Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за спожиту електроенергію в розмірі 10996,10 гривень, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1921,00 грн., посилаючись на те, що між відповідачем та позивачем існують договірні відносини з постачання та користування електричною енергією. 12.10.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір про користування електричною енергією №0303063. За умовами Договору кожна із сторін взяла на себе зобов`язання, а саме: енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати Споживачу електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності електроустановок, а Споживач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені Договором. На підставі Договору ММРЕМ відкрив особовий рахунок побутового споживача № [NUMBER] на ім`я Відповідача та проводив постачання електричної енергії на об`єкт, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В період часу з 31.12.2017 року по 01.01.2019 року Відповідачем було спожито 8926 кВт/год електричної енергії на загальну суму 10 996 грн. 10 коп. Відповідач вартість, спожитої ним,електричної енергії не оплатив, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. У зв`язку з тим, що відповідачем було порушено умови Договору в частині своєчасної оплати рахунків за спожиту електричну енергію, загальна сума заборгованості відповідача за спожиту електричну енергію складає 10 996 грн. 10 копійок, яку позивач просить стягнути на його користь. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.10.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір про користування електричною енергією №0303063 (а.с.10-11). За умовами Договору кожна із сторін взяла на себе зобов`язання, а саме: енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати Споживачу електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності електроустановок, а Споживач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені Договором. На підставі Договору ММРЕМ відкрив особовий рахунок побутового споживача № [NUMBER] на ім`я відповідача та проводив постачання електричної енергії на об`єкт, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданої до матеріалів справи довідки №54-33/2355 від 11.07.2019 року, в період часу з 31.12.2017 року по 01.01.2019 року відповідачем було спожито 8926 кВт/год електричної енергії на загальну суму 10 996 грн. 10 коп. (а.с.16). Відповідно до ч.1ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак, відповідач вартість спожитої ним електричної енергії не оплатив, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання, передбачені: - п.1. договору, яким встановлено, що за цим договором енергопостачальник бере на себе зобов`язання постачати відповідачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 3 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язується оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. - п.9.5 договору, яким встановлено, що споживач електричної енергії зобов`язується своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до п. 14 цього договору. - п. 14 договору, яким встановлено, що оплата спожитої електричної енергії здійснюється споживачем на підставі розрахункових документів, які виставлені до оплати постачальником електричної енергії відповідно до фактичних показань приладу обліку, або за плановим нарахуваннями. У зв`язку з тим, що відповідачем було порушено умови договору в частині своєчасної оплати рахунків за спожиту електричну енергію, загальна сума заборгованості відповідача за спожиту електричну енергію складає 10 996 грн. 10 копійок, про що свідчить доданий до матеріалів справи витяг з особового рахунку побутового споживача №0303063 (а.с.17-18). Враховуючи вищевикладене, та той факт, що відповідач неналежно виконує свої зобов`язання по сплаті за послуги по постачанню електричної енергії, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду, зокрема, з даним позовом у розмірі 1728,90 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 23419 від 21.06.2019 року /а.с.1/, а також 192,10 грн. платіжним дорученням № 14559 від 03.04.2019 року при зверненні позивача 03.05.2019 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту електричну енергію. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду №320/3473/19 від 08.05.2019 року було відмовлено позивачу у видачі судового наказу відносно [PERSON] (а.с.9). Згідно з вимогами ст. 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Таким чином, загальна сума сплаченого позивачем судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 1921 гривню 00 копійок.

Outcome: approved