Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем. Посилається у позові на те, що 02.03.2002 між сторонами було укладено шлюб, від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. Зазначено, що сімейні відносини не склалися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, у зв`язку з чим примирення і подальше спільне проживання між ними стало неможливим. Позивач вказує, що разом вони не проживають, спільне господарство не ведуть, на даний час шлюбні відносини між ними фактично припиненні, а шлюб носить суто формальний характер. Спорів пов`язаних із розірванням шлюбу між сторонами немає. Ухвалою судді від 22.02.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.06.2019. Ухвалою судді від 04.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, було зареєстровано 02.03.2002 шлюб між [PERSON] та [PERSON] ,актовий запис № 350. Згідно свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві від 11.01.2005, актовий запис № 42, встановлено, що від шлюбу особи мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що за час спільного проживання сімейні відносини не склалися, стосунки з часом погіршились, у зв`язку з чим примирення і подальше спільне проживання між ними стало неможливим. Сторони перестали підтримувати подружні стосунки, ведення домашнього господарства. За визначенням ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі; відсутність взаємної підтримки, як подружжя, позиція позивача та відповідача з приводу розірвання шлюбу та їх небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ`я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому шлюб сторін підлягає розірванню. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved