Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на наступне майно: монітор марки «View Sonic» з серійним номером QAN063422155, принтер марки «Canon» з серійним номером QC 22862PB0101, клавіатуру марки «Chicony», навушники чорного кольору марки «Logitech», системний блок АМИ з серійним номером 91874, зняти арешт з вказаного майна та передати його позивачу, а також стягнути з УМВС України в Херсонській області на користь позивача 5000грн. моральної шкоди. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача УМВС України в Херсонській області заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні. Представник Малого приватного впроваджувального підприємства «Струм» будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 22.06.2011 року під час досудового слідства по кримінальній справі №030207-11 по обвинуваченню [PERSON], яка є матірю позивача, в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.209 КК України, слідчим СУ УМВС України в Херсонській області Петренко В.М., проведено обшук у житловому будинку, за адресою: Херсонська область, місто Цюрупинськ, пр. Стаханова, 3. У зазначеному будинку проживає позивач разом зі своєю родиною. Відповідно до протоколу обшуку від 22.06.2011 року, в ході проведення обшуку слідчим вилучено кошти та окреме майно, зазначене у протоколі обшуку. 15.07.2011 року постановою слідчого накладено арешт на майно, яке зазначено у протоколі обшуку від 22.06.2011 року. 03.08.2011 року постановою слідчого два системні блоки «НКС» та «АМИ» приєднані до справи №030207-11 як речові докази і передані до кімнати зберігання речових доказів СУ УМВС України в Херсонській області. Позивач в судовому засіданні пояснив, що частина майна, на яке слідчим накладено арешт, його матері не належить, а його законним власником є позивач. Відповідно до договору дарування та акту прийому-передачі від 14.02.2008 року [PERSON] та [PERSON] подарували, а [PERSON] прийняв у дар наступне майно: компютер АМИ, принтер «Canon», ноутбук Toshiba, навушники чорного кольору марки «Logitech». На підтвердження придбання [PERSON] та [PERSON] вказаного майна, до матеріалів справи долучено копії гарантійних талонів, накладну та чек від 12.02.2007 року. Відповідно до ст. 717-728 ЦК України, договір дарування предметів особистого користування та побутового призначення може бути укладено усно. Також. Договір дарування рухомих речей, які мають особливу цінність, укладається у письмовій формі. Цивільним кодексом України не передбачено нотаріальне посвідчення таких договорів. Зазначені вимоги цивільного законодавства батьками позивача [PERSON] та [PERSON] виконано. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 81 КПК України (в редакції 1960року) передбачено, що гроші, цінності та інші речі, які були обєктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям. Спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 15.05.2013 року у справі №6-26 цс 13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до вимог ст. ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобовязані надати суду докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановленні рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на зазначене позивачем майно у позові, зняття арешту з вказаного майна та повернення його позивачу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення з УМВС України в Херсонській області на користь позивача 5000грн. моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано жодних доказів які б свідчили про спричинення йому моральної шкоди відповідачем.

Outcome: dismissed