Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики згідно з розпискою від 09.09.2015 року в сумі 16414,86 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 09.09.2015 надав відповідачу кошти в сумі 15000 грн., які відповідач зобовязався повернути 27.09.2015 року. На підтвердження передання коштів відповідачем було складено розписку від 09.09.2015 року. В зазначений в розписці строк відповідач грошові кошти не повернув. У звязку з чим просить також стягнути 3% річних у сумі 459 грн. та інфляційні витрати у сумі 955 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення у газеті «Слобідський край». Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. 09 вересня 2015 року [PERSON] передав відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. на підтвердження чого відповідачем складено розписку. Відповідно до тексту розписки відповідач зобовязався повернути 15000,00 грн. до 27.09.2015 року. Відповідач, взяті на себе зобовязання не виконав, грошові кошти не повернув на підтвердження чого позивач посилається на наявність у неї розписки відповідача та відсутність будь-яких записів на розписці про повернення грошових коштів. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач у визначений в розписці строк 27.09.2015 року грошові кошти не повернув, внаслідок чого позивач просить стягнути з 3 % річних, які відповідно до наданих розрахунків становлять 459 грн. та з урахуванням індексу інфляції суми основного боргу - 955 грн. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідно до розписки від 09.09.2015 року та умов чинного законодавства, яка підлягає стягненню з відповідача складає 16414,86 грн. (15000 грн. +459 грн. +955 грн.). Згідно платіжного доручення № ПН2015628 від 06.10.2016 року позивачем при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. Розподіл судових витрат в справі визначається у відповідності з положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved