Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про стягнення моральної шкоди завданої ушкодженням здоров'я у розмірі 170000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 10.10.1983 по 30.11.1985, 03.11.1986 по 17.05.1994 та з 04.12.1996 по 14.03.2017 перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював підземним заступником начальника дільниці, заступником головного інженера з виробництва, начальником дільниці, головним інженером шахти «Фрунзе» ПрАТ «Суха Балка». За висновком МСЕК від 01.02.2012 року йому первинно було встановлено 20% втрати професійної працездатності у зв'язку з професійними захворюванням без встановлення групи інвалідності безстроково. У зв'язку із ушкодженням здоров'я через професійне захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнає, в зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ та якість життя. Відповідач не погодившись із позовом подав до суду письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивачем не доведено моральних страждань, також не доведено протиправності діянь відповідача у завданні позивачу моральної шкоди. Також зазначив, що надані позивачем докази не свідчать про наявність у нього моральних страждань. Вказав, що стан здоров'я позивача при відповідному належному лікуванні може покращитись. Ухвалою суду від 06.07.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 30.07.2018, який в подальшому відкладено на 12.09.2018. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача Павлова Н.Ф. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позов. В судовому засіданні 12 вересня 2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] з 10.10.1983 по 30.11.1985, 03.11.1986 по 17.05.1994 та з 04.12.1996 по 14.03.2017 року, часу звільнення за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював підземним заступником начальника дільниці, заступником головного інженера з виробництва, начальником дільниці, головним інженером шахти «Фрунзе» ПрАТ «Суха Балка» відповідно, що підтверджується копією трудової книжки останнього та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи. (а.с.7-12) Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 04 січня 2012 року, складеного на підприємстві ПАТ «Євраз Суха\~Балка», проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON]: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст..( пиловий бронхіт першої-другої ст.., емфізема легень першої-другої ст.). ЛН першого-другого ст., встановленого Українським НДІ промислової медицини. Згідно п. 16 акту професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи на шахті ім.Фрунзе рудоуправління ім.Фрунзе ВО «Кривбасруда», рудоуправління ім.ХХ Партз'їзду, рудника «Суха Балка», ВАТ «Суха Балка», ПАТ «Євраз Суха Балка» підземним гірничим майстром з 10.10.1983 по 01.12.1984, підземним заступником начальника дільниці з 01.12.1984 по 30.11.1985, з 03.11.1986 по 02.01.1991р., заступником головного інженера з виробництва з 02.01.1991 по 01.07.1991, підземним заступником начальника дільниці з 01.07.1991 по 18.05.1993, начальником дільниці з 18.05.1993 по 17.05.1994 підземним гірничим майстром з 04.12.1996 по 19.12.1996, підземним начальником дільниці з 19.12.1996 по 01.07.1999, заступником головного інженера з виробництва на роботах, пов'язаних з підземними з 01.07.1999 по 19.06.2008 головним інженером шахти з 19.06.2008 по 22.09.2010, підземним начальником дільниці з 22.09.2010 по 11.10.2010, [PERSON] виконував роботи, які в 40-89,2% робітничої зайнятості при перебуванні в підземних умовах шахти характеризувались запиленістю повітря робочого простору, що перевищувала ГДК, з причини неефективності провітрювання робочих місць та застосування засобів знесилення повітря, що мали низьку ефективність. Відповідно до п.17 Акту причиною професійного захворювання зазначено: робота на протязі 23 років 5 місяців в умовах запиленості повітря робочої зони, що перевищувала ГДК. Відповідно до п.19 Акту зазначено,що особами, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи є керівництво шахти ім.Фрунзе рудоуправління ім.Фрунзе ВО «Кривбасруда», рудоуправління ім.ХХ Партз'їзду, рудника «Суха Балка», ВАТ «Суха Балка», ПАТ «Євраз Суха Балка», і особисто [PERSON], які порушили вимоги ст..13 Закону України «Про охорону праці», ст..153 КЗпП України. (а.с. 13-14) Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 10ААА №072528 від 01.02.2012 року, [PERSON] при первинному огляді встановлена ступінь втрати професійної працездатності 20% з 30.01.2012 року безстроково, без встановлення групи інвалідності. Визначено потреби у додаткових видах допомоги: медикаментозне лікування, ВМП, обмеження праці по лінії ЛКК. (а.с.15) Згідно виписок-епікризів із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у зв'язку із професійним захворюванням. (а.с.16,17,18,19) Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують можливість останнього вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із професійним захворюванням, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням відомостей, що викладені в Акті розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань від 04 січня 2012 року, суд приходить до висновку, що ПрАТ «Суха Балка» є винним підприємством у виникненні профзахворювань позивача та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 20% втрати працездатності, без встановлення групи інвалідності, стаж його роботи на підприємствах відповідача в умовах впливу шкідливих факторів більше 23 років, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ «Суха Балка», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 22000, 00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПрАТ «Суха Балка» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial