Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 19 квітня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 247), посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання дітей, проведення дозвілля, що виявлялось в сварках та конфліктах, які виникають між ними та негативно впливають на дітей, в подальшому шлюбні відносин припинено. Починаючи з березня 2019 року проживають окремо. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, сімейне життя не склалося, стосунки між ними почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Починаючи з березня 2019 року проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Ухвалою суду від 18.04.2019 р., відкритого загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.07.2019 р., постановленою на місці та занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 27.09.2019 року сторонам було надано строк на примирення два місяці. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем. Також пояснив, що з відповідачем з березня 2019 проживають окремо, спільного господарства не ведуть., примирення не досягнуто. Судові витрати просив покласти на нього. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, в матеріалах справи міститься в заява, згідно якого, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, зазначає, що місце проживання дітей, на даний час між ними не вирішено. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 квітня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 247), що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 19.07.2003 р., та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 04.12.2008 р. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved