Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що в 2000 році його прийнято на посаду спеціаліста в ПП «Медичний технічний центр», яке в подальшому перейменовано в ПП «МТЦ-Запоріжжя». При прийнятті на роботу йому було встановлено заробітну плату у розмірі 140 грн. На підприємстві при розрахунку зарплати також враховувалися стаж роботи, виконання плану та особливо важливих доручень, порушення правил документообігу. Вважає, що йому не виплачувалися вказані надбавки, тому просить стягнути з відповідача 33570,28 грн. невиплаченої зарплати за період з 01.12.2003 по 31.07.2007 років та 247922,7 грн. середнього заробітку за весь час затримки по день подачі позову. В подальшому позивач уточнив позивні вимоги і просить стягнути з відповідача 10458,64 грн. невиплаченої зарплати, 2756,2 надбавки за вислугу років за період з 01.12.2003 по 31.07.2007 років та 259539,3 грн. середнього заробітку за весь час затримки по день розгляду справи. Позивач та його представники в судовому засіданні на задоволенні позову наполягають на підставах, викладених в ньому. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав. Пояснив, що заробітна плата позивачу виплачувалася згідно з чинним законодавством і внутрішніми документами підприємства. Просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно з трудовою книжкою [PERSON] 27.11.2000 року прийнято на посаду спеціаліста по збуту в ПП «Медичний технічний центр». 22.10.2004 року ПП «Медичний технічний центр» перейменовано в ПП «МТЦ-Запоріжжя». 01.11.2004 року [PERSON] переведено на посаду провідного спеціаліста по збиту бюро по роботі з дилерами. 01.10.2006 року [PERSON] переведено на посаду керівника бюро по роботі з дилерами. 31.01.2007 року [PERSON] звільнився з займаної посади за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України ( арк..с.9). Згідно з соціальною програмою ПП «МТЦ», затвердженою 01.03.2003 року працівникам передбачена низка виплат. В 2004 році вказана соціальна програма доповнена п. 15, яким передбачена матеріальна винагорода за вислугу років. (арк..с.21-24) З 01.09.2004 року ПП «МТЦ» введено положення про оплату праці, згідно з яким базисна заробітна плата встановлюється для спеціаліста 800-1200 грн., для провідного спеціаліста - 1200-1400 грн. Також передбачені преміювання, депреміювання та штрафування працівників. Спеціалісту [PERSON] встановлена базисна зарплата 1200 грн.(арк..с.25-27). З наданої позивачем платіжної відомості за червень 2005 року вбачається, що працівнику [PERSON] нараховане базисної зарплати 1350 грн. та доплату за вислугу років 94,5 грн. Зарплату зменшено на 861,6 грн. та до видачі 582,9 грн. Такий же принцип нарахування та виплати зарплати застосований й до інших працівників ( арк..с.30-34). З наданого відповідачем розрахунку вбачається, що в грудні 2003 року [PERSON] було встановлено оклад 205 грн. Фактично йому виплачено 50 грн. Згідно з платіжними відомостями за грудень 2003 року [PERSON] було виплачено 50 грн. авансу та 488,67 грн. зарплати. ( арк..с.125-126) З січня по серпень 2004 року [PERSON] встановлено посадовий оклад 220 грн., з вересня 2004 по лютий 2005 років 270, з березня 2005 по березень 2006 років 550 грн., з квітня по травень 2005 року 630 грн., з червня 2006 по січень 2007 років 700 грн. Відомості про фактично виплачену зарплату з січня 2004 по листопад 2005 років у підприємства відсутні. За грудень 2005 року [PERSON] фактично було виплачено 488,67 грн.,січень, лютий 2006 по 503,96 грн., березень - 447,96 грн., квітень - 471,51 грн., травень - 551,67 грн., червень - 1028,44 грн., липень - 951,49 грн., серпень 934,95 грн., вересень, жовтень по 1028,44 грн., листопад 1983,7 грн., грудень 859,8 грн., січень 2007 року - 1813,08 грн. (арк..с.51-52) Відомості про отриману [PERSON] зарплату підтверджуються платіжними відомостями за вказані періоди з підписами позивача (арк..с. 110-143). Відомості про розміри окладів [PERSON] у вказані періоди підтверджуються штатними розписами ПП «МТЦ-Запоріжжя» ( арк..с. 56-75). Згідно з актом перевірки Територіальної державної інспекції праці у Запорізької області № 08-02-056/1750 від 14.12.2006 року за зверненням [PERSON] проведена перевірка додержання законодавства про працю ПП «МТЦ-Запоріжжя». Перевіркою встановлено, що в порушення вимог законодавства заробітну плату виплачують один раз на місяць. Інших порушень законодавства щодо розмірів виплати заробітної плати, в тому числі й у розмірі меншому, ніж встановлено штатним розкладом, немає ( арк..с.53-54). Наказом № 57-к/с від 31.05.2006 року [PERSON] з 01.06.2006 року встановлено посадовий оклад 700 грн. та персональну надбавку 75% від окладу. З наданих позивачем довідок УПФУ у Шевченківському районі м.Запоріжжя вбачається, що за 2003-2005 роки суми нарахованої ПП «МТЦ-Запоріжжя» заробітної плати [PERSON] співставні з відомостями, наданими відповідачем про суми нарахованої та виплаченої зарплати. ( арк..с.149-151). Довідка УПФУ за 2006 рік не надана. Згідно зі ст.. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 2. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 3. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Тому суд не бере до розгляду надані сторонами докази, що не стосуються предмету доказування, а стосуються періодів виплати зарплати позивачу з 2000 по листопад 2003 років. Згідно з ч. 2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Суд не приймає заперечення відповідача в частині пропуску строку позовної давності позивачем, оскільки позов подано щодо порушень законодавства про оплату праці. Відповідно до ст.. 10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши наведені вище докази, суд вважає що позивні вимоги ґрунтуються тільки на припущеннях. Позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведено, що відповідач порушував щодо нього законодавство про оплату праці. Тому суд вважає, що позов про стягнення заробітної плати задоволенню не підлягає. Оскільки права позивача при звільнені порушені не були, не підлягають задоволенню вимоги позову про стягнення середнього заробітку за весь час затримки.

Outcome: dismissed