Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просять зобовязати відповідачів не чинити перешкод в користуванні квартирою №3 по проспекту Червоної Калини, 41 у м.Львові; зобовязати відповідачів передати йому по одному примірнику ключів від вхідних дверей квартири [ADDRESS]; зобовязати відповідачів передати йому документи, що посвідчують право власності на вказану квартиру та виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної власності належить квартира [ADDRESS]. Однак, відповідачі чинять йому перешкоди в користуванні квартирою, не надали ключів від квартири, забрали документи, вчиняють скандали. 04.08.2015 р. він надіслав відповідачам листа з проханням надати ключі і документи на квартиру, однак, відповідачі дали відповідь, що спільне проживання не можливе. Враховуючи те, що він має таке ж право на користування спірною квартирою як і відповідачі просить позов задоволити. Крім того, відповідачі вселили в квартиру [PERSON] без його відома та згоди як співласника, у зв»язку із чим просить виселити останнього із квартири. В судовому засіданні допитатий в якості свідка позивач та його представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, позивач додатково пояснив, що проживав у спірній квартирі, однак, таку залишив за проханням відповідачки [PERSON] Деякий час проживав в с. Кротошино, однак, у 2010 року відповідачка [PERSON] подарувала будинок у якому він мешкав з сімєю своїй доньці [PERSON] Після чого у сімї почали викникати конфлікти та відповідачі почали чинити йому перешкоди у користуванні квартирою №3 по проспекту Червоної Калини, 41 у м.Львові. Просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що жодних перешкод к користуванні квартирою відповідачу не чинять, позивач не звертався із поханням вселитися у вказану квартиру. Однак, проти вселення позивача в квартиру не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає можливим розглядати справу у їх відсутності. Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що в даному випадку взагалі відсутній предмет спору, оскільки відповідачу ніхто не чинить перешкод у користуванні квартирою. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання допитаного в якості свідка позивача [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] складається з 2-х житлових кімнат, загальною площею 49,4 кв.м. Відповідно до свідоцтва про право власності від 05 квітня 1999 року № Г-21053 дана квартира належить на праві спільної власності позивачу та відповідачам [PERSON], Савці (дошлюбне прізвище Гедз) О.Я. та [PERSON] Крім позивача та відповідачів у спірній квартирі зареєстровані та проживають діти відповідачки [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою з місце проживання та склад сімї. Також у вказаній квартирі без реєстрації проживає [PERSON] - чоловік співвласника квартири [PERSON] Відповідно до ст.ст.317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння (ст.391 ЦК України). Враховуючи те, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS], відтак, вправі реалізувати своє право на проживання у належній йому власності, а тому відповідачів слід зобовязати не чинити йому перешкод в користуванні вказаною квартирою та надати йому примірник ключів від вхідних дверей вказаної квартири, а тому в цій частині позов підлягає до задоволення. В частині вимоги про зобов»язання надати відповідачів передати позивачу документи, що посвідчують право власності на вказану квартиру слід відмовити, з огляду на те, що така не способом захисту порушеного права на володіння та користування власністю. Крім того, порушене право власності позивача захищено судом шляхом задоволення решти вимог позову про усунення перешкод у користуванні власністю . Щодо вимоги про виселенн відповідача [PERSON] то така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 405 Цивільного кодексу України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону та втрачають таке право у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є чоловіком [PERSON], яка є співвласником спірної квартири та проживає у ній в якості члена її сімї, а відтак, в силу положення ст.405 Цивільного кодексу України вправі користуватись спірним жилим приміщенням на умовах визначених власниками, а тому в задоволенні позову в частині виселення [PERSON] слід відмовити. На підставі ст.ст.317, 319, 321, 358, 405 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed