Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому посилається на те, що 12 жовтня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву про приєднання № 550358909 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб , відповідно до якої Відповідачу було видано платіжну картку зі встановленим кредитом в сумі 32000,00 грн., яку перераховано на картковий рахунок № [NUMBER] зі сплатою 0,001% річних за користування кредитними коштами, строком на 60 місяців . Відповідачем порушуються умови Кредитного договору. Станом на 30 жовтня 2020 року за Відповідачем рахується наступна заборгованість у сумі 30011 ( тридцять тисяч одинадцять) грн. 17 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 27742,14 грн.; заборгованості за відсотками - 1991,40 грн., розміру 3% річних на суму простроченого кредиту - 243,18 грн.; розміру 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 24,61 грн.; суми втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 9,84 гр. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 30011,17 грн. та понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито у справі спрощене позовне провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду представником позивача надіслано заяву про розгляд справи за відсутності представника АТ «Ощадбанк», на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу реєстрації, однак поштові конверти повернулись на адресу суду із зазначенням про закінчення терміну зберігання. Повідомлень щодо поважності причин відсутності відповідача , заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно з вимогами ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Представник позивача згідно з наданою заявою не заперечує проти заочного вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Судом встановлено, що 12 жовтня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву про приєднання № 550358909 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб , відповідно до якої Відповідачу було видано платіжну картку зі встановленим кредитом в сумі 32000,00 грн., яку перераховано на картковий рахунок № [NUMBER] зі сплатою 0,001% річних за користування кредитними коштами, строком на 60 місяців . Відповідачем порушуються умови Кредитного договору. Станом на 30 жовтня 2020 року за Відповідачем рахується наступна заборгованість у сумі 30011 ( тридцять тисяч одинадцять) грн. 17 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 27742,14 грн.; заборгованості за відсотками - 1991,40 грн., розміру 3% річних на суму простроченого кредиту - 243,18 грн.; розміру 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 24,61 грн.; суми втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 9,84 гр. Відповідно до п.1.20 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів не пізніше 25 числа кожного місяця. Відповідно до п.1.27 п.1.29 розділу ХХІІ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушує вимоги кредитного договору, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн., в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за сплату судового збору.

Outcome: approved