Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 17 вересня 2013 року уклав з відповідачем договір про довірче управління фінансовими засобами. Вказує, що відповідачу було передано в управління 20\~000 доларів США. Відповідач за умовами договору зобовязався сплачувати 5% від інвестиційного договору. Враховуючи, що відповідач не виконує свої зобовязання за вищевказаним договором просить розірвати договір та стягнути з відповідача 20\~000 доларів США та 422\~533,2 грн. невиплаченої винагороди. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав. Додатково зазначив, що кошти в розмірі 20 000 доларів США передав відповідачу в руки, розписок про передачу коштів не складав, та інші докази передачі коштів відсутні. Відповідач та його представник заперечили проти позову. Відповідач вказав, що коштів не отримував, та умовами договору передбачено, що позивач повинен передати в управління інвестиційний депозит на 20\~000 доларів США на торговий рахунок трейдера в ПАТ «Дельта Банк» №26207700103419. Проте,даний рахунок та кошти не було передано йому в управління. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до положень статтей ст.ст.1029,1030 ЦК України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача). Предметом договору управління майном можуть бути підприємство як єдиний майновий комплекс, нерухома річ, цінні папери, майнові права та інше майно. Не можуть бути предметом договору управління майном грошові кошти, крім випадків, коли право здійснювати управління грошовими коштами прямо встановлено законом. Статтями 4-6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що фінансовими послугами вважається, зокрема така послуга як довірче управління фінансовими активами. Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами-суб'єктами підприємницької діяльності. Фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб'єктами підприємницької діяльності на підставі договору. Отже, між позивачем та відповідачем як фізичною особою фактично укладено договір управління майном, предметом якого є грошові кошти. Враховуючи, що позивачем укладено договір з відповідачем про управління грошовими коштами, не як з субєктом підприємницької діяльності, що суперечить ст. 4-6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», суд дійшов висновку про нікчемність укладеного договору в силу вимог ч. 1 ст. 203\~та ч. 2 ст. 215 ЦК України.\~ Одночасно судом встановлено, що відповідно до п.п. 1.1. та 1.2 договору про управління фінансовими засобами трейдер зобовязувався прийняти від інвестора інвестиційний депозит в розмірі 20\~000 доларів США на рахунок №26207700103419, відкритий у ПАТ «Дельта Банк», а інвестор зобовязався передати в управління трейдеру інвестиційний депозит в розмірі 20\~000 доларів США на торговий рахунок трейдера №26207700103419, відкритий у ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона по справі зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Проте, позивачем факт виконання своїх зобовязань за п.1.2 вищевказаного договору та факт передачі грошей відповідачу жодними доказами підтвердженено не було, у звязку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed