Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом (враховуючи уточнення), в якому просить суд: -виселити [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення; -зобов'язати виконавчий комітет Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області зняти з реєстрації [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS]; -стягнути з відповідачів на користь позивача понесені у даній справі судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» та громадянином [PERSON] був укладений Кредитний договір №9 від 09.10.2007. Відповідно до умов якого позивальнику було надано кредит у сумі 53285,00 доларів США для придбання нерухомості - чотирьохкімнатна квартира №30, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Квартира була придбана на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09.10.2007приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полторацькою Л.М. Продавцями за даним договором виступили [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В забезпечення виконання зобов'язання в цей же день позичальник [PERSON] передав в іпотеку позивачу вказану квартиру згідно з договором іпотеки №9 від 09.10.2007. Внаслідок порушення зобов'язання звернено стягнення на зазначену квартиру, шляхом вчинення нотаріального напису 02.12.2009, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Наразі, вказана квартира належить на праві власності АБ «Укргазбанк» на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. 02.11.2016, зареєстровано в реєстрі за №950. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.11.2016. Проте, як стало відомо позивачу, на даний час в квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У добровільному порядку вимога позивача відповідачами у справі не виконана, у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду з відповідним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності та вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, а також у разі повторної неявки відповідачів не заперечує проти постановлення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України, про що в матеріалах справи маються відповідні документи. Заяв про розгляд справи за її відсутності чи письмових заперечень проти позову до суду не надала, причини неявки суду не повідомила. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України, про що в матеріалах справи маються відповідні документи. Заяв про розгляд справи за його відсутності чи письмових заперечень проти позову до суду не надав, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - виконавчого комітету Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява за підписом Васищівського селищного голови Двойнікова С.Л., в якій зазначено, що селищна рада не заперечує проти даного позову та просить розглядати справу без участі представника селищної ради. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. Судом встановлено, що 09 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] (надалі - Позичальник) був укладений Кредитний договір №9 , відповідно до умов якого позивальнику було надано кредит у сумі 53285,00 доларів США на строк з 09 жовтня 2007 року по 07 жовтня 2022 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5 % річних, для придбання нерухомості - чотирьохкімнатна квартира №30, житловою площею 51,00 кв.м., загальною площею 79,80 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полторацькою Л.М. зареєстрованого в реєстрі №1969, [PERSON] була придбана у [PERSON], [PERSON] та [PERSON] чотирьохкімнатна квартира №30, житловою площею 51,00 кв.м., загальною площею 79,80 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В забезпечення виконання умов кредитного договору №9, у відповідності до договору іпотеки без оформлення заставної №9 від 09.10.2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полторацькою Л.М. зареєстрованого в реєстрі №1973, Відкритому акціонерному товариству Акціонерному банку «Укргазбанк» передано чотирьохкімнатну квартиру №30, житловою площею 51,00 кв.м., загальною площею 79,80 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Внаслідок порушення зобов'язання звернено стягнення на зазначену квартиру, шляхом вчинення нотаріального напису 02.12.2009, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Так, згідно з копією виконавчого напису від 02 грудня 2009 року, здійсненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1000, звернено стягнення на чотирьохкімнатну квартиру №30, житловою площею 51,00 кв.м., загальною площею 79,80 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], [INFO], уродженця с.Васищеве Харківського району Харківської області, що зареєстрований за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер - [NUMBER], місце роботи - ТОВ «САНЕКО-Б». Зазначена квартира на підставі іпотечного договору №9, посвідченого 09.10.2007 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полторацькою Л.М. за реєстровим №1972, передана в іпотеку Відкритому акціонерному товариству Акціонерному банку «Укргазбанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», строк платежу за яким настав 02 листопада 2009 року. У відповідності до свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. 02.11.2016, зареєстрованого в реєстрі за №950, позивачу належить на праві власності чотирьохкімнатна квартира №30, житловою площею 51,00 кв.м., загальною площею 79,80 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №72176166 від 03.11.2016, право власності на нерухоме майно-квартиру, що розташоване за адресою: [ADDRESS], зареєстровано в цілому за Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк». Проте, як стало відомо позивачу, на даний час в квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У добровільному порядку письмова вимога позивача відповідачами у справі не виконана. Частиною 3 статті 109 Житлового кодексу УРСР визначено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками встановленими законом. Статтею 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно положень, викладених у правовій позиції постанови Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі 6-1484цс15, за змістом статті 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК Української РСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-447цс15 та від 01 липня 2015 року у справі №6-875 цс15. Таким чином, враховуючи, що позивачем повністю дотримана процедура виселення, передбачена ст. 40 Закону України «Про іпотеку», а також те, що допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, суд вважає необхідним задовольнити в цій частині позовні вимоги позивача. Щодо вимоги позивача щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку суд зазначає наступне. У відповідності до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Оскільки судове рішення про виселення є підставою для зняття з реєстрації місця проживання, вимога позовної заяви про зняття з реєстрації не підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Позивачем при пред'явленні позову до суду були сплачені судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 1600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6714-1984 від 23 березня 2017 року.

Outcome: partial