Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором від 13.11.2003 року в розмірі 3316,43 долари США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 89 477,28 гривень, та судовий збір. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 13.11.2003 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір № SL121R, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитний ліміт у розмірі 10930,00 доларів США з відсотковою ставкою відповідно до п.п. 4.1, 4.2 договору та строком виконання зобов'язань (терміном повернення кредиту) згідно п. 1.3 договору. Банк умови договору, в частині надання кредитних ресурсів виконав в повному обсязі. Разом з тим, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, що призвело до виникнення значної заборгованості, яка станом на 03.02.2017 року становить 3316,43 долари США, з яких: 1930,19 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1386,24 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Крім того, як зазначає позивач, зобов'язання за вказаним договором забезпечено договором поруки № SL121R/P1 від 13.11.2003 року, укладеним з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Згідно п. 1.1. договору поруки, предметом є надання поруки відповідачем перед банком, за виконання ФОП [PERSON] всіх своїх обов'язків за договором № SL121R від 13.11.2003 року. Враховуючи ту обставину, що Позичальник та Поручитель порушують вимоги умов Кредитного договору та Договору поруки, а саме не виконують належним чином, в обумовлені строки зобов'язання щодо оплати кредиту і відсотків у сумі, передбаченій Кредитним договором, позивач змушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення не заперечував, про що надав відповідне клопотання (а.с. 4). Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Третя особа у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи, будь-яких пояснень чи заперечень до суду не надійшло. Суд, врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 13 листопада 2003 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір № SL121R (а.с.а.с. 9-10). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Банк надав позичальнику кредитний ліміт у розмірі 10930,00 доларів США з відсотковою ставкою відповідно до п.п. 4.1, 4.2 договору та строком виконання зобов'язань (терміном повернення кредиту) згідно п. 1.3 договору. Згідно п. 4.1 договору, за користування кредитом в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно п.п. 1.3, 2.2.3, 2.4.1 договору позичальник сплачує відсотки у розмірі 14% річних. Відповідно до п. 4.2 договору, при порушенні клієнтом зобов'язань, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.2 договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 28% річних. Згідно п. 5.1 договору, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.2, винагороди, передбаченого п. 4.4 клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних), від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи встановлено, що Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Але позичальником умови договору належним чином не виконуються, відповідач кредит не повернув, нараховані за користування кредитними коштами проценти не сплатив, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, яка позичалась, на банківський рахунок позикодавця. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем (а.с. 11). Відповідно до даних розрахунку заборгованості за кредитним договором № SL121R від 13 листопада 2003 року, сума боргу станом на 03.02.2017 року становить 3316,43 долари США, з яких: 1930,19 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1386,24 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Крім того, з матеріалів справи встановлено, що зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечено договором поруки № SL121R/P1 від 13.11.2003 року, укладеним з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором (а.с. 13). Згідно п. 1 договору поруки, предметом є надання поруки відповідачем перед банком, за виконання ФОП [PERSON] всіх своїх обов'язків за договором № SL121R від 13.11.2003 року. Відповідно до п. 2 договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором № SL121R від 13 листопада 2003 року, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань, як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Згідно статті 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 546 ЦК України встановлює види забезпечення виконання зобов'язання та зазначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до умов Договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання умов основного зобов'язання всім належним йому майном та грошовими коштами. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі солідарного обов'язку боржників, у відповідності до ч. 1 ст. 543 ЦК України, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 543 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що претензії, які були направлені на адресу відповідача та позичальника, залишені без задоволення (а.с.а.с. 14, 15, 16). Договір є обов'язковим для виконання сторонами( ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи з того, що відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання, порушують вимоги умов Кредитного договору та Договору поруки, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1600,00 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved