Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості. Позов мотивовано тим, що 18.09.2007 року між ВАТ «Кредобанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 25 (надалі Договір) відповідно до якого банк надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 15000,00 грн. терміном до 01.09.2009 року, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 26 % річних. Позичальник зобовязався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбаченні кредитним договором. Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. В забезпечення виконання зобовязань 18.09.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки відповідно до якого, поручитель зобовязується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобовязань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредиту, пені, штрафів, неустойок), за кредитним договором № 25 від 18.09.2007 року. Відповідач [PERSON] не виконувала належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 30.08.2016 року становить 16862,83 грн., з яких: неповернута сума кредиту 11031,07 грн., заборгованість по пені 5831,76 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовні заяві. Не заперечив, щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідачі до судового засідання не зявились, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та заперечень від відповідачів до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 18.09.2007 року між ВАТ «Кредобанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 25 (надалі Договір) відповідно до якого банк надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 15000,00 грн. терміном до 01.09.2009 року, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 26 % річних. Позичальник зобовязався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбаченні кредитним договором (а.с. 4). Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. В забезпечення виконання зобовязань 18.09.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки відповідно до якого, поручитель зобовязується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобовязань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредиту, пені, штрафів, неустойок), за кредитним договором № 25 від 18.09.2007 року (а.с. 5). Відповідач [PERSON] не виконувала належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 30.08.2016 року становить 16862,83 грн., з яких: неповернута сума кредиту 11031,07 грн., заборгованість по пені 5831,76 грн. (а.с. 6-9). Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримав на підставі укладеного договору кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування, але взяті на себе зобов'язання не виконав, чим істотно порушив умови укладеного договору. Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпечуваного порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.1.1. Договору поруки від 18.09.2007 року, поручитель зобовязується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобовязань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредиту, пені, штрафів, неустойок), за кредитним договором № 25 від 18.09.2007 року. Пунктом 2.5 Договору поруки, зазначено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за договором кредиту на загальну суму 16862,83 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved