Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість по кредитному договору № 240212.01 від 24.02.2012 року в розмірі 12780,45 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 24.02.2012 року між позивачем та відповідачем - [PERSON] укладено кредитний договір № 240212.01, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. на споживчі цілі зі сплатою 60 % річних за користування кредитними коштами та строком погашення до 24.02.2015 року. В забезпечення виконань зобов'язань по кредитному договору, 24.02.2012 року між позивачем та відповідачем - [PERSON] було укладено договір поруки № 240212.01/1. Позивач свої зобов'язання перед відповідачем - [PERSON] виконав, надав кредитні кошти в розмірі 10 000,00 грн., тоді як відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, не здійснює повернення кредиту, не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, в результаті чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 09.09.2013 року становить 12 780,45 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 6 331,71 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 4 158,91 грн., відсотки по кредиту протягом строку визнання кредиту з підвищеним ризиком - 2 289,83 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.02.2012 року між Кредитною спілкою «Слобожанський фінансовий союз» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до п. 1.1 якого, кредитодавець зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 10 000 грн., на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Згідно видаткового касового ордеру від 24.02.2012 року, позивачем видано відповідачу - [PERSON] 10 000,00 грн. Пунктами 2.1 та 2.3 Договору передбачено, що кредит надається строком на 36 фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту. Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення вказаного строку. П.5.4.3 Договору зазначено, що кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту або її частини та процентів за користування кредитом у разі порушення позичальником п. 5.1.3 Договору, а саме позичальник зобов'язаний вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка розрахунків. Як вбачається з особової картки позичальника - [PERSON] та довідки, виданої позивачем заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 240212.01 від 24.02.2012 року станом на 03.12.2013 року становить 12 780,45 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 6 331,71 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 4 158,91 грн., відсотки по кредиту протягом строку визнання кредиту з підвищеним ризиком - 2 289,83 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника відсотки від суми позики. Крім того, 24.02.2012 року між Кредитною спілкою «Слобожанський фінансовий союз» та відповідачем - [PERSON] укладено договір поруки № 240212.01/1, відповідно до п. 1 якого, поручитель зобов'язується нести відповідальність перед кредитодавцем за виконання в повному обсязі всіх зобов'язань [PERSON], що виникли з кредитного договору № 240212.01 від 24.02.2012 року, який був укладений муж кредитодавцем та позичальником. Стаття 553 ЦК України передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. А відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів - [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 240212.01 від 24.02.2012 року в розмірі 12 780,45 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved