Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказуючи, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.12.2011р. на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в сумі 1 000 грн. а також додаткові витрати на утримання дитини в сумі 600 грн. щомісячно. Так як сімейний стан позивача змінився - у позивача на утриманні непрацююча дружина та малолітня дитина, позивач працевлаштований, тому він просить зменшити розмір аліментів та стягувати з нього аліменти в сумі 400 грн. та додаткові витрати в сумі 300 грн. щомісячно. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнала та заперечувала проти його задоволення, посилаючись на недостатність коштів для утримання дитини, та невідповідність довідки позивача про працевлаштування його щомісячним доходам. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.12.2011р. на позивача було покладено обов'язок сплачувати аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1 000 грн., починаючи з дати звернення до суду, тобто з 04.10.2011р., до набуття донькою [PERSON] повнолітнього віку, тобто до [INFO] року, а також щомісячно додаткові витрати на утримання дитини в сумі 600 грн. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, позивач одружився 13.099.2012р. та від цього шлюбу у позивача є дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 11, 12). Як вбачається з копії медичної документації та чеків на придбання ліків, відповідачем здійснюється утримання та лікування спільної дитини сторін [PERSON], [INFO], хворої на фокальну симптоматичну епілепсію, енцефалопатію у вигляді когнітивної дисфункції, порушення поведінки (а.с. 23-68). Щомісячний дохід відповідача складає 2 099,20 грн. (а.с. 69). Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». За положеннями ст.180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Якщо стягуються аліменти на двох або більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; а якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття - частина 3 статті 183 СК України. Розмір прожиткового мінімуму визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» ст. 7 установлено, що у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1 176 грн. та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 1 032 грн.; дітей віком від 6 до 18 років - 1 286 грн.; працездатних осіб - 1 218 грн. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів з урахуванням матеріального положення обох сторін, стану здоров'я дитини, їх батьків, задоволенню не підлягає у зв'язку з відсутністю вагомих підстав для цього, враховуючи також понесені відповідачем витрати на утримання хворої дитини, догляд за якою потребує додаткових зусиль. Також суд звертає увагу на ту обставину, що положення ст. 192 СК України про зміну розміру аліментів не розповсюджується на додаткові витрати на утримання дитини.

Outcome: dismissed