overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу №8305 від 14.07.1995 року квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що придбав у відповідачки у свою власність вказане житло на Одеській товарній біржі, передавши гроші в обумовленій договором сумі, де по теперішній час постійно проживає. В даний час позивачеві стало відомо, що договори з питань нерухомості, укладені на біржах, нотаріальні контори вважають недійсними і як правовстановлюючий документ не приймають, що створює перешкоди у праві власника. Представник позивача звернулася до суду із заявою про можливість проведення судового засідання та ухвалення рішення за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи чи відзивом на позов не зверталася. Третя особа також у судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином. За таких обставин підстави для відкладення розгляду справи відсутні, розгляд справи суд вважає за можливе провести в заочному порядку за відсутності відповідачки. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належала відповідачці та її неповнолітній дочці [PERSON] на праві власності. 14.07.1995 року між позивачем, з однієї сторони, та відповідачкою [PERSON], котра діяла у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки [PERSON], з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу №8305 на Одеській товарній біржі, що не суперечило на той період чинному законодавству. Право власності позивача було зареєстроване в установленому законом порядку в КП ОМБТІ та РОН. Сторони взяті на себе зобов'язання виконали, а саме: відповідачка передала зазначене нерухоме майно, отримавши гроші в сумі, обумовленій п.5 Договору. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.47 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент укладення договору, згідно якої, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови угоди, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. Крім того, стаття 15 Закону України Про товарну біржу передбачала можливість відчуження нерухомого майна без нотаріального посвідчення, що відповідало на той час діючому законодавству. За таких обставин, суд вважає вимоги позивача законними й обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 1/1 реконструйованої квартири №[ADDRESS] загальною площею 67,1 кв.м. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири являється власником квартири №[ADDRESS]. В 2016 році з метою покращення житлових умов, позивачем було прибудовано веранду з тильної сторони головного фасаду житлового будинку площею 11,7 кв.м. Вказана добудова здійснена з дотриманням вимог державних будівельних нор, не порушує прав та інтересів інших осіб. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, через канцелярію суду представник позивача подав заяву ро слухання справи у його відсутність, позов підтримав та просив задоволити. Представник відповідача подав заяву про слухання справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що позивачу належить квартира №[ADDRESS] на підставі купівлі-продажу квартири від 27.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №771. Згідно копії технічного паспорту на квартиру №43 у житловому будинку №59а квартира розташована на першому поверсі та складається з трьох кімнат. Згідно висновку №24/11-16я експертного будівельно-технічного дослідження від 06.12.2016 року встановлено, що конструктивне рішення виконаної прибудови до квартири №43 №43 у будинку №59а на вул.Княгині Ольги у м.Львові не суперечить вимогам державний будівельних норм. Здійснені перепланування квартири №43 у будинку №59а на вул.Княгині Ольги у м.Львові не впливають на міцність і безпечність будинку. Для уникнення можливості пошкодження конструкцій будинку від демонтажу прибудови, конструктивні елементи якої знаходяться в доброму стані, можливо зберегти влаштовану прибудову в існуючому стані. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Суд вважає, що відсутні обставини, які б перешкоджали визначити за позивачем право власності на 1/1 реконструйованої квартири №[ADDRESS] загальною площею 67,1 кв.м. Суд визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати завершеною процедуру приватизації земельної ділянки кадастровий номер 3210700000:09:006:0006 загальною площею 0,25 га по вулиці Дніпрельстан, 24 у місті Василькові Київської області для ведення особистого селянського господарства та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га по вулиці Дніпрельстан, 24 у місті Василькові Київської області, кадастровий номер 3210700000:09:006:0006 для ведення особистого селянського господарства. Позивач до суду не зявився, надіславши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася подавши до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до розяснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачами позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності автомобіль марки ВМW, моделі 330 СІ, 2001 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама) №WВАВN51070JТ81052, реєстраційний номер [NUMBER], технічний паспорт САА034379, за набувальною давністю, посилаючись на те, що він з 2010 р. добросовісно заволодів чужим майном і на протязі більше 5 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у звязку з чим набув право власності на це майно. Позивач в судове засідання не зявився, у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що з 2010\~р.\~відповідач передав\~позивачу у\~власність транспортний засіб марки ВМW, моделі 330 СІ, 2001 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама) №WВАВN51070JТ81052, реєстраційний номер [NUMBER], технічний паспорт САА034379, а також комплект ключів та технічний паспорт від зазначеного автомобіля. Підґрунтям користування зазначеним майном, є те, що позивач уклав з власником договір купівлі продажу (нотаріально не посвідчили), в якому зобовязався до 01 березня 2015 р. сплатити кошти за автомобіль, свої зобовязання позивач виконав, після чого відповідач надав йому нотаріальну довіреність на продаж автомобіля. Однак, в подальшому позивач втратив довіреність, а нову видати відповідач відмовляється без пояснення причин. Отримати дублікат довіреності позивач не має можливості, оскільки нотаріус знаходиться на тимчасово окупованій території України, де не діє державна влада. На теперішній час позивач продовжує користуватись транспортним засобом, добросовісно та безперервно володіти ним. Фактично вважає себе власником транспортного засобу з 2010 р., користується ним на власний розсуд більше пяти років, ремонтує його. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 60, що в смт. Рокитне Київської області вул. Тополева, 11, посилаючись на те, що він є братом [PERSON], який помер 21.07.2014 року. Після смерті брата відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, а саме: на квартиру, що розташована в [ADDRESS]. За життя його покійним братом не було складено заповіту, а спадкоємці першої черги відмовилися від прийняття спадщини, тому він є спадкоємцем за законом другої черги. Однак не може в нотаріальному порядку оформити права спадщини на вказану квартиру через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно. Сторони, будучи викликаними в судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що позивач свій позов підтримав, відповідач визнав та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом другої черги після смерті свого брата [PERSON], який помер 21.07.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З копії договору купівлі-продажу від 28.12.1999 року вбачається, що [PERSON] придбав квартиру, що розташована в [ADDRESS]. З копії заяв, що є в матеріалах спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] прийняв спадщину, а дружина померлого [PERSON] - [PERSON] відмовилася від спадщини на користь брата померлого - [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1262 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/12 частину житлового будинку №3 по провулку Мальованському в м. Житомирі, посилаючись на те, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину на належне спадкодавцю нерухоме майно. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно не інакше як у судовому порядку не має. В судове засідання представники сторін не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до дублікату свідоцтва від 28.12.1950 року єдиним спадкоємцем після померлого 31.01.1934 року [PERSON] є його дружина [PERSON], діти спадкодавця [PERSON], [PERSON], [PERSON] від прийняття спадщини відмовились. До складу спадщини входило домоволодіння по пров. 9-му Безназванному, 9 в м. Житомирі (нова назва пров. Мальованський, 3). Нотаріусом було встановлено особу [PERSON], який отримав дублікат свідоцтва та перевірено факт смерті [PERSON] та [PERSON] Після смерті 04.03.1972 року [PERSON] спадкоємцем була дочка [PERSON], яка померла 07.01.1994 року, після смерті якої спадщину прийняв але не оформив своїх спадкових прав її син [PERSON], який помер 26.06.2014 року. 06.05.2014 року [PERSON] склав нотаріально посвідчений заповіт, відповідно до якого все належне йому на день смерті майно заповів [PERSON], який прийняв спадщину після смерті заповідача у встановленому законом порядку на 1/12 частину житлового будинку по пров. Мальованському, 3 в м. Житомирі та є єдиним його спадкоємцем. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Постановою державного нотаріуса від 19.05.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/12 частину житлового будинку по пров. Мальованському, 3 в м. Житомирі у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності заповідача на нерухоме майно. З огляду на зазначене, у позивача не має можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом у встановленому законом позасудовому порядку. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищезазначене, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на майновий пай в сумі 5\~191 грн. 41 коп., на який мала право [PERSON], яка померла 30 березня 1999 року, що підтверджується випискою із списку співвласників майнових паїв членів колишнього КСП «Промінь» с. Рогізна Сквирського району Київської області, затвердженого загальними зборами членів КСП «Промінь» протокол № 1 від 15.02.2003 року, яка видана 10.11.2015 року Рогізнянською сільською радою Сквирського району Київської області за № 191, посилаючись на те, що 30.03.1999 померла його мати [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії І-БК № 099131. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із майнового паю в сумі 5\~191 грн. 41 коп., згідно виписки із списку співвласників майнових паїв членів колишнього КСП «Промінь» с. Рогізна Сквирського району Київської області, затвердженого загальними зборами членів КСП «Промінь» протокол № 1 від 15.02.2003 року. Позивач прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивач у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом установлено, що 30.03.1999 померла мати позивача [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії І-БК № 099131. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із майнового паю в сумі 5\~191 грн. 41 коп., згідно виписки із списку співвласників майнових паїв членів колишнього КСП «Промінь» с. Рогізна Сквирського району Київської області, затвердженого загальними зборами членів КСП «Промінь» протокол № 1 від 15.02.2003 року. Позивач прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Згідно ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Суд вважає, що відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, [PERSON] вступив у володіння спадковим майном, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину, однак внаслідок того, що спадкодавець за життя не зареєструвала належним чином право власності на квартиру, а тому нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В судове засідання позивач та представник відповідача не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва №53754 про право власності на житло від 18.12.2006 року, однак право власності на вказану квартиру не було зареєстровано у встановленому законом порядку. 05.01.2007 року [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт, згідно якого заповіла все своє майно племіннику [PERSON]. [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] у встановлений законом строк спадщину прийняв спадкоємець за заповітом [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. З матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається відсутніх інших спадкоємців за законом чи заповітом, крім позивача, які б прийняли спадщину у встановлений законом строк. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] від 27.01.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи, що спадкодавець [PERSON] за життя володіла вищезазначеною квартирою та не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на неї, а позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом прийняв спадщину у встановленому законом порядку та позбавлений права оформити право власності на спадкове майно у позасудовому порядку, є підстави для визнання за позивачем, як спадкоємцем за заповітом права власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями в с. Бірки, вул. Партизанська, 18 Чернігівського району та області, оскільки він його купив, але нотаріально не оформив, і фактично володіє ним відкрито та безперервно з 2005 року. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити. Відповідач Пльохівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, представник надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечує. Наявних у справі матеріалів про права та обовязки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності сторін. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно представлених довідок виконкому Пльохівської сільська рада Чернігівського району Чернігівської області /а.с.13-19/, житловий будинок з надвірними будівлями в с. Бірки Чернігівського району Чернігівської області по вул. Партизанська, 18 в по господарській книзі був зареєстрований на гр. [PERSON]. Після його смерті в 2002 році спадщина наданий будинок не оформлялась. [PERSON] разом з жінкою [PERSON] проживає у вказаному будинку з 2005 року по даний час, який він придбав, але нотаріально не оформив власність. За технічним паспортом інвентаризаційна вартість зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями складає 50748,00 грн /а.с.6-11/. Згідно довідки Чернігівського районного бюро технічної інвентаризації за № 370 від 07.08.2015 року, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Бірки, вул. Партизанська, 18 в Чернігівському РБТІ не зареєстроване /а.с. 17/. Відповідно до ч.1,4 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Зважаючи на те, що позивач фактично володів спірним житловим будинком з надвірними будівлями, так як купив його, але нотаріально не оформив, він добросовісно володів цим нерухомим майном відкрито та безперервно з серпня 2005 року, тобто протягом більш ніж десяти років, тому набув право власності на це майно. На підставі наведеного та

Outcome: approved