Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Лисичанської комунальної лікувально-профілактичного установи Центральна міська лікарня імені Тітова в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілої [PERSON] грошові кошти у розмірі 22773 (двадцять дві тисячі сімсот сімдесят три) грн. 61 коп. за період з 13.03.2017 по 07.06.2017. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до вимог ст. 1311 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію здійснення представництва інтересів держави в судах у випадках, передбачених законом. Так, положенням ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури, між іншим, покладено функцію представництва інтересів держави в суді. Право звернення прокурора до суду в інтересах держави також передбачено ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697. Встановлено, що Лисичанською комунальною лікувально-профілактичною установою ЦМЛ ім. Тітова до теперішнього часу не вжито заходів щодо звернення до суду з позовом про відшкодування фактичних витрат, понесених лікувальним закладом у звязку з наданням медичної допомоги потерпілій від злочину [PERSON] Ухвалою Лисичанського міського суду від 17.10.2017 у справі № 415/3720/17 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, кримінальне провадження закрито на підставі ст. 46 КК України, у звязку з примиренням обвинуваченого з потерпілою [PERSON] У звязку з чим, позов прокурора про стягнення з відповідача коштів витрачених на лікування потерпілої, понесених закладом охорони здоровя, судом залишений без розгляду. У звязку із завданими тілесними ушкодженнями потерпіла [PERSON],В перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи ЦМЛ ім. Тітова з 13.03.2017 по 31.03.2017 (19 ліжко-днів), з 01.04.2017 по 30.04.2017 (30 ліжко днів), з 01.05.2017 по 07.06.2017 (37 ліжко-днів). Всього на лікування потерпілої [PERSON] лікувальним закладом витрачено кошти в сумі 22773,61 грн. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено,\~що ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 17 жовтня 2017 року звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у звязку з примиренням обвинуваченого з потерпілою [PERSON]В, Кримінальне провадження закрито. Цивільний позов залишено без розгляду. У період з 13.03.2017 по 31.03.2017, з 01.04.2017 по 30.04.2017, та з 01.05.2017 по 07.06.2017 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в ЦМЛ ім. Тітова в травматологічному відділенні. Загальна сума витрат на лікування останньої згідно довідок (а.с.7-9) склала 22773,61 грн. Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності АР Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. У даному випадку лікування проводилось закладом охорони здоровя в Лисичанській комунальній лікувально-профілактичній установі ЦМЛ ім. Тітова, яка є комунальною установою і фінансується з міського бюджету, розпорядником коштів яких є Лисичанська міська рада Луганської області, тому кошти стягуються на її користь. Відповідно до п. 3\~постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на станціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат»\~питання про відшкодування витрат на станціонерне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на станціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Пунктом 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на станціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в станціонарі та вартості витрат на його лікування в день. \~Тому, позов керівника Лисичанської\~місцевої прокуратури\~Луганської області\~в інтересах\~держави в\~особі Лисичанської\~комунальної лікувально-профілактичного\~установи Центральна\~міська лікарня\~імені Тітова підлягає задоволенню. Судовий збір у розмірі 640 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved