Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила стягнути з ТОВ «[PERSON] Експорт» заборгованість по заробітній платі з 01.11.2017 року по 17.01.2018 року у розмірі 6880,46 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у трудових відносинах. Разом з тим, при звільненні відповідачем не було проведено розрахунку по заробітній платі, що й стало підставою звернення останньої до суду. Ухвалою суду від 24.10.2018 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою витребувано з ТОВ «[PERSON] Експорт» інформацію про розмір заробітної плати [PERSON] за період часу з 21.09.2017 року по 17.01.2018 року, а також інформацію про її заборгованість по заробітній платі за даний проміжок часу. Копія ухвали суду від 24.10.2018 року та копія позовної заяви з доданими до неї документами направлялись на адресу відповідача відповідно до відомостей ЄДРПОУ. Відповідач у встановлений судом строк докази які витребовував суд, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] з 21.09.2017 року по 17.01.2018 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ «[PERSON] Експорт». Наказом № 2-к від 17.01.2018 року позивач була звільнена з роботи за власним бажанням (на 10 а.с.). Як вбачається зі змісту наявних в матеріалах справи індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України форми ОК-7 стосовно позивача, її заробітна плата за грудень 2017 року становила 3360,12 грн, а за січень 2018 року 2941,65 грн. Таким чином розмір заборгованості по заробітній платі в межах позовних вимог становить 6301,77 грн (на 16 а.с.). Також судом встановлено факт невиплати звільненій [PERSON] належних їй сум у строки, встановлені статтею 116 КЗпП України, що не спростовано відповідачем. Сума заборгованості визначена позивачем у розмірі 6880,46 грн, спростовується встановленими судом обставинами. Статтею 43 Конституції України визначено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно частини першої статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 10 ст. 84 ЦПК України передбачено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні. На вимогу суду стороною відповідача не було надано витребуваної довідки про розмір заробітної плати позивача та інформації щодо наявності заборгованості по заробітній платі на підприємстві, які мають суттєве значення для розгляду справи. Відтак судом розраховано суму заборгованості на підставі відомостей Пенсійного фонду України. Вирішуючи спір, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості невиплаченої заробітної плати у розмірі 6301,77 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 645,53 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору розрахованого пропорційно до задоволених позовних вимог. Судові витрати в розмірі 59,27 грн компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial