Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 121715,34 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.06.2008 [PERSON] отримала кредит у розмірі 4800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку» складає між ним і банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим рішенням Московського районного суду м.Харкова від 07.11.2016 з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 15384,93 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4746,89 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 8167,33 грн., заборгованість за пенею 1500 грн., а також штрафу (фіксована частина) 250 грн. та штрафу (процентна складова) 720,71 грн. Позивач зазначив, що за період з 30.09.2018 по 31.08.2019 заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає 121715,34 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступне. 10.06.2008 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір без номеру, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява складає між ним і банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві та, що відповідач ознайомлений та згоден з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку». Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 07.11.2016 з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 15384,93 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4746,89 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 8167,33 грн., заборгованість за пенею 1500 грн., а також штрафу (фіксована частина) 250 грн. та штрафу (процентна складова) 720,71 грн. Позивач зазначив, що вважає за можливе стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 30.09.2018 по 31.08.2019 у розмірі 121715,34 грн. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У відповідності до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження 14-154цс18), наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed