Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Він проживав разом з матір'ю у вказаній квартирі і мешкає в ній дотепер, фактично прийняв спадщину, сплачує за комунальні послуги. Спадкоємицею першої черги після смерті матері є також його сестра [PERSON], яка звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері. У зв'язку з тим, що він постійно мешкав зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, доглядав матір, піклувався про неї позивач вважав, що фактично прийняв спадщину, а тому до нотаріальної контори вчасно з заявою про прийняття спадщини не звернувся. Окрім того, після втрати рідної людини він тривалий час перебував у пригніченому стані, а також багато часу витратив на збирання необхідних документів. Коли він у листопаді 2015 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено та запропоновано звернутися до суду з даним позовом. Через вказані обставини просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач у судове засідання надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідачки на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.06.1950 року позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] Згідно Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 14560415, виданого Маріупольським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності № 6765 від 26.07.1993 року належала [PERSON] Згідно копії спадкової справи № 1326 до майна померлої [INFO] [PERSON], відкритої Першою маріупольською державною нотаріальною конторою з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], 19.11.2002 року до нотаріальної контори звернулася [PERSON], проте свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала. Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла донька померлої [PERSON] шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Що стосується визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем, то на момент смерті спадкодавиці [PERSON] [INFO] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини не був передбачений законом, оскільки ст. 550 ЦК УРСР передбачала продовження строку на прийняття спадщини, де вказувалось, що суд може продовжити такий строк, якщо визнає причину пропуску строку поважною. У зв'язку з наведеним вимоги позивача про надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є безпідставними і не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed