Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Одеського державного університету внутрішніх справ витрати на навчання в розмірі 55395,66 гривень та судовий збір у розмірі 1378,00 гривень. Представник позивача до судового засідання не зявився, але на адресу суду надіслав заяву в якій на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі та просив справу слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, про причину неявки суд не повідомив, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов Одеського державного університету внутрішніх справ підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію», проходив службу в органах внутрішніх справ України з 18.08.2008року по 31.10.2013 рік. У 2008 році був зарахований курсантом Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання відповідно до наказу від 18.08.2008 року № 139 о/с. Відповідач закінчив університет, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області. Наказом ГУ МВСУ в Одеській області від 25.06.2012 року № 283 о/с відповідача було призначено на посаду дільничного інспектора міліції Великодальницького селищного відділення міліції Біляївського РВ (з обслуговуванням Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в області. Відповідно до наказу ГУМВС України в Одеській області від 25.10.2013 року № 576 о/с відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж» (за власним бажанням). Відповідно до положень ст. 18 ЗУ «Про міліцію» особи навчальницького складу ОВС, які звільняються зі служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС України, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2 порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року №313, відшкодування здійснюється в розмір фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчальної, закладу, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витраті відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі. На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про міліцію», Указу Президенті України № 77/96 від 23.01.1996 «Про заходи щодо реформування системи підготовні спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» та типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України №150 від 14.05.2007 року, між Університетом, ГУМВСУ в Одеській області та [PERSON] 22.09.2008 року укладено договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. Нормами вказаного договору передбачено, що в разі звільнення з ОВС закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі підставами, передбаченими пунктом 3 Договору, Відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі згідно затвердженим розрахунком. Крім того, відповідно до зазначеного договору, підставі відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України. Із зазначеною нормою також були ознайомлені батьки відповідача, про свідчать їх підписи під заявою від 16.08.2008 про надання згоди на укладення їхнім син вищевказаного договору. Відповідно до норм ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином Університет структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. В статуті Університет затвердженому наказом МВС України від 15.05.2012 року №429 також зазначається, що Університет діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому. Університет, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетно законодавства, для виконання своїх обовязків по договору, здійснювало фактичні витрати бюджетних коштів на утримання відповідача. Отже, Університет, як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України, у разі невиконання договірних відносин, з боку курсантів або молодих фахівців випускників ВНЗ, звертається до суду для відшкодування бюджетних коштів, і виділялися з державного бюджету і були витрачені на їх утримання. Згідно з вищезазначеними нормативно-правовими актами, наказами МВС 15.02.2002 року № 148 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України» від 17.11.2001 року №1515 «Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органу внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу міліції», постановами Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 року №594 «Про формений одяг працівників міліції», від 29.03.2002 року №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального звязку та захисту інформації», Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.200 року7 №419/831/240/605/537/219/534 та поряд розрахунку втрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах затвердженого наказом від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534, на [PERSON] з 18.08.2008 року по 23.06.2012 рік фактично витрачалися бюджетні кошти. Загальна сума, витрачених на навчання [PERSON] за період з 18.08.2008 року по 23.06.2012 рік , складає 55 395,66 грн. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 530 ЦК України зазначає, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягує з відповідача на користь ОДУВС витрати, що були понесені Університетом у розмірі 56773,66 гривень. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1378 гривень.

Outcome: approved