевказаний об'єкт нерухомості та визнати за нею право власності на виділене зазначене майно в натурі, як окреме єдине ціле. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги за основним позовом підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні, вимоги зустрічного позову визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовну вимоги за основним позовом визнав та не заперечував проти їх задоволення, вимоги зустрічного позову підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, з'ясувавши думку сторін, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги за основним та зустрічним позовами підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 981017 від 04.06.2014 року, на праві спільної часткової власності належить нежитлова будівля, що складає 26/100 ідеальної частки від будівель загальною площею 525,6 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] /а.с.10/, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №22586423 від 04.06.2014 року /а.с. 11/ та Інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно № 24184604 від 14.07.2014 року /а.с. 31-38/. Згідно технічного паспорту Маріупольського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» (інвентаризаційна справа № 26434) 26/100 частки нежитлової будівлі, загальною площею 135 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], складається з: нежитлової будівлі літ. А-1, прибудови літ. А2-1, А4-1, тамбуру літ. а-1, майданчику літ. а7, а8 /а.с. 12-15/. Відповідно до рішень Господарського суду Донецької області №30/87пн від 09.11.2006 року /а.с. 17-20/ та №5006/32/5пн/2012 від 27.03.2012 року /а.с. 21-24/ одному з співвласників спірної будівлі [PERSON] було виділено із спільної часткової власності його частку нерухомості та, відповідно до витягу Маріупольського БТІ №33888234 від 19.04.2012 року, було зареєстровано право власності на нежитлову будівлю як на окремий об'єкт нерухомого майна /а.с. 25/. Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САА №315179 від 19.08.2004 року, [PERSON] був одним з співвласників будівель за адресою: [ADDRESS] був, а саме йому належало 5/20 частки вищевказаних будівель /а.с. 44/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року /а.с. 50/. Після його смерті спадщину згідно ст.1269 ЦК України прийняла його дочка, [PERSON]. Як вбачається з договору дарування від 02.04.2012 року №306, [PERSON], на підставі спільної часткової власності належить 12/100 частин нежитлової будівлі літ.Б-1 у будинку [ADDRESS] /а.с. 68-69/, що також підтверджується витягом МКП «Маріупольське БТІ» про державну реєстрацію прав №33877370 від 19.04.2012 року /а.с. 70/. Згідно технічного паспорту Маріупольського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації», нежитлова будівля [PERSON] складається з 12/100 частин домоволодіння [ADDRESS] а саме: основна будівля літ.Б-1 загальною площею 178 кв.м (а саме: коридор №1 Б1, 2,1 кв.; приймальна №3 15,9 кв.м.; кабінети №4 - 7,4кв.м. №5 -1 7.3 кв.м; котельня №6-5,4 кв.м.; санвузол №7-2,0 кв.м.; кабінет №8-14,7 кв.м; коридор №9-1,5 кв.м.; вестибюль №10 - 8,8 кв.м.; комора №11 0,5 кв.м; сходова клітка №1 - 4,7; мансарда Б/м - 83,5 кв.м;, гараж Б2/н - 14,2 кв.м.) /а.с. 62-67/. На підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2008 року №142 батько відповідачки [PERSON], [PERSON] придбав земельну ділянку (кадастровий номер 1412300000:04:007:0360) загальною площею 0,0121 га під обслуговування вказаної нежитлової будівлі 12/100 часток будинку [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 617093 /а.с. 71/. Вищевказана земельна ділянка на підставі договору дарування земельної ділянки від 02.04.2012 року №307 перейшла у власність [PERSON] /а.с. 72-75/. Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до вимог ст. 358 ч. 3 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Судом встановлено, що протягом усього часу володіння співвласники користувалися своїми частками домоволодіння [ADDRESS] окремо від інших співвласників. Крім того, частки нерухомого майна, які сторони бажають виділити у натурі, припинивши право спільної часткової власності, - відокремлені, тому їх виділ є можливим. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, з метою захисту прав власності кожного зі сторін та з метою реалізації права вільного володіння, використання та розпорядження частками нерухомого майна сторонами, суд приходить до висновку про задоволення основного та зустрічного позовів.

Outcome: approved