Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 19 775 гривень 22 копійки. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 26 листопада 2011 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття останньому кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 гривень та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 5 000 гривень. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту за договором кредиту не виконує, станом на 12.05.2015 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача. Представник позивача надав суду заяву у якій підтримав вимоги позову та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судовому засіданні визнав позов. Пояснив, що у зв'язку із зміною розміру його доходу він прострочив повернення кредитних коштів. Розміру заборгованості відповідач не оспорив. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 26.11.2011 року укладено договір № 002-28052-261111 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки, предметом якого є відкриття відповідачу - Клієнту поточного рахунку з використанням платіжної картки в національній валюті України - гривні; випуск та/або надання в користування Клієнту платіжної картки; а також ПІН-коду до Картки; надання клієнту кредиту шляхом відкриття клієнту відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30 000 гривень та встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 5 000 гривень; ліміт Кредитної лінії розраховується Банком самостійно, та не може перевищувати загальної суми Кредитної лінії (а.с. 24 - 25). Згідно пункту 1.2 кредитного договору, банк здійснює обслуговування Держателя на умовах викладених у Тарифному пакеті «Нова кредитна картка № 1 на все (MC Standart)», що міститься в Додатку № 1 до Договору. Клієнт сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах (п. 2.3 договору). Пункт 3.3 кредитного договору передбачає, що клієнт зобов'язаний здійснювати оплату вартості послуг, які надаються Банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку, в розмірі, строки та порядку, визначені правилами та тарифами. Відповідно до п. 3.6 кредитного договору, Клієнт Картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. Преамбула Тарифу на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Нова кредитна картка № 1 на все (MC Standart)», держатель зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (а.с. 25 на звороті). Із змісту позовної заяви та власних пояснень відповідача встановлено, що останній не виконує свої зобов'язання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором від 26.11.2011 року. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 12.05.2015 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 19 775 гривень 22 копійки, з яких: тіло кредиту - 6 972 гривні 30 копійок, прострочене тіло кредиту - 6 463 гривні 24 копійки та відсотки в розмірі 6 339 гривень 68 копійок (а.с. 28). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Отже, відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання з повернення кредиту у строки, передбачені кредитним договором від 26 листопада 2011 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем. Норма ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved