Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заробітної плати. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що він 03 квітня 2000 року був прийнятий на посаду головного економіста, про що був виданий відповідний наказ та укладено трудовий договір. З грудня 2013 року без повідомлення причин, відповідач не здійснює виплату заробітної плати, тому [PERSON] за захистом своїх прав був вимушений звернутися до суду. У відкрите судове засідання позивач не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та прохав суд слухати справу у його відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та в установлений законом строк, про що свідчать повідомлення про отримання судових повісток. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і письмові докази, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] 03 квітня 2000 року був прийнятий на посаду головного економіста ТОВ «Козіївське». Заборгованість відповідача ТОВ «Козіївське» по заробітній платі перед позивачем в розмірі 12904, 86 грн., що підтверджується розрахунковим листом , виданим підприємством. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 10,11,60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про стягнення заробітної плати. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави. Поряд з тим, згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved