Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 18.07.2011 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, за яким він придбав автомобіль марки BMW 7401, реєстраційний номер [NUMBER], 2001 року випуску, тип транспортного засобу легковий седан В, шасі № WBAGG81020 DF92291. Позивач повністю виплатив відповідачу вартість автомобіля, а відповідач видав позивачу вказаний автомобіль, розписку про отримання коштів за проданий автомобіль та довіреність на право розпорядження автомобілем. Згодом позивачу стало відомо, що вказаний автомобіль було арештовано державною виконавчою службою при виконанні виконавчих листів про стягнення боргу з [PERSON] Позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля, визнати за ним право власності на даний автомобіль та зняти арешт, накладений на спірний автомобіль на підставі постанови Московського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ від 11.07.2013 р. Позивач подав до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити без його участі, при цьому, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися про час та місце розгляду справи були повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства. Суд розглянув справу за відсутності сторін із постановленням заочного рішення по справі відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 18.07.2011 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] придбав автомобіль марки BMW 7401, реєстраційний номер [NUMBER], 2001 року випуску, тип транспортного засобу легковий седан В, колір чорний, шасі № WBAGG81020 DF92291. Позивач повністю виплатив відповідачу вартість автомобіля, а відповідач видав позивачу вказаний автомобіль, розписку про отримання коштів у сумі 50\~000 грн. та довіреність на право розпорядження вказаним автомобілем. Разом з тим, постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 11.07.2013 р. вказаний автомобіль було арештовано при виконанні виконавчих листів про стягнення боргу з [PERSON]. Ці обставини підтверджуються розпискою, виданою [PERSON] 18.07.2011 р. про отримання від [PERSON] 50000 грн. за проданий автомобіль BMW 7401, реєстраційний номер [NUMBER], актом прийому-передачі автомобіля, документів та ключів від автомобіля від 18.07.2011 р., нотаріально посвідченою довіреністю, виданою [PERSON] на імя [PERSON] на право розпорядження належним їй автомобілем BMW 7401, реєстраційний номер [NUMBER], постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 11.07.2013 р. про арешт автомобіля (а.с.5-8). Ч.1 ст.328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу шляхом визнання права. Згідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З аналізу норм глави 54 ЦК України вбачається, що істотними умовами договору купівлі - продажу є предмет договору та його ціна. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно із ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, виходячи зі змісту договору купівлі-продажу, сторонами було досягнуто згоди щодо предмету договору та його ціни, а тому суд приходить до висновку, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] придбав автомобіль марки BMW 7401, реєстраційний номер [NUMBER], 2001 року випуску, колір чорний, тип транспортного засобу легковий седан В, шасі № WBAGG81020 DF92291 Відповідно до положень ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 392 Цивільного Кодексу України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тому, виходячи з наведеного, факт передачі відповідачем автомобілю, ключів та документів на автомобіль позивачу оцінюється судом як реальність намірів сторін щодо укладання договору щодо купівлі-продажу автомобіля з настанням відповідних наслідків - переходу права власності на зазначений автомобіль до позивача. Згідно положень ст. 346 ЦК України суд дійшов висновку, що право власності [PERSON] на спірний автомобіль припинилося. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном ( ст.391 ЦК України). Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Враховуючи зазначене, те що [PERSON] є добросовісним набувачем автомобіля накладення арешту на автомобіль порушує його права як власника автомобіля. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідача. На підстав викладеного,

Outcome: approved