Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 63 815,22 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, комісії, пені, а також судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.02.2014р. між «ПАТ «ВТБ Банк» правонаступником якого є позивач (далі Банк), та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53700529180В, згідно якого відповідач отримала споживчий кредит у розмірі 90 000 грн. строком до 19.02.2018р., зі сплатою 12 відсотків річних. В подальшому, 27.03.2017р. між ПАТ «ВТБ БАНК» та позивачем було укладено Договір про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами (споживчі кредити) № 270317нв, згідно якого позивач є новим кредитором відповідача, що підтверджуються реєстром прав вимоги до договору відступлення права вимоги, випискою та розрахунком заборгованості, про що достовірно відомо боржнику. Позичальник зобов`язалася здійснювати погашення обов`язкових мінімальних платежів не пізніше 19 числа місяця, наступного за розрахунковим. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти. В свою чергу відповідач не сплачує своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідача, станом на 27.12.2019 утворилась заборгованість у розмірі 63815,22 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 25154,19 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 6828,79 грн., 15173,39 грн. - заборгованість по комісії (в т.ч. прострочена), пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості - 16 658,85 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. А тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає неявку відповідача в судове засідання неповажною та за згодою представника позивача, вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідач [PERSON] не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 03.08.2020р. строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом беззаперечно встановлено, що 19.02.2014р. між «ПАТ «ВТБ Банк» правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №R53700529180В, згідно якого відповідач отримала споживчий кредит у розмірі 90 000 грн. строком до 19.02.2018р., зі сплатою 12 відсотків річних. Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору, «кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника». Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісячно, відповідно до Графіка повернення Кредиту і сплати Процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1.69 % від початкової суми Кредиту. За п. 4.3 Кредитного договору кредит повертається, а Проценти та Комісія сплачуються Позичальником до 19 числа кожного місяця (дата списання банком платежів) у відповідності до Графіка, який є невід`ємною частиною цього Договору (додаток) та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню Кредиту, сплати Процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. Позичальник письмово ознайомлений з інформацією про особу і місцезнаходження Банку, про умови кредитування (п. 6.2 Кредитного договору). Позичальник погодився із діючими умовами банківських та супутніх послуг, які сплачуються ним відповідно до Графіку згідно з додатком, який є невід`ємною частиною цього Договору та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню Кредиту, сплати Процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості Кредиту та реальної процентної ставки (п. 6.3 Кредитного договору). Згідно з п. 5.1. Кредитного договору «у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів, згідно з умовами договору, Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення». Згідно з п. 7.4. Кредитного договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою банку, та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, згідно з цим Договором у повному обсязі. Таким чином, Позичальником було грубо порушено умови Кредитного договору, зокрема п.п. 1, 4.2., 4.З., 5.1. Кредитного договору. Крім того, 27.03.2017р. між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем було укладено договір про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами (споживчі кредити) № 270317нв. Відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги №1 до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами (споживчі кредити) № 270317нв від 27.03.2017р., позивач є новим кредитором боржника [PERSON] за кредитним договором з усіма наступними додатками та змінами. Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі, підтверджуються реєстром прав вимоги до договору відступлення права вимоги, випискою та розрахунком заборгованості, доданими до даної позовної заяви. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №R53700529180В від 19.02.2014р., укладеним між «ПАТ «ВТБ Банк» правонаступником якого є позивач та [PERSON] , встановлено, що станом на 27.12.2019р. заборгованість відповідача перед банком становить 63815,22 грн.. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору, або не виконано не з його вини. Як вбачається з матеріалів справи, банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником [PERSON] кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості /а.с. 35-45/. Всупереч вищенаведеному відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов`язань за договором та таких у судовому засіданні судом не здобуто. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконала взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком у сумі 63815,22 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 25154,19 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 6828,79 грн., 15173,39 грн. - заборгованість по комісії (в т.ч. прострочена), пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості - 16 658,85 грн.. Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення, з урахування встановлених судом обставин. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Так, згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в сумі 2102.00 грн.. На підставі викладеного і

Outcome: approved