Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 26 листопада 2010 року між ним та відповідачем було укладено усний договір позики, за яким позивач передав відповідачеві грошові кошти в сумі 4600 гривень, а відповідач зобов'язувалася повернути вказані кошти не пізніше 17 січня 2011 року. На підтвердження укладення договору відповідачем позивачеві власноручно було написано розписку у якій останній вказував про свій обов'язок сплатити відповідачеві не пізніше 17.01.2011 року отриманні ним кошти за договором позики. У порушення умов договору, відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати грошових коштів в розмірі 4600 /чотири тисячі шістсот/ гривень. Додатково вважає, що у відповідності до ст. 625 ЦК України, відповідач має сплатити позивачеві суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобов'язання та три проценти річних від простроченої суми. Просить суд стягнути із [PERSON] борг за договором позики з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобов'язання та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 5409 гривень 60 копійок, а також судові витрати. В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Наполягає на своїх позовних вимогах. Відповідач - [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26 листопада 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено усний договір позики. Згідно вказаного договору позивач передав відповідачеві грошові кошти в розмірі 4600 /чотири тисячі шістсот/ гривень, а останній зобов'язувався у строк до 17 січня 2011 року повернути вказані кошти. В підтвердження укладення угоди відповідачем власноручно було написано розписку, та поставлено свій підпис із зазначенням дати, яким останній засвідчив свій обов'язок перед позивачем повернути у визначений термін грошові кошти. Однак в супереч домовленостей, відповідач станом на 17 січня 2014 року свої зобов'язання за договором позики не виконав, та у останнього виникла заборгованість зі сплати грошових коштів за зобов'язанням в розмірі 4600 грн.. Таким чином, внаслідок порушення відповідачем свого зобов'язання, у позивача, виникло право вимагати від останнього повернення усієї частини позики та у відповідності до ст. 625 ЦК України, позивач має право вимагати від відповідача, як від боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. При цьому суд, вважає, що вимога позивача про стягнення з боржника суми позики є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки статтею 545 ЦК України передбачено, що одним з документів, що підтверджує виконання зобов'язання боржником є наявність боргового документа у боржника. Частиною 4 вищевказаної статті ЦК України також передбачено, що у разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Згідно матеріалів справи та пояснень пощивача вказаний документ у боржника відсутній. Вказаний факт знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи , що спонукає суд до думки про свідоме невиконання боржником своїх зобов'язань перед кредитором. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Статтею 1050 цього Кодексу також передбачено обов'язок боржника в разі несвоєчасного повернення суми позики, сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України надається право громадянам на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого у відповідності з вимогами ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судові витрати по справі становлять 243 грн. 60 коп., в рахунок сплати судового збору та 300 гривень за підготовку позову, які відповідно до вимог ст. 79, 84,88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає., що вимоги позивача є законними та обґрунтованими у зв'язку з чим останні підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved