Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

\~Позивач звернувся до суду з позовом, а згодом з уточненим позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму вкладу у розмірі 7600,00 доларів США та 1015 доларів США відсотків від внесеного ним вкладу, зазначивши, що 22 квітня 2014 року позивач в м. Мелітополі Запорізької області уклав у відділенні №14 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» договір №313731/13367/370-14 про банківський строковий вклад «Класік» на 370 (триста сімдесят) днів в іноземній валюті, згідно умов якого позивач вніс, а відповідач прийняв кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2635.3.026884.004 у сумі 7600,00 доларів США (меморіальний ордер №9209829) на строк з 22 квітня 2014 року по 27 квітня 2015 року у порядку та умовах, які визначені в договорі. У відповідності до умов вищевказаного договору 22 квітня 2015 року позивач звернувся до банку із заявою про повернення у строк закінчення розміщення вкладу 27 квітня 2015 року вкладу та нарахованих відсотків готівкою, однак банком не було повернуто вкладнику його вкладу та відсотків, таким чином порушивши умови договору №313731/13367/370-14 від 22 квітня 2014 року. В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, ч.1 ст. 224 ЦК України урегульовує питання ухвалення заочного рішення. При цьому, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та в звязку з неявкою представника відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 22 квітня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір №313731/13367/370-14 про банківський строковий вклад «Класік» на 370 (триста сімдесят) днів в іноземній валюті /а.с.7-13/. За положеннями пункту 2 вищевказаного договору, процентна ставка (плата) за внеском встановлюється у розмірі 13% річних. Пунктом 3 договору встановлено, що виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку одночасно з поверненням суми вкладу. Згідно пункту 1 договору встановлено, що договір було укладено на строк з 22 квітня 2014 року по 27 квітня 2015 року. 22 квітня 2014 року позивач вніс до банку 7600,00 доларів США, згідно укладеного договору №313731/13367/370-14, що підтверджується меморіальним ордером №9209829 /а.с.14/. Судом встановлено, що позивач звертався до банку з вимогою про повернення вкладу та виплату відсотків /а.с.15/, однак вони не були повернені йому. Відповідно до ст.1058 ч.1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.1061 ч.5 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Пунктом 4.1.3 основних умов, пунктом 10 договору визначається порядок нарахування процентів вкладнику, так 360 днів (з 23 квітня 2014 року по 23 квітня 2015 року) + 15 днів (з 24 квітня 2015 по 08 травня 2015 року), складає (7600 доларів США * 0,13% * 375 днів: 365 днів) = 1015 доларів США. Згідно з вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 6 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: звернення до суду та уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що повязані з порушенням їх прав. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.п. 1.1 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за розгляд позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати, встановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2015 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати складає 1 218 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved