Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування відповідачем шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 11.06.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3969497, за яким були застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] . 07.03.2019 року у м. Гуляйполе Запорізької області по вул. Велика відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі [PERSON] , який, керуючи застрахованим ТЗ в стані алкогольного сп`яніння, при зустрічному роз`їзді, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу, скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (власник ПАТ «Запоріжгаз»). У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після ДТП Відповідач самовільно залишив місце події. Вказані обставини підтверджуються постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 25.03.2019 року по справі № 315/257/19, якою встановлено, що Відповідачем були порушені пп. «а» п.2.9, пп. «а» п.2.10 та п.13.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 та ч.2 ст.130 КУпАП. 11.03.2019 року Позивач отримав від ПАТ «Запоріжгаз» повідомлення про ДТП № 22864, а пізніше також заяву від 10.04.2019 року на виплату страхового відшкодування по справі № 22864. 06.05.2019 року Позивач здійснив страхове відшкодування ПАТ «Запоріжгаз» за Договором страхування відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за яким у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Так, Позивачем на підставі звіту № 18232 від 20.03.2019 року про оцінку автомобіля «Volkswagen Transporter», д.н.з. [NUMBER] , було складено страховий акт № 22864/19 від 06.05.2019 року, згідно з яким сума страхового відшкодування за Договором страхування склала 12434,75 грн. На підставі цих документів вказана сума була перерахована Позивачем на рахунок Потерпілого, що підтверджується платіжним дорученням № 2779 від 06.05.2019 року. Факт того, що Відповідач на момент ДТП керував застрахованим ТЗ у стані алкогольного сп`яніння та самовільно залишив місце ДТП після її настання, підтверджуються постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 25.03.2019 року по справі № 315/257/19. Отже, відповідно до вимог законодавства до Позивача як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором страхування, з моменту такої виплати (06.05.2019 року) в межах фактичних витрат перейшло право зворотної вимоги (регресу) до Відповідача як до особи, відповідальної за завдану шкоду у розмірі 12434,75 грн. З наведених підстав позивач просить стягнути з відповідача завдану ним майнову шкоду в розмірі 12434,75 грн. в порядку регресу та судові витрати у виді судового збору в сумі 2102 грн. Ухвалою суду від 25.05.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином відповідно до ст.128 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, своїх клопотань та заперечень не надав, відзив на позов не подав. Поштові повідомлення повернуті до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.5 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ч.1, 2 п.3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). З матеріалів справи вбачається, що 07.03.2019 року о 19 годині 50 хвилин в м. Гуляйполе Запорізької області по вул. Велика [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номер [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився в Гуляйпільській ЦРЛ, при зустрічному роз`їзді, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу, скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter», державний номер [NUMBER] , який рухався назустріч, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, та будучи причетним до ДТП, покинув місце вчинення пригоди, чим порушив п.2.9 а, п.13.3, п.2.10 а ПДР України. Постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 25.03.2019 року [PERSON] визнано винним у скоєній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 та ч.2 ст.130 КУпАП до штрафу в дохід держави в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, (а.с.12). Згідно з вимогами ч.6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вини цією особою. За таких обставин, суд вважає, що вина відповідача встановлена судом відповідно до постанови Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 25.03.2019 року. Також матеріалами справи встановлено, що в результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. [NUMBER] , який належав на праві власності ПАТ «Запоріжгаз». Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб відповідно до Звіту незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу №18232 від 20.03.2019 року становить 13434,75 грн. (а.с.26-27). 10.04.2019 року представник ПАТ «Запоріжгаз» звернувся до позивача з заявою на виплату страхового відшкодування по справі 22864 (а.с.17). Сума страхового відшкодування відповідно до розрахунку №22864/19 від 11.04.2019 року склала 12434,75 грн. (а.с.39). 06.05.2019 року позивач сплатив на користь ПАТ «Запоріжгаз» суму страхового відшкодування в розмірі 12434,75 грн. відповідно до платіжного доручення №2779 (а.с.40). 01.07.2019 року представником позивача: адвокатом Наливайко О.Р. направлено відповідачу письмову претензію про відшкодування шкоди протягом 30 днів з моменту отримання претензії в сумі 12434,75 грн., яка залишена відповідачем без задоволення (а.с.41-43). У відповідності зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до статті 38 п.38.1.1 п.п. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, в тому числі до Страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду у разі, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки матеріалами справи встановлено, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який на момент скоєння ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння, то до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків. Доказів того, що матеріальні збитки відшкодовані в матеріалах справи не має, не спростовано це і відповідачем. Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.265 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому судовий збір у сумі 2102 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved