Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 04 січня 2012 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 7600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду про те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання й договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 18 лютого 2019 року мається заборгованість в загальному розмірі 26726,97 грн., яка складається з наступного: 13376,94 грн. - заборгованість за кредитом; 2758,81 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8742,32 грн. пеня за прострочене зобов`язання; 100,00 грн. пеня за несвоєчасність сплати заборгованості на суму від 100,00 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1248,90 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1921,00 грн. В подальшому позивач зменшив розмір позовних вимог і просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 13424,01 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, але завчасно надав суду заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач завчасно надав суду письмову заяву, якою просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки він своєчасно виконує умови кредитного договору і сплачує кредитні кошти. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у договірних правовідносинах підтверджується копією заяви про видачу кредиту, Умовами та правилами надання банківських послуг. З розрахунку заборгованості вбачається, що в порушення умов кредитного договору відповідач має заборгованість за кредитом станом на 02 червня 2019 року в загальному розмірі 13424,01 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора забов`язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.536 ЦК України зазначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Отже, обов`язковою умовою стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є наявність факту порушення з його боку умов кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту. В обґрунтування позовних вимог позивач надав суду копію договору про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, укладеного між ним та відповідачем 04 січня 2012 року, а також розрахунок заборгованості, згідно якого розмір заборгованості станом на 02 червня 2019 року складає 13424,01 грн. Жодних інших доказів в підтвердження факту наявності у відповідача заборгованості за кредитом, крім розрахунку заборгованості, позивач не надав, а сам по собі розрахунок заборгованості не є достатнім доказом порушення відповідачем умов кредитного договору у разі наявності у відповідача заперечень з цього приводу. Відповідач заперечує факт наявності у нього заборгованості і в підтвердження надав суду квитанції про сплату кредитних коштів, зокрема квитанцію від 23 листопада 2019 року про сплату грошових коштів в розмірі 490,00 грн. Як зазначено у ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд не вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 1921,00 грн. стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed