Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про усунення перешкод в здійсненні права власності, посилаючись на наступне. Він є власником 6/11 частин житлового будинку з надвірними будівлями № 14 по вул.Західна в м.Нікополь Дніпропетровської області (свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок № 293 від 05.05.1989 року, видане Нікопольською міською Радою народних депутатів Дніпропетровської області, зареєстровано Нікопольським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 97-94). При переході права власності на частину будинку, до нього перейшло й право користування земельною ділянкою, на якій розташовано будинок. Власником іншої частини будинку № 14 по вул.Західна є відповідачка по справі [PERSON]. Отже, вони є співвласниками будинку № 14 по вул.Західна в м.Нікополь. Співвласники своє право в частковій власності здійснюють за взаємною згодою. Будинок поділено та встановлено фактичний порядок користування, згідно часток у власності будинку. Вони мають окремі входи до будинку та подвіря (хвіртки). Будинок № 14 з надвірними будівлями розташовано на земельній ділянці, загальною площею 803 м.кв. Земельна ділянка, на якій розташовано будинок, не приватизована та перебуває в спільному користуванні. Між ними склався певний порядок користування земельною ділянкою. Вхід з вулиці до частини будинку (на подвіря) відповідача проходить повз стіну та вікно належної йому частини будинку. Зазначену частину земельної ділянки відповідач вважає своєю, тому встановила додаткову хвіртку. У звязку з чим, при догляді та обслуговування стіни та вікна його частини будинку, постійно виникають сварки через перепони з боку відповідача. До того ж, відповідачка на відстані, не більше 2,0 м. від його вікна та стіни його частини будинку, облаштувала вигрібну яму. В яку, крім стічних вод, скидаються фекалії, що утворює неприємний запах, який потрапляє до його оселі. Це є порушенням державних будівельних норм та санітарних вимог. Вигрібна яма є розплідником всіляких паразитів, що є розносчиками інфекції. Вдихання повітря разом із випаровуваннями з вигрібної ями теж не додає йому здоровя. На його прохання прибрати вигрібну яму від його вікна кімнати та стіни його частини будинку і облаштувати її в іншому місці, відповідач не реагує. Згідно з п.3.26 ДБН 360-92**, відповідно до санітарних вимог, майданчики дії компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м. від вікон житлових будинків, у тому числі і сусідніх садиб. Відповідачка в чергове створила йому перепону в користуванні належною йому частиною будинку (доступ до стіни та вікна з метою догляду та обслуговування), які розташовано з його боку, забивши додатково встановлену хвіртку. Іншої можливості доступу до стіни та вікна належної йому частини будинку він не має. Отже, він не має можливості повноцінно користуватися будинком, не маючи можливості доглянути за ним та здійснити його обслуговування. Домовитися з відповідачкою щодо усунення (припинення) перешкод у користуванні будинком, уклавши угоду про порядок користування земельною ділянкою, необхідною та достатньою для догляду та обслуговування належної йому частини будинку, не вдається. З приводу дій відповідачки він був змушений звертатися до комісії по вирішенню земельних спорів при Нікопольській міській раді. Але комісією йому було рекомендовано звертатися до суду для вирішення спірного питання. До відома суду, в 1995 році він вже звертався до суду з приводу вирішення спірних питань спільного користування будинком № 14 в домоволодінні по вул.Західна. Спір між ними було вирішено за обопільною домовленістю без суду. Судом призначалась експертиза, яку було проведено Нікопольським міжміським бюро технічної інвентаризації та надано висновок технічної експертизи. У висновку зазначалось рішення виконкому Нікопольського міської ради народних депутатів від 21.05.1980 року № 275 РЗП 44-145 про надання надлишку земельної ділянки. На цей час він як власник 6/11 частин житлового будинку № 14 з надвірними будівлями по вул.Західна в м.Нікополь позбавлений відповідачкою права на вільне користування та розпорядження своєю власністю, а саме: вільним доступом до стіни та вікна своєї частини будинку. Тоді, як вплив атмосферних чинників з зовнішньої сторони на стіну та вікно, потребує постійного за ними догляду з метою збереження цілісності будинку. Держава гарантує кожному власнику право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; непорушність права власності; неможливість бути протиправно позбавленим цього права чи обмеженим у його здійсненні; забезпечує усім власникам рівні умови здійснення своїх прав; захист прав усіх субєктів права власності, їх рівність перед законом; право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди тощо. Йому також спричинено моральну шкоду. Відповідач, встановивши додаткову хвіртку та забивши її, унеможливив здійснення ним догляду та обслуговування стіни та вікна частини будинку, яка йому належить. Розташована вигрібна яма, з якої смердить та в якій утворюються комари, мухи та інші паразити, теж створює перепони в користуванні будинком. Все це робить неможливим нормально користуватись будинком. Створення перешкоди, неприємних запахів вже само по собі викликало у нього душевні страждання. Але відповідач і надалі продовжує себе поводити зухвало та цинічно, не надаючи йому можливість доглянути та обслуговувати будинок та відмовляється прибрати вигрібну яму. У нього викликає сильне хвилювання цілісність будинку через неможливість доглянути та обслугувати стіну та вікно з зовнішньої сторони, тоді, як на них впливають атмосферні чинники. Адже постійне відчуття неприємного запаху, зявлення тріщин в стіні, навколо вікна та фундаменту призводить до їх руйнувань, потрапляння холоду та вологи до будинку. Через його похилий вік, душевні хвилювання відбиваються на його стані здоровя, що призводить до його погіршення. Отже, враховуючи тривалість порушень та моральних страждань, моральну шкоду він вважає достатньою в розмірі 1 500 гривень. Крім того, ним за проведення судової експертизи було сплачено 3\~523 грн. 20 коп., які він теж просить стягнути з відповідачки. За таких обставин звернувся до суду і просить усунути йому перешкоди в здійсненні ни м права власності на 6/11 частин житлового будинку № 14 по вулиці Західній в місті Нікополі, зобовязавши [PERSON] облаштувати вільний прохід до належної йому частини житлового будинку уздовж стіни житлових кімнат 1-5 та 1-4, облаштувавши хвіртку в збудованому нею паркані. Також зобовязати [PERSON] засипати вигрібну яму та встановити її у відповідності до ДБН. А також стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду у розмірі 1 500 грн., витрати на судову експертизу в розмірі 3\~523 грн. 20 коп. і судові витрати. В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягав і суду пояснив, що з відповідачкою вони проживають по-сусідству з 1989 року. Спільної мови стосовно добросусідських відносин не знаходять з 1993 року. Відповідачка звинувачує його, що він пише скарги, але мирно домовлятись не хоче. Спочатку вона облаштувала під його вікнами вигрібну яму, порушивши всі норми ДБН. Потім наглухо закрила хвіртку, яка була в паркані, закривши їм доступ до стіни своєї частини будинку. Звичайно він захищає своє право на нормальне життя і користування своєю власністю. Відповідачка в судовому засіданні, яке відбулось 24.07.2017 року, проти задоволення позовних вимог категорично заперечувала заперечувала. Суду пояснила, що свою частину будинку купила в 1989 році. Хвіртки в паркані не було зовсім, була проволока. Її чоловік поставив в паркан хвіртку, але вона постійно була відкрита, бо позивач її не закривав. Коли її чоловік помер, син поставив новий паркан і хвіртку там робити не став. Так що ніхто ні в чому нікому не перешкоджає і доступ через хвіртку вони надають. Вигрібна яма теж облаштована не біля вікна позивача. Яма забетонована, закрита, нічого там не пахне. До неї приїздила комісія, все дивилась. Вона нічого змінювати не буде. Яму викопали, де схотіли, де було місце, це її право. В судові засідання, які відбулись 28.09.2017 року та 21.12.2017 року не прибула, хоча про день та час розгляду справи по суті була повідомлена н6алежним чином судовими повістками з поштовими повідомленнями, які отримувала особисто (а.с.80, 83). Про причини неявки до суду не повідомляла, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності суду не надавала. Суд вважає неявку відповідачки ігноруванням судових засідань і визнає неявку відповідачки в судове засідання неявкою з неповажних причин. З огляду на тривалість знаходження цивільної справи в провадженні суду, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе закінчити розгляд цивільної справи у відсутність відповідачки. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями № 14 по вул.Західна в м.Нікополь Дніпропетровської області (а.с.4-6, 27, 47). При переході права власності на частину будинку, до позивача перейшло й право користування земельною ділянкою, на якій розташовано будинок. Будинок поділено та встановлено фактичний порядок користування, згідно часток у власності будинку. Сторони по справі мають окремі входи до будинку та подвіря (хвіртки). Будинок № 14 з надвірними будівлями розташовано на земельній ділянці, загальною площею 803 м.кв. Земельна ділянка, на якій розташовано будинок, не приватизована та перебуває в спільному користуванні сторін по справі. Між сторонами склався певний порядок користування земельною ділянкою. Вхід з вулиці до частини будинку (на подвіря) відповідача проходить повз стіну та вікно належної позивачу частини будинку. Відповідач прибрала хвіртку, через яку позивач мав змогу проходити до своєї стіни та вікна будинку і обслуговувати їх в разі потреби. У звязку з чим між сторонами по справі постійно виникають сварки та непорозуміння. Згідно з п.3.26 ДБН 360-92**, відповідно до санітарних вимог, майданчики дії компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м. від вікон житлових будинків, у тому числі і сусідніх садиб. Однак, відповідачка, без врахування вимог ДБН 360-92**, на відстані, що не відповідає правилам та нормам ДБН 360-92**, від вікном та стіною частини будинку позивача, облаштувала вигрібну яму, яка створює незручності позивачу та утворює неприємний запах, який потрапляє до його оселі. Домовитися з відповідачкою щодо усунення (припинення) перешкод у користуванні будинком, уклавши угоду про порядок користування земельною ділянкою, необхідною та достатньою для догляду та обслуговування належної позивачу частини будинку, не вдається. За скаргою позивача з приводу дій відповідачки Комісія по вирішенню земельних спорів при Нікопольській міській раді виносила кілька своїх рішень (а.с.7,32), в яких рекомендувала сторонам по справі вирішити спір мирним шляхом або звернутись до суду. Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині усунення перешкод в здійсненні позивачем права власності на 6/11 частин житлового будинку № 14 по вулиці Західній в місті Нікополі шляхом зобовязання [PERSON] облаштувати вільний прохід до належної позивачу частини житлового будинку уздовж стіни житлових кімнат 1-5 та 1-4, облаштувавши хвіртку в збудованому відповідачкою паркані, такими, що підлягають задоволенню. Задоволенню, на думку суду, підлягають також і позовні вимоги в частині зобовязання [PERSON] засипати вигрібну яму та встановити її у відповідності до норм ДБН 360-92**. Крім того, задоволенню підлягають й позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача витрат на судову експертизу в розмірі 3\~523 грн. 20 коп. та судові витрати в розмірі 1\~127 грн. 20 коп. (487 грн. 20 коп. + 640 грн. 00 коп.) Однак, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в сумі 1\~500 грн. суд вважає необґрунтованими, оскільки позивачем не надано жодних доказів на їх підтвердження. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Враховуючи викладене та

Outcome: partial