Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що з відповідачкою він перебував у шлюбі з 14.12.1996 року. Від спільного подружнього життя з відповідачкою має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2014 року у справі № 334/7287/14-ц з нього на користь [PERSON], стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], у розмірі 800,00 грн. до повноліття дитини. Починаючи з вересня 2014 року до серпня 2015 року позивач добровільно щомісячно сплачував відповідачці аліменти, однак з вересня 2015 року [PERSON] переїхав на постійне місце проживання до позивача і до теперішнього часу проживає разом з ним та перебуває на повному його утриманні, тому позивач просить суд визнати виконавчій лист по справі 334/7287/14-ц, про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання сина, таким, що частково не підлягає виконанню. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Уточнений позов підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову не заперечувала, підтвердила факт проживання [PERSON] разом з батьком. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідив матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2014 року у справі № 334/7287/14-ц з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 800,00 грн., починаючи з 31 липня 2014 року і до повноліття дитини. Починаючи з вересня 2014 року і до серпня 2015 року позивач добровільно щомісячно сплачував відповідачці аліменти у більшому розмірі, аніж було визначено судом. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, складеного головним державним виконавцем Вербицькою Л.Г. від 31.08.2016 року по виконавчому документу № 334/7287/14-ц , у позивача сума переплати за період з 01.09.2014 року по 31.08.2016 року складає 7113 гривень. Позивач припинив сплату аліментів з вересня 2015 року у звязку з тим, що 20 серпня 2015 року [PERSON], переїхав на постійне місце проживання до позивача і до теперішнього часу проживає разом ним та перебуває на повному його утриманні, що підтверджується актом про фактичне проживання від 26.09.2016 року, у якому зазначено, що за адресою [ADDRESS] з [PERSON] з 20 серпня 2015 року проживає його син [PERSON]. Крім того, вказаний факт підтверджується письмовими поясненнями відповідачки. Відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, мають використовуватись за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, у звязку зі зміною істотних обставин, а саме зміни постійного місця проживання дитини та, відповідно, зміни особи, яка його утримує, позивач підлягає звільненню від сплати аліментів.

Outcome: approved