Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Суворовський 56-56А» заборгованість по сплаті частки співвласника у загальному обсязі внесків і платежів, в тому числі за утримання будинку і прибудинкової території, опалення, холодну воду та водовідведення, вивіз сміття, електричну енергію, охорону території за період з 01.09.2018 року по 31.10.2020 року, встановлену пропорційно до загальної площі квартири 98,7 кв.м., що складається з суми 13131,00 грн. основного боргу, інфляційних витрат у розмірі 71,84 грн., 3% річних у розмірі 441,21 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №191 від 27.05.2017 року є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 98,7 кв.м. Право власності боржника на вказану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.06.2017 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 89443059 від 13.06.2017 року. Багатоквартирний будинок у якому розташована зазначена квартира є частиною житлового комплексу ОСББ «Суворовський 56-56А» (65086, Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, вул. Генерала Бочарова, 56-56А, ідентифікаційний код 41171284), створеного 23.02.2017 року для забезпечення прав співвласників на спільне майно, задоволення потреби в ефективному управлінні належним їм майном, підтриманні об`єкта в належному технічному стані, організації забезпечення потреб мешканців об`єкта в житлово-комунальних послугах. Про проведення зборів та затвердження об`єднання складено протокол №1 від 15.02.2017 року та загальними зборами прийнято рішення про прийняття багатоквартирного будинку у власне управління через новостворене об`єднання. Житловий комплекс багатоквартирних будинків [ADDRESS] облікується в бухгалтерському обліку об`єднання співвласників на забалансовому субрахунку 025 «Матеріальні цінності довірителя», забалансовий рахунок 02 «Активи па відповідальному зберіганні». Рішенням загальних зборів співвласників від 15.07.2018 року затверджено розмір внесків на утримання та управління будинками. Відповідно до п.п.3,13 розділу ІІІ Статуту в житловому будинку ОСББ «Суворовський 56-56А» встановлено порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, що затвердженні загальними зборами співвласників, коригування яких провадиться у встановленому порядку у зв`язку із підвищенням цін/тарифів на природний газ, електричну енергію, воду та водовідведення, які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках передбачених законом - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Однак, відповідач [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує частку співвласника у загальному обсязі внесків і платежів, встановлену пропорційно до загальної площі квартири 98,7 кв.м. Згідно інформації по фінансово-особовому рахунку 56А0191 відкритому на ім`я боржника та акту звірки власнику квартири [ADDRESS] нараховано до сплати за період з 01.09.2018 року по 31.10.2020 року вартість частки співвласника в сумі 13331 грн. в рахунок витрат на утримання будинку і прибудинкової території, опалення, холодну воду та водовідведення, вивіз сміття, електричну енергію, охорону території. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, ОСББ «Суворовський 56-56А» загалом просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по оплаті частки співвласника у загальному обсязі внесків і платежів за період з 01.09.2018 року по 31.10.2020 року, встановлену пропорційно до загальної площі квартири 98,7 кв.м., що складається з суми 13131,00 грн. основного боргу, інфляційних витрат у розмірі 71,84 грн., 3% річних у розмірі 441,21 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2270,00 грн., що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області від 09.04.2021 року справу передано за підсудністю до Комінтернівського районного суду Одеської області. Справа надійшла на адресу суду 17.05.2021 року. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Литвинюк А.В. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.05.2021 року було відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того, визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача ОСББ «Суворовський 56-56А», адвокат Доніна Л.А. до судового засідання не з`явилася, звернулась на адресу суду з заявою, в якій просила розглядати справу у її відсутність. 15.07.2021 року звернулась на електронну адресу суду з письмовими поясненнями, відповідно до яких просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, звернувся на адресу суду з заявою, в якій просив розглядати справу у його відсутність, в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Самборська Н.П. до судового засідання не з`явилася, надала відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки відповідачем [PERSON] до лютого 2020 року сплачувались грошові кошти за спожиті комунальні послуги на рахунок ОК «ЖЕК «Суворовський», який фактично надавав ці послуги, а з лютого 2020 року, тобто з моменту фактичного здійснення управління будинком ОСББ «Суворовський 56-56А» на рахунок ОСББ. Крім того, просила суд розглядати справу у її відсутність, а також стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 800 грн. та витрат на відправку рекомендованої кореспонденції у розмірі 47,60 грн. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» було створено ОСББ «Суворовський 56-56А». Відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №191 від 27.05.2017 року є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 98,7 кв.м. Право власності боржника на вказану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.06.2017 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 89443059 від 13.06.2017 року. Багатоквартирний будинок у якому розташована зазначена квартира є частиною житлового комплексу ОСББ «Суворовський 56-56А», створеного 23.02.2017 року для забезпечення прав співвласників на спільне майно, задоволення потреби в ефективному управлінні належним їм майном, підтриманні об`єкта в належному технічному стані, організації забезпечення потреб мешканців об`єкта в житлово-комунальних послугах. Згідно рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2019 року ОК «ЖЕК «Суворовський» зобов`язано передати ОСББ «Суворовський 56-56А» багатоквартирні будинки 56 та [ADDRESS] разом із документацією згідно переліку. З 12.08.2016 року до 01.03.2020 року ОК «ЖЕК «Суворовський» був балансоутримувачем будинків, розташованих за адресою: [ADDRESS] та 56 А. Передача будинків та всіх відповідних документів відбулась у березні 2020 року. Як вбачається з довідки ОК «ЖЕК «Суворовський» від 16.03.2021 року у [PERSON] , який є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] заборгованість за комунальні послуги за період з 12.08.2016 року по 31.12.2019 року відсутня. Відповідно до наданих відповідачем [PERSON] квитанцій, ним за період з січня 2020 року по березень 2021 року сплачено на рахунок ОСББ «Суворовський 56-56А» грошові кошти у розмірі 7922 грн. 22 коп. На думку суду, в даному випадку виник спір між ОСББ «Суворовський 56-56А» та ОК «ЖЕК «Суворовський» саме по заборгованості власника квартири [PERSON] , однак представником позивача не залучено його до участі у справі відповідачем ОК «ЖЕК «Суворовський», відтак відсутні підстави для стягнення оплати таких послуг, інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасну оплату. За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. За положеннями ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інще не встановлено законом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Ч.1\~ст.89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Крім того, згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом страви. Як вбачається з ч.2 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за можливе стягнути з позивача по справі понесені відповідачем документально підтвердженні витрати у розмірі 847,60 гр.

Outcome: approved