Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому з урахуванням уточнення просив стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором, стягнення з [PERSON] проводити за рахунок спадкового майна - 1 / 3 частину квартиру [ADDRESS] та стягнути судові витрати. В обґрунтування зазначено, що [PERSON] є спадкоємицею померлої [PERSON] і отримала у спадок 1 / 3 частини квартири [ADDRESS], вартість якої становить 16611, 33 грн. Станом на 11.12.2012 року сума заборгованості по кредиту складає 7213, 49 грн., а саме: кредит - 4104, 41 грн., відсотки - 2 887, 41 грн., плата за пропуск платежів - 221, 96 грн. Сторони в судове засідання 17.06.2014 року не з»явились, хоча повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача Шелудько Л.Г. надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надав суду заяву, в якій просив заяву про закриття провадження у справі не розглядати, у зв»язку зі зміною предмету позову. Розглянути справу у його відсутності та відповідача. Просив застосувати строк позовної давності відповідно до ст. 257 ЦК України. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вважає договір поруки припиненим, так як позивачем пропущено строк звернення до суду як до поручителя. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено обставини, викладені вище, що підтверджуються письмовими доказами по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність за ст. 257 Цивільного Кодексу України встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Встановлено, що позивач вже реалізував своє право щодо стягнення заборгованості по кредитному договору, що підтверджено рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03.12.2007 року по справі 2-п-4016/07, тому заявлений ним в липні 2011 року повторний позов є таким, що порушує 3-річний строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК, оскільки строк дії договору сплинув 21.11.2007 року. Разом з тим, пунктом 4.1 договору поруки від 22.05.2006 року зазначено, що порука припиняється, якщо Кредитодавець протягом одного року від дня настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором не пред`явить вимоги до Поручителя. Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Відповідно до основного кредитного договору від 22.05.2006 року такий термін зазначений у п. 1.3 та настав 21.11.2007 року. А позивач звернувся з позовом до суду лише в липні 2011 року, після спливу позовної давності. Суд за заявами представників відповідачів про сплив позовної давності відмовляє у задоволенні позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Outcome: dismissed