Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 23965,95 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.07.2007 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір на суму 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконала, а тому у неї виникла заборгованість у вищевказаному розмірі. 28.11.2013 року Дрогобицьким міськрайонним судом ухвалено заочне рішення у даній справі. Ухвалою суду від 24.02.2014 року заочне рішення скасовано, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутності, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши повторний заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного: Матеріалами справи встановлено, що 27.07.2007 року між сторонами було укладено договір №б/н на підставі якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У п.6.6 Умов надання банківських послуг встановлено, що позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. [PERSON] не виконала взятих на себе кредитних зобов'язань, у зв'язку з чим станом на 31.08.2013 року заборгованість за кредитним договором у неї становить 23965,95 грн., а саме: 6894,35 грн. - заборгованість за кредитом, 14397,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1295 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафні санкції: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1129,33 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги є підставними та підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути заборгованість за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 23965,95 грн. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 239,66 грн. судового збору.

Outcome: approved