Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Як на підставу позову послався на те, що після смерті батька відкрилась спадщина, але державним нотаріусом йому відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Крім того, просив визнати припиненим іпотечний договір №33/333/1333/07-СС від 10.08.2007 року, за умовами якого спірне нерухоме майно було передано [PERSON] як майновим поручителем в іпотеку для забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором від 10.08.2007 року, укладеним між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк». Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.11.2016 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України позовну заяву в частині позовних вимог про припинення іпотечного договору від 10.08.2007 року залишено без розгляду. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали. Пояснили, що відповідачем чиняться перешкоди в оформленні спадщини, оскільки на неодноразові запити державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. та спадкоємця оригінали правовстановлюючих документів на квартиру не повернуті, що стало підставою для прийняття постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.08.2015 року. Крім того, рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2010 року було зобов»язано ВАТ «Кредитпромбанк» повернути спадкодавцю правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS], проте на час розгляду справи вказане рішення, яке є обов»язковим для правонаступника ПАТ «Дельта Банк» не виконане. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти того, що позивач набув право на спадкове майно з часу відкриття спадщини, але заперечували з тих підстав, що позивач не набув право розпорядження цим майном, оскільки квартира перебуває під іпотекою. Відповідач вважає, що внаслідок оформлення спадщини, позивач відчужить квартиру, хоча квартира [ADDRESS] рахується під забороною в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна і дана заборона не знята. Вислухавши пояснення учасників процесу,дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 26.11.2004 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, за умовами якого останній прийняв у дар квартиру [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нізовцевою С.Г., зареєстровано в реєстрі за №7102 (а.с. 10, 11). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис №17563 (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві власності на підставі договору дарування на вказану квартиру . Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у том числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є сином померлого, тобто спадкоємцем першої черги. Порядок прийняття спадщини, яка відкрилась після 1 січня 2004 року, визначений Главою 87 ЦК України. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов»язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п»ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадкові права є майновим об»єктом цивільного права реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває право на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оригінали правовстановлюючих документів на квартиру знаходяться у відповідача, який відмовляється надавати їх нотаріусу для оформлення спадщини. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2010 року зобов»язано ВАТ «Кредитпромбанк» повернути [PERSON] (який виступав поручителем за кредитним договором) правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS] - договір дарування від 26.11.2004 року, засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нізовцевою С.Г. (а.с. 15-16). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.03.2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.05.2012 року вказане рішення залишено без змін. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2014 року замінено сторону виконавчого провадження №29138543 від 11.10.2011 року - стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на стягувача ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 14). На теперішній час рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2010 року ПАТ «Дельта Банк» (який є правонаступником ПАТ «Кредитпромбанк») так і не виконане. В зв»язку з тим, що в банку введено процедуру ліквідації банку та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., який має повноваження повернути документи, але відмовляється повертати оригінали правовстановлюючих документів, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги пред»явлені до належного відповідача - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк». Як роз»яснено в п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). З листа державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. від 03.08.2016 року №2236/02-14 вбачається, що 21.01.2015 року за №171/02-14, 28.05.2015 року за №2430/02-14, 05.08.2015 року за №3128/02-14 та 09.07.2015 року за №2907/02-14 державним нотаріусом були направлені запити до ПАТ «Дельта Банк» про повернення спадкоємцю правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS], яка належить померлому [PERSON] У зв»язку з тим, що [PERSON] не було повернено документи на вищевказане майно, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 132). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Таким чином, право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, оскільки таке право не визнається відповідачем. Оформлення спадщини шляхом визнання права власності на спадкове майно не виключає права відповідача звертати стягнення на це майно, проти чого не заперечує позивач.

Outcome: approved