Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 07.09.2001 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14.02.2012р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Під час перебування у шлюбі позивачем за договором купівлі-продажу № 3019 від 16.09.2005р., посвідченим Приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] було придбано двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Для купівлі зазначеної квартири позивачем з АКІБ СР «УКРСОЦБАНК» було укладено договір кредиту № 851/10/27-11/5- 86 від 16.09.2005р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивачем було укладено Іпотечний договір № 851/1 1/27-1 1/5-165 від 16.09.2005р. Так, відповідно до договору кредиту №851/10/27-11/5-86 від 16.09.2005р. позивачем в АКІБ СР «Укрсоцбанк» у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання отримані грошові кошти в сумі 25300 доларів США зі сплатою 9% річних (молодіжний кредит) та кінцевим терміном погашення 10 серпня 2020 року (тобто, на 15 років). Для більш швидкого та більш вигідного для родини погашення кредитних зобов'язань 26.11.2005р. позивач позичив у знайомого [PERSON] 10000,00 доларів США, які мав повернути через 5 років без сплати відсотків. Використавши зазначені кошти, позивач сплатив 07.12.2005р. 4851,49 доларів США боргу за кредитом та 04.01.2006р. 4699,98 доларів США боргу за кредитом та 263,02 доларів США відсотків за кредитом. Цих коштів також частково вистачило на сплату відсотків за кредитом у лютому 2006р. 15.06.2015р. Московським районним судом м. Харкова (справа № 643/6240/15-ц) прийнято рішення про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину зазначеної квартири. Станом на 13.03.2015р. загальна сума сплачених відсотків за договором кредиту №851/10/27-11/5-86 від 16.09.2005р. складає 14924,63 доларів США, загальна сума сплаченого тіла кредиту складає 20767,00 доларів США. Станом на дату розірвання шлюбу з відповідачем, а саме на 14.02.2012р., сума сплачених відсотків склала 10848,29 доларів США, сума сплаченого тіла кредиту - 15769,55 доларів США. Тобто, станом на 14.02.2012р. заборгованість за кредитом, який до цього часу сплачується позивачем одноособово, складала 9530,45 доларів США. Оскільки відсотки за кредитом сплачуються на залишок заборгованості та розраховуються щомісячно, у позивача немає можливості надати суду відомості щодо розміру заборгованості за відсотками, яка існує на сьогоднішній день. З моменту розірвання шлюбу і по 13.03.2015р. сума відсотків за кредитом, яка сплачена позивачем складає 4076,34 доларів США. Станом на теперішній момент сума заборгованості за кредитним договором складає 4533,00 доларів США. Зазначені відомості підтверджуються довідкою ПАТ «Укрсоцбанк» №10.1-186/96-3519 від 13.03.2015р. Для придбання квартири позивач позичав грошові кошти у розмірі 10000 доларів США у свого товариша [PERSON]. Підтвердженням зазначеного є рішення Московського районного суду міста Харкова від 20.02.2012р. про стягнення з позивача суми боргу у розмірі 10000,00 доларів США, що еквівалентні на момент прийняття рішення судом 50500,00 грн., оскільки позивач прострочив повернення позики за договором від 26.11.2005р. №1. Рішення суду прийнято після розірвання шлюбу і заборгованість позивач має виплачувати особисто. [PERSON], як колишня дружина позивача ухиляється від спільного погашення кредиту за кредитним договором, ніколи за нього не сплачувала, ухиляється від сплати комунальних послуг, не зважаючи на те, що мешкає в зазначеній квартирі разом з позивачем, хоча за нею визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. На теперішній час сторони зі спільною дитиною мешкають у спірній квартирі, спільний побут не ведуть, але комунальні послуги після розірвання шлюбу повністю сплачуються за особисті кошти позивача. Позивач вважає, що кошти, які виплачені та будуть виплачені ним за кредитним договором та рішенням суду з моменту розірвання шлюбу підлягають розподілу навпіл між ним та відповідачем в наступному порядку: загальна сума кредиту - 25300,00 доларів США, за період шлюбу сплачено - 15769,55 доларів США основного зобов'язання. 10000,00 доларів США, з яких позивач зобов'язаний сплатити за рішенням суду, яке винесено вже після розірвання шлюбу та 10848,29 доларів США відсотків за кредитом. Після розірвання шлюбу сплачено - 5000,45 доларів США основного зобов'язання та 4076,34 доларів США відсотків за кредитом. Отже, за основним зобов'язанням, враховуючи несплачений борг [PERSON], відповідач повинна сплатити на користь позивача: (25300 - 15769,55 + 9551,47): 2 = 9540,96 доларів США. За відсотками, сплаченими після розірвання шлюбу та враховуючи частину боргу [PERSON], яка пішла на сплату відсотків за кредитом у розмірі 448,53 доларів США: (4076,34 + 448,53): 2 = 2262,44 доларів США. Сума, яка підлягає компенсації на користь позивача з боку відповідача складає 9540,96 + 2262,44 = 11803,40 доларів США, що на момент подання позовної заяви, тобто станом на 30.06.2015р. складає 248053,17 грн. Просить суд позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 248053,17 грн. грошової компенсації за кредитним договором № 851/10/27-11/5-86 від 16.09.2005р. та сплачений судовий збір (а.с. 2-4). В подальшому позивачем подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач зазначив, що відповідно до довідки ПАТ «Укрсоцбанк» № 10.1-186/96-09.401-86/96-19041 від 19.10.2015р. позивачем по договору кредиту № 851/10/27-11/5-86 від 16.09.2005р. за період з 15.02.2012р. по 27.07.2015р. сплачено 7263,12 доларів США боргу за кредитом та 4184,32 доларів відсотків за кредитом. Всього за вказаний період позивачем сплачено 11447,44 доларів США. Також, відповідно до розписки [PERSON], 16.05.2015р. позивачем при свідках повернуті грошові кошти у розмірі 10000,00 доларів США, які були позичені у 2005 році на сплату кредиту за квартиру. За таких обставин з підстав, зазначених у позовній заяві, компенсації з боку відповідачки на користь позивача підлягають (11447,44 + 10000,00) / 2 = 10723,72 доларів США, що на момент подання позовної заяви, тобто станом на 30.06.2015р. складає 225358,97 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 225358,97 грн. грошової компенсації за кредитним договором № 851/10/27-11/5-86 від 16.09.2005р., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 2480,54 грн. судового збору (а.с. 49). Представник позивача в судовому засіданні позов з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримала у повному обсязі, дала суду пояснення, відповідні обставинам, викладеним у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги, викладені у заяві про зменшення позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, вважала, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача компенсації витрат позивачу, посилалася на те, що про борг у 10000 доларів США відповідач не знала, письмової згоди на позику не надавала. Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, надала заперечення на позов (а.с. 36-42, 68-69). Суд, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2001 року, шлюб розірваний рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14.02.2012 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Під час перебування у шлюбі позивачем за договором купівлі-продажу № 3019 від 16.09.2005р., посвідченим Приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] було придбано двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Для купівлі зазначеної квартири позивачем з АКІБ СР «УКРСОЦБАНК» було укладено договір кредиту № 851/10/27-11/5- 86 від 16.09.2005р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивачем було укладено Іпотечний договір № 851/1 1/27-1 1/5-165 від 16.09.2005р.(а.с. 11-16). Згідно договору кредиту №851/10/27-11/5-86 від 16.09.2005р. позивачем в АКІБ СР «Укрсоцбанк» у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання отримані грошові кошти в сумі 25300 доларів США зі сплатою 9% річних (молодіжний кредит) та кінцевим терміном погашення 10 серпня 2020 року (тобто, на 15 років) (а.с. 11-14). У відповідності до ст. 60 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Згідно ч.1 ст. 68 Сімейного Кодексу припинення шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Крім того, згідно ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжям укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини. Згідно ч. 4 ст. 65 СК договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно, умовами виникнення обов'язків за договором, укладеним одним з подружжя, у другого з подружжя, є: 1) укладення одним з подружжя договору в інтересах сім'ї; 2) факт використання придбаного майна в інтересах сім'ї; 3) відсутність заперечень другого з подружжя проти укладення такого договору або відсутність інших порушень правил розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, а при вирішені судом спору про порядок поділу майна суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до правил кредитування позичальник до закінчення виплати одержаної позики не має права проводити дії, пов'язані з відчуженням придбаного за рахунок позики нерухомого майна без дозволу банку, який видав позику, але це не означає, що в судовому порядку неможливо поділити спільне майно подружжя шляхом визнання права власності на нього, оскільки право володіння та користування майном не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядження ним. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.06.2015 року за відповідачем в порядку поділу майна подружжя визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 7). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.02.2012 року [PERSON] визнано таким, що не виконав умов договору позики № 1 від 26.11.2005 року та стягнуто на користь [PERSON] 50500 грн. (а.с. 6). Згідно копії розписки від 16.05.2015 року, [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000 доларів США, які були позичені у 2005 році (а.с. 51). Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню. Згідно довідки ПАТ «Укрсоцбанк» № 10.1-186/96-09.401-86/96-19041 від 19.10.2015р. позивачем по договору кредиту № 851/10/27-11/5-86 від 16.09.2005р. за період з 15.02.2012р. по 27.07.2015р. сплачено 7263,12 доларів США боргу за кредитом та 4184,32 доларів відсотків за кредитом. Всього за вказаний період позивачем сплачено 11447,44 доларів США. Згідно правової позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 163цс12: відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Згідно ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сімї і одержане за договором використано на її потреби. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. За змістом ст. 65 СК України дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом. Таким чином суд вважає доведеним, що кредитний договір укладений в інтересах сімї, оскільки на кредитні кошти куплена спірна квартира. Крім того, судом встановлено, що на час розгляду справи в суді за відповідачем визнано право власності на половину квартири, кредит не погашений у повному обсязі, погашення кредиту здійснюється позивачем, що визнано сторонами. В звязку з чим відповідач, як співвласник квартири має рівні з позивачем обовязки щодо спірної квартири та повинна компенсувати позивачу половину суми, яка сплачена ним в рахунок погашення кредитної заборгованості після розірвання шлюбу, тобто 11447,44/2= 5723,72 доларів США, що за курсом НБУ на дату подання позову до суду на 30.06.2015 року (21,015358 грн. за 1 долар США) становить 120286,02 грн. Судом встановлено, що погашення кредиту здійснювалося з 03.10.2005 року різними за розміром сумами грошових коштів, за період з 25.11.2005 року по 04.01.2006 року було здійснено погашення заборгованості за тілом кредиту на суму 118,69+4851,49+4699,98 = 9670,16 та за відсотками 291,10+263,02= 554,12 доларів США, а всього на суму 10224,28 доларів США (а.с. 17). Оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, обєктивно встановити походження грошових коштів, якими після 25.11.2005 року здійснювалося погашення заборгованості (чи за рахунок позичених грошових коштів, чи за рахунок інших джерел) неможливо, а відповідач стверджує, що про існування боргу не знає та заперечує, що гроші були використані в інтересах сімї. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належних та допустимих доказів, що грошові кошти, позичені позивачем 25.11.2005 у розмірі 10000 доларів США були витрачені в інтересах сімї та відповідач надавала свою письмову згоду на укладення договору позики, матеріали справи не містять, в звязку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог та стягує з відповідача 1202,86 грн. судового збору.

Outcome: partial