Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати припиненими правовідносини, що випливають з рамкової угоди №13 від 29.08.2008 та договору про надання траншу №28.672/13 від 29.08.2008, які були укладені між ним та Публічним акціонерним товариством «ПрокредитБанк». Позивач в судове засідання не зявився, однак від його представника надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявились, без повідомлення причин, про дату,час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які наявні в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 29 серпня 2008 року між позивачем та ПАТ «ПроКредитБанк»\~\~було укладено рамкову угоду № 13, на підставі якої був укладений договір про надання траншу № 28.672/13 від 29.08.2008 в сумі 30 000 (тридцять\~\~тисяч) доларів США на строк користування 60 місяців із сплатою відсотків в розмірі 17% річних. /а.с.7-13/. В забезпечення виконання умов кредитного договору було укладено договір іпотеки №13 ДІ 01, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] 29.08.2008 р. за номером 5698, про що свідчить копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. /а.с.39-40/. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2012 року позовні вимоги ПАТ «ПроКредит Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з відповідачів на користь ПАТ «ПроКредит Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 28.672/13 від 29.08.2008 року в розмірі 153 470 грн. 21 коп. Стягнуто в солідарному порядку з відповідачів на користь ПАТ «ПроКредит Банк» судовий збір в розмірі 1 534 грн. 70 копійок. ТОВ\~«Росвен Інвест Україна» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, посилаючись на те, що 22 серпня 2016 року ПАТ «ПроКредит Банк» відступило ТОВ\~«Росвен Інвест Україна» відповідно до договору факторингу № КЕ/ПБ-2016 свої права вимоги заборгованості по кредитному договору боржника [PERSON] /а.с.33-34/. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18.01.2017 встановлено, що право грошової вимоги від ПАТ «ПроКредит Банк» перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна» за виконавчим листом №815/13315/2012. Одночасно із цим судом встановлено, що зазначена в рішенні суду про стягнення боргу сума 153470,21 грн. погашена повністю. Проте враховуючи що на даний момент триває примусове виконання виконавчого листа та відсутні відомості про звернення до державного виконавця щодо перерахунку заборгованості, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог заявника і замінив стягувача. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 13.01.2017, яке набрало законної сили 09.03.2017, вимоги ПАТ «ПроКредитБанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 28.672/13 - залишені без задоволення за наступними підставами. Відповідно до рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.12.2012 р. (набрало чинності 02.01.2013 р.) в справі №815/13315/2012 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором №28.672/13 від 29 серпня 2008 року, гривневий еквівалент якої за курсом НБУ становить станом на 06.07.2012 - 153 470,21 грн. З вказаного рішення вбачається, що вимоги до відповідачів предявлені у липні 2012 року. Із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України. У той же час, наявність судового рішення про стягнення з боржників заборгованості за кредитним договором і не виконаного у передбаченому законом порядку не позбавляє права кредитора вимагати від боржників неустойки. В даному випадку суд прийшов до висновку про необґрунтованість вимог позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом, оскільки її стягнуто раніше повністю, достроково, у повному обсязі і на момент ухвалення рішення повністю виконано. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний суд України, виклавши у постанові від 06.07.2016 р. у справі №6-118цс16, що\~згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у випадку предявлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти. Разом з тим статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобовязання вважаються припиненими. З квитанцій про погашення боргу, що надавались суду в процесі розгляду справи, вбачається, що попереднє рішення виконано у повному обсязі. Позивачем не надано суду доказів того, що з відповідачів стягувалась заборгованість у примусовому порядку, що дає висновок про добровільність виконання попереднього рішення суду від 20.12.2012 р. У відповідності з положеннями ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач виконав свій обовязок по погашенню заборгованості за рамковою угодою №13 від 29.08.2008 та договором про надання траншу №28.672/13 від 29.08.2008, які були укладені між ним та Публічним акціонерним товариством «ПрокредитБанк» та яка була достроково стягнута судовим рішенням, що набрало законної сили. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову [PERSON] та визнання припиненими правовідносин, що випливають з рамкової угоди №13 від 29.08.2008 та договору про надання траншу №28.672/13 від 29.08.2008, які були укладені між ним та Публічним акціонерним товариством «ПрокредитБанк». На підставі викладеного,

Outcome: approved