Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь інфляційні витрати за час прострочення виконання зобов'язань в розмірі 9176,58 гривень, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2923,96 гривень та витрати по справі судового збору. В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2004 року у цивільній справі № 2-532 з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди стягнуто 10151 гривню. Рішення суду набрало чинності 23.07.2004 року. У 2004 та 2006 роках виконавчий лист, виданий Васильківським міськрайонним судом Київської області 23.07.2014 року було пред'явлено позивачем до виконання до державної виконавчої служби. Позивач, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду по поверненню боргу, просить суд стягнути інфляційні витрати, три проценти річних та судові витрати за рішенням суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його часті, вимоги позову підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду повернулося поштове повідомлення з викликом останнього в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку (а.с.29-а), а тому відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. В зв'язку з цим, суд вважає за можливе вирішити справу заочно на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що в провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 20532/2004р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2004 року з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальних збитків, моральної шкоди та судових витрат стягнуто 10151 гривень ( а.c.7-8). З огляду повідомлення ВДВС Васильківського МРУЮ Київської області № 69/2 від 31.01.20014 року адресованого позивачу встановлено, що виконавчий лист № 2-532 від 23.07.2004 року виданий Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 10151 гривень перебуває на виконанні в відділі ДВС та перебуває на контролі у керівника відділу (а.с.9-10). Факт невиконання відповідачем вимог рішення суду про стягнення боргу на користь позивача в сумі 10151 гривень також стверджується листом Головного управління юстиції у Київської області № А-383/02.2 від 05.03.2014 року, зі змісту якого встановлено низку вже вчинених державним виконавцем дій спрямованих на виконання рішення суду та факт того, що його подальше виконання буде організовано відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.12-13). У відповідності до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності через неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. У відповідності до розрахунку по нарахуванню інфляційних втрат та 3-х процентів річних на суму позики, складеного позивачем станом на 01 квітня 2014, встановлено,що інфляційні втрати за час прострочення виконання відповідачем зобов'язань становлять 9176,58 гривень, на 2923,96 гривень, що складають три проценти річних від простроченої суми (а.с.4-6). Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт порушення відповідачем грошового зобов'язання в частині сплати боргу за рішення суду, в зв'язку з чим права позивача були порушені і підлягають відновленню шляхом стягнення з винної особи інфляційні витрати за час прострочення виконання зобов'язань в розмірі 9176,58 гривень та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2923,96 гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved