Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів його утримання в розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що він, у 2013 році, внаслідок ампутації ноги став інвалідом третьої групи та потребує матеріальної допомоги на придбання ліків та продуктів харчування. Відповідачі, його дружина та доньки мають можливість утримувати його, у зв'язку з чим він звернувся до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити. Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечила. Пояснила, що позивач має пенсію та субсидію на житлово-комунальні послуги, крім того звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а відповідачі не працюють тому підстав для задоволення позову немає. Просила в задоволенні позову відмовити. З метою сприяння повному та всебічному з'ясуванню всіх обставин по справі, що мають важливе значення для правильного її вирішення, суд роз'яснив позивачу його право на уточнення позовних вимог щодо порядку стягнення аліментів, відповідно до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України. Проте, позовні вимоги уточнені не були. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. [PERSON] є батьком [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження виданими Кам`янець-Подільським міським відділом ЗАГС 07.03.1992р. та 14.02.1987р. відповідно. Позивач є інвалідом ІІ групи загального захворювання, непрацездатний, що підтверджується довідками до акта огляду МСЕК від 08.11.2013р., від 04.03.2015р. Відповідно до довідки виконавчого комітету Кульчієвецької сільської ради від 12.08.2016р. [PERSON] зареєстрований та проживає один за адресою [ADDRESS] Відноситься до малозабезпечених так як його доходи складаються лише з пенсії у розмірі 1238 грн., інвалід 2 групи (ампутація нижньої кінцівки). Дійсно потребує постійної матеріальної допомоги. Пенсія позивача за вересень 2016р. становить 1238,53 грн., що підтверджується довідкою Кам'янець-Подільського об'єднаного управління ПФУ від 06.09.2016. Як вбачається із довідки Кам'янець-Подільської районної лікарні, [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні у невропатолога з 05.09.2016р. Діагноз: фантомні болі (постампутаційні) в лівій нозі. Стаття 51 Конституції України закріплює обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 205 цього кодексу, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Враховуючи, що позивач є непрацездатним, інвалідом третьої групи, хворіє, отримує невеликий розмір пенсії, потребує матеріальної допомоги, то має право на утримання від дочок. Визначаючи розмір аліментів, що належить стягувати з [PERSON] та [PERSON], суд бере до уваги, що позивач отримує пенсію в розмірі 1238,53 грн., що не перевищує встановлений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для непрацездатних осіб на даний час - 1247 гривень, є інвалідом ІІ групи довічно, потребує лікування. Також суд враховує, що [PERSON] та [PERSON] не працюють, [PERSON] отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, розлучена, має на утриманні малолітню дитину, тому на думку суду аліменти у розмірі по 1/10 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно буде відповідати можливостям відповідачів та критеріям виваженості, розумності та справедливості і не суперечить нормам законодавства України та моральним засадам суспільства і ніяким чином та не порушить прав відповідачів, буде відповідною компенсацією за утримання і турботу надану їм батьком та в певній мірі буде моральною підтримкою. Посилання представника відповідачів на неспроможність надавати допомогу батьку не мають правового значення, оскільки з такими обставинами закон не пов'язує звільнення від обов'язку щодо утримання непрацездатних батьків, а лише впливає на розмір аліментів. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 29.04.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Кам'янець-Подільському району складено актовий запис №10. За положеннями частин другої-четвертої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналіз указаних норм матеріального права діє підстави для висновку, що аліментні зобов'язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом (правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15). Відповідно до ч.2 ст.76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Відповідачка [PERSON] [INFO], не працює, відповідно до копії трудової книжки останній запис про звільнення з роботи був внесений 10.11.1999 року. Враховуючи вищенаведене, те що відповідач [PERSON] немає можливості надавати утримання позивачу, та те, що утримання колишнього чоловікає правом, а не обов'язком іншого із подружжя, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову про стягнення аліментів із [PERSON] слід відмовити. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON]. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial