Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з його батька [PERSON] аліменти на його користь на його утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно, до закінчення ним навчання, починаючи з 05 жовтня 2014 року до припинення його навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що з 06 серпня 1994 року до 07 грудня 2012 року його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому мають двох дітей: його та [PERSON] На даний час він з братом проживають разом з матір'ю та повністю перебувають на її утриманні. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 05 лютого 2013 року вирішено стягувати з його батька - [PERSON] на користь його матері - [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з жовтня 2012 року до досягнення дітьми повноліття. 05 жовтня 2014 року він досяг повноліття, і на даний час навчається на денній формі навчання в Львівському державному університеті фізичної культури на факультеті фізичного виховання. Оскільки він навчається, а доходів матері не достатньо для того, щоб забезпечити його всім необхідним для життя та навчання, змушений неодноразово звертатися до відповідача за матеріальною допомогою, проте він у добровільному порядку відмовляється надавати йому таку допомогу. Відповідач має регулярний дохід, оскільки працює машиністом відокремленого підрозділу у ВП «Львівенергоспецремонт» ПАТ «ДТЕК Західенерго», таким чином має можливість надавати матеріальну допомогу. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій позов визнав частково, не заперечує щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, однак не в такому розмірі, як просить позивач. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити. Враховуючи наведене та відсутність заперечень зі сторони позивача, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що батьками позивача являються [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження від 16.10.1996 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки Львівського державного університету фізичної культури за №14099 від 16 вересня 2014 року, позивач [PERSON] є студентом 2 курсу факультету фізичного виховання (денна форма навчання) за контрактом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки разом з братом, який навчається на платній формі навчання, проживають з матір'ю, яка не працює, що стверджується копією її трудової книжки, повністю знаходиться на її утриманні та вона не в змозі забезпечити його всім необхідним. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює машиністом крана 5 розряду Львівського спеціалізованого ремонтно-будівельного цеху з 16.01.1992 року по даний час, що стверджується довідкою ВП «Львівенергоспецремонт» ПАТ «ДТЕК Західенерго» за №476 від 17.12.2014 р., отримує регулярний дохід, про що свідчить довідка про нарахований дохід №473 від 16.12.2014 року. Таким чином, повнолітній син відповідача навчається, не працює, не отримує самостійного доходу, а відтак потребує матеріальної допомоги від батька, який є працездатною особою, працює, отримує дохід, а відтак може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дитини на час навчання, до досягнення ним 23-х річного віку. Ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням, того, що відповідач офіційно працює, отримує регулярний, стабільний дохід у вигляді заробітної плати, яка є єдиним джерелом його прибутків, та з якої вже стягуються аліменти на навчання брата позивача у частці від заробітку, суд вважає за доцільне встановлення аліментів у частці від заробітку відповідача, а не в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Як вбачається з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Судом досліджені всі докази надані сторонами, однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача аліментів за минулий час. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що з відповідача вже стягуються аліменти на навчання брата позивача - [PERSON], нормальний стан здоров'я сторін, їх матеріальне становище. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають до задоволення частково, а саме, слід визначити аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2014 року, на час навчання [PERSON], до досягнення ним 23-х річного віку, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць в порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнений законом. Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 181, 182, 183, 184, 191, 199, 200 СК України, та

Outcome: partial