Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить визнати виконавчий напис №1547 від 09.03.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. зареєстрований в реєстрі за № 1547, таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. був вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 1547, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Росвен Інвест Україна» 41072 грн. 83 коп. заборгованості за кредитним договором № 0023/08/6.10-А від 02.04.2008 року та 500 грн. 00 коп. за вчинення виконавчого напису. 31.03.2021 року приватним виконавцем Михайловським С.В. за \~ \~ \~ \~заявою відповідача \~ \~ \~ \~- ТзОВ «Росвен Інвест Україна» відкрито виконавче провадження № 64995618 з примусового виконання виконавчого напису за № 1547, виданого 09.03.2021 року про що позивач дізнався від приватного виконавця. Одночасно, для \~ \~ \~ \~забезпечення виконання на кошти \~ \~ \~ \~позивача,\~що перебувають\~на рахунках\~та будуть\~на них\~надходити,\~накладено арешт.\~ [PERSON] \~вважає оспорюваний\~виконавчий напис\~незаконним,\~вчиненим з\~порушенням норм\~чинного законодавства\~та таким,\~що порушує\~її права. Виконавчий напис\~нотаріуса,\~усупереч приписам\~Постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~р.\~№ 1172\~«Про затвердження\~Переліку документів\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів»,\~вчинений на\~не нотаріально\~посвідченому договорі.\~Виконавчий напис\~нотаріуса вчинений\~без належного\~повідомлення боржника,\~що позбавила\~його можливості\~бути вчасно\~проінформованим про\~наявність заборгованості\~та можливості\~надати свої\~заперечення щодо\~неї або\~оспорити вимоги\~ТзОВ «Бізнес\~позика». Крім викладеного,\~виконавчий напис\~вчинено щодо\~заборгованості яка\~є необгрунтованою,\~не є\~безспірною та\~без документів,\~які б\~підтверджували б\~її обґрунтованість. Тому виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Просить суд позов задоволити. \~ \~ \~ \~Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.05.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. \~ \~ \~ \~02.06.2021\~року представником\~відповідача подано\~відзив на\~позовну заяву\~в якому\~вказано,\~що 02.04.2008\~року між\~АКБ «ФОРУМ»\~та [PERSON] \~було укладено\~договір про\~надання споживчого\~кредиту №\~0023/08/6.10-А.\~Відповідно до\~умов кредитного\~договору банк\~надає позичальнику\~кредит для\~придбання автомобіля\~CHEVROLE,\~модель AVEO\~SF48Y,\~2008\~року випуску,\~кузов [NUMBER] ,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] .\~Кредитні кошти\~надаються строком\~по 01\~квітня 2015\~року.\~Згідно п.2.1\~забезпеченням повернення\~кредитних коштів,\~сплати процентів\~за коритування\~та можливої\~неустойки (штраф,\~пеня)\~є договір\~застави вищевказаного\~автомобіля. 16.03.2018\~року між\~ПАТ «Банк\~Форум» та\~ТзОВ «Росвен\~Інвест Україна»\~було укладено\~договір №1035-Ф\~про відступлення\~прав вимоги,\~відповідно до\~якого ПАТ\~«Банк Форум»\~відступило ТОВ\~«Росвен Інвест\~Україна»,\~а ТОВ\~«Росвен Інвест\~Україна» набуло\~право вимоги\~заборгованості за\~кредитним договором\~№ 0023/08/6.10-А\~від 02.04.2008\~року,\~укладеним між\~АКБ «Банк\~Форум» та\~ [PERSON] .\~Вчинення нотаріусом\~виконавчого напису\~відбувається за\~фактом подання\~стягувачем документів,\~які згідно\~із відповідним\~Переліком є\~підтвердженням безспірності\~заборгованості або\~іншої відповідальності\~боржника перед\~стягувачем. Разом із\~тим,\~законодавством не\~визначений виключний\~перелік обставин,\~які свідчать\~про наявність\~спору щодо\~заборгованості.\~Відповідач надав\~приватному нотаріусу\~всі необхідні\~документи,\~передбачені Переліком\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів.\~Виходячи з\~викладеного,\~безспірність заборгованості\~при вчиненні\~нотаріусом виконавчого\~напису була\~перевірена у\~відповідності до\~пункту 3.2\~Порядку,\~який не\~передбачає необхідність\~подання нотаріусу\~підтвердження отримання\~вимоги про\~добровільне виконання\~зобов`язання.\~Про те,\~що сума\~заборгованості не\~є безспірною\~позивач повинен\~довести в\~судовому порядку\~при оскарженні\~виконавчого напису\~нотаріуса. Зважаючи на те, що позивачем порушено умови взятого на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, доказів щодо повернення боргу після цього (повністю чи частково) позивачем не надано, саме невиконання боржником своїх зобов`язань призвело до звернення відповідача до приватного нотаріуса для захисту своїх прав шляхом вчинення виконавчого напису. Просять в задоволенні позову відмовити. Треті особи своїх пояснень до суду не скерували. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178\~та ч.5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що постановою приватного виконавця Михайловського С.В. від 31.03.2021 року ВП №64995618 при примусовому виконанні виконавчого напису №1547 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. 09.03.2021 року, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження у розмірі 46037,81 грн. /а.с. 10-11/. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Звертаючись до суду позивач посилається на те, що 09.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. був вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 1547, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Росвен Інвест Україна» 41072 грн. 83 коп. заборгованості за кредитним договором № 0023/08/6.10-А від 02.04.2008 року та 500 грн. 00 коп. за вчинення виконавчого напису,\~на підставі\~якого в\~подальшому приватним\~виконавцем Михайловським С.В. за заявою відповідача \~ \~ \~ \~- ТзОВ «Росвен Інвест Україна» відкрито виконавче провадження № 64995618. Між тим, суд звертає увагу на те, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З боку позивача суду не надано доказів на підтвердження вчинення приватним нотаріусом Григорян Д.Г. оспорюваного виконавчого напису №1547 від 09.03.2021 року, доказів відкриття приватним виконавцем Михайловським С.В. виконавчого провадження № 64995618, а також доказів наявності спору відносно самої заборгованості як такої. Наявність в матеріалах справи лише постанови про арешт майна боржника не є достатнім доказом для встановленнях всіх обставин справи, так як рішення суду не може грунтуватись на припущеннях. У зв`язку з відсутністю зазначених доказів суд позбавлений можливості прийти до обгрунтованого висновку про вчинення такого виконавчого напису, правомірність його вчинення, правомірність дій щодо арешту майна боржника в межах виконавчого провадження, що пов`язано з виконанням саме виконавчого напису. В силу положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З будь-якими клопотаннями щодо витребування доказів позивач не звертався. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову в зв`язку з його необгрунтованістю та відсутністю доказів, на підтвердження обставин, на які посилається позивач.

Outcome: dismissed