Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки аліменти на дитину на користь юридичної чи фізичної особи під опіку якої буде передана дитина в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина, не піклується про його життя і здоров`я, розумовий, духовний, фізичний розвиток, не забезпечувала отримання дитиною належного рівня освіти. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, думку неповнолітнього [PERSON] , вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини. Відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом РАЦС Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, Україна, актовий запис № 114 від 03.02.2005./а.с.5/ Відомості про батька [PERSON] внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. (а.с.6-7) [PERSON] , [INFO] , з 09.11.2016 по 28.11.2017 перебував на обліку в службі у справах дітей Мелітопольської міської ради як дитина, яка систематично самовільно залишала постійне місце проживання та навчання. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 29.09.2017 справа № 320/5819/17 [PERSON] , [INFO] , було відібрано від матері без позбавлення її батьківських прав./а.с.8-9/ [PERSON] перебував у КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради на повному державному забезпеченні. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 23.11.2018 справа № 320/5531/18 [PERSON] , [INFO] , було повернуто матері [PERSON] ./а.с.10-11/ Відповідно до повідомлення адміністрації КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради 31.01.2019 Дмитро вибув у родину матері./а.с.12/ 10.04.2019 службою у справах дітей отримано інформацію від адміністрації Мелітопольської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , є учнем 5 класу вказаного закладу. Навчальну програму засвоює на низькому рівні, навчається не в повну міру своїх сил. Систематично приходить до школи з невиконаними домашніми завданнями. Часто відсутній в школі без поважної причини. Учень має неохайний зовнішній вигляд, періодично приходить на заняття у неохайному одязі. Мати [PERSON] намагається контролювати присутність сина у школі, але він все одно уходить з уроків, мати не має впливу на сина, систематично не знає про його місце перебування./а.с.13/ 12.04.2019 на особистому прийомі в службі у справах дітей з [PERSON] та матір`ю було проведено профілактичну бесіду, їм було роз`яснено вимоги чинного законодавства та попереджено про відповідальність за невідвідування школи. Матері також було рекомендовано вирішити питання щодо отримання [PERSON] паспорта громадянина України. 23.04.2019 службою у справах дітей отримано листа від Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (далі - центр соціальних служб), відповідно до якого, фахівцями матері запропоновано послугу соціального супроводу, але вона письмово відмовилася./а.с.15/ Службою у справах дітей отримано повторну інформацію від адміністрації Мелітопольської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7, відповідно до якої ситуація у родині [PERSON] погіршилася: [PERSON] не відвідує школу, зі слів матері, вона не знає про його місце знаходження. /а.с.14/ 24.04.2019 службою у справах дітей направлено матеріали для притягнення [PERSON] до відповідальності за ст. 184 КУпАП до Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області. Відповідно до повідомлення Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області [PERSON] . притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП./а.с.17/ 03.05.2019 службою у справах дітей отримано повідомлення адміністрації «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», Запорізької обласної ради, відповідно до якого, 01.05.2019 на підставі постанови Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області [PERSON] , [INFO] , влаштований до вказаного закладу у занедбаному стані: одяг, волосся мали брудний та неохайний вигляд зі специфічним запахом. Емоційний стан нестабільний, підвищений рівень імпульсивності, тривожності, часті прояви вербальної агресії./а.с.18/ 06.05.2019 службою у справах дітей отримано листа від центру соціальних служб, відповідно до якого, 03.05.2019 [PERSON] надала письмову відмову від подальшої співпраці з ММЦСССДМ. Також було повідомлено, що [PERSON] не бажав співпрацювати з фахівцем із соціальної роботи./а.с.16/ 06.05.2019 [PERSON] , [INFO] , взятий на облік в службі у справах дітей як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері від виховання дитини. [PERSON] не звернулася до служби у справах дітей із заявою про повернення сина у свою сім`ю. Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 26.06.2019 № 128/16, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради № 128/16 від 26.06.2019, враховуючи, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню сина, не піклується про його життя і здоров`я, розумовий духовний, фізичний розвиток, не забезпечувала отримання дитиною належного рівня освіти, орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] . Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні висловив свою думку щодо можливості позбавлення батьківських прав своєї матері. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків протягом тривалого часу, не виявляє інтересу до існування свого сина, не цікавиться його долею, не піклується про його розвиток, матеріально не утримує, разом з сином не проживає, в підготовці до самостійного життя участі не приймає. Відповідачка до служби у справах дітей із заявою про повернення сина у свою сім`ю не зверталась, добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладені обставини суд вважає, що відповідно до вимог ст. 164 СК України відповідачку слід позбавити батьківських прав та стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підлягає стягненню з відповідачки судовий збір відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved