Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/3 частини квартири [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], який помер 26.01.2015 року, актовий запис № 249,обґрунтовуючи свій позов тим, що він, є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька та прийняв спадщину. Однак, постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на казане спадкове майно, у звязку із неможливістю встановити коло спадкоємців померлого, які прийняли спадщину після його смерті. В судове засідання сторони не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві приватної,спільної сумісної власності громадянину [PERSON] та членам його сімї [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва № 2116 про право власності на житло від 04.06.1993 року. 05.05.2013 року помер брат позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частини квартири, яка розташована в [ADDRESS], яку прийняв у спадщину його батько [PERSON], яка належала померлому, але не оформив своїх спадкових прав. 26.01.2015 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП № 255173, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції в Житомирській області від 26.01.2015 року. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із 1/3 частини квартири № 6, яка розташована в м. Житомирі по вул. Шелушкова, 97. Згідно постанови від 31.07.2015 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частини квартири № 6, що знаходиться по вул. Шелушкова, 97, у м. Житомирі, після смерті його батька [PERSON], 26 січня 2015 року, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті [PERSON], 05 травня 2013 року, у звязку із неможливістю встановити коло спадкоємців померлого, які прийняли спадщину після його смерті . 26 серпня 2014 року приватним нотаріусом [PERSON] за № 659/02/14 направлено запит до компетентних органів [PERSON] Федерації про наявність спадкової справи та про коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], оскільки останній був громадянином [PERSON] Федерації, однак станом на 31.07.2015 року відповіді не надійшло. З огляду на зазначене, у позивача не має можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у встановленому законом позасудовому порядку. Згідно із положеннями статей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищезазначене, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved