Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з господарчими будовами та спорудами за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Новобогданівка, вул. Кірова, буд. 83а, розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,2084 га, кадастровий номер земельної ділянки 2323082000:07:001:0112, що належить відповідачу, шляхом передачі вказаного предмету іпотеки позивачу у за ціною 372\~848,77 грн., а також визнати за ним право власності на предмет іпотеки. Позовна заява обґрунтована тим, що між позивачем та відповідачем 27 липня 2015 року був укладений договорі позики, відповідно до якого відповідач отримав позику в розмірі 15\~000 доларів США, що еквівалентно 331\~102,50 грн. та зобовязався повернути до 02 червня 2016 року. В забезпечення договору позики 27 липня 2015 року між сторонами був укладений договір іпотеки, за яким в іпотеку позивачу був переданий житловий будинок з господарчими будовами та спорудами за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Новобогданівка, вул. Кірова, буд. 83а, розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,2084 га, кадастровий номер земельної ділянки 2323082000:07:001:0112, який зареєстрований за відповідачем. Оскільки відповідачем заборгованість за договором позики не сплачена, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 27 липня 2015 року між сторонами був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], р№ 1684 від 27 липня 2015 року. Відповідно до умов договору позивач передав у власність відповідача гроші в розмірі 15\~000 доларів США, що еквівалентно 331\~102,50 грн. та зобовязався повернути до 02 червня 2016 року /а.с.9/. В якості забезпечення виконання зобовязання з відповідачем був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], р№ 1686 від 27 липня 2015 року, згідно з яким в іпотеку позивачу був наданий житловий будинок з господарчими будовами та спорудами за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Новобогданівка, вул. Кірова, буд. 83а, розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,2084 га, кадастровий номер земельної ділянки 2323082000:07:001:0112, який належить відповідачу /а.с.10-12/. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, не його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичайного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Однак до теперішнього часу суму боргу відповідачем сплачено не було. Відповідно до п. 3.3.3 договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобовязання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане. Згідно п.5.1. розділу 5 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд іпотекодержателя, зокрема на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно з ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись за рішенням суду. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно Рішення Конституційного суду України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 у справі № 1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому звязку з поняттям «права», необхідно розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, - суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Таким чином,

Outcome: approved