Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 195930 грн та судові витрати в сумі 1959,30 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 26 березня 2020 року між ним та відповідачем укладений договір позики № 950, зареєстрований приватним нотаріусом Піддубною Л.П. Відповідно до умов договору він передав [PERSON] в позику грошові кошти в розмірі 195930 грн, які вона зобов`язувалася повернути в повному розмірі до 27 квітня 2020 року. В порушення договірних зобов`язань відповідач в зазначений у договорі строк позику не повернула. Ухвалою від 5 жовтня 2020 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. 8 грудня 2020 року позивач подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про місце, дату та час судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 26 березня 2020 року між сторонами укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Піддубною Л.П. Відповідно до п.1.1 договору позики позикодавець (позивач) передав у власність позичальника (відповідача) власні грошові кошти в розмірі та в строки, установлені договором, а позичальник зобов`язується повернути їх позикодавцю в розмірі та в порядку, встановленому договором. Сума позики за договором становить 195930 грн. Відсотки не нараховуються (п.2.1, 2.2 договору позики). Згідно з п.3.1 договору позики факт одержання позики підтверджується підписами під цим договором. За п.4.1 договору позики сума позики, визначена в п.2.1 договору, повинна бути повернута позичальником позикодавцеві в гривнях в розмірі 195930 грн не пізніше 27 квітня 2020 року. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За положеннями ст.525, 526, аб.1 ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач всупереч наведеним нормам закону та умовам договору позики свої зобов`язання за договором не виконала та грошові кошти у визначений договором строк не повернула. Докази продовження строку повернення позики, можливість якого передбачена п.7.2 договору позики, відсутні. За таких обставин вимоги позивача про стягнення суми боргу за договором позики в розмірі 195930 грн обґрунтовані та підлягають задоволенню. За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено повністю, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 1959,30 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved