Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Мукачівської райдержадміністрації про негайне відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. В позові зазначають, що відповідачі є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, зокрема, не можуть забезпечити дитині належний рівень фізичного, соціального та інтелектуального розвитку. Крім того, не проявлять батьківської турботи, не доглядають за дитиною, чим свідомо ухиляються від виконання свого юридичного обов`язку по вихованню та утриманню дитини. Таким чином, така поведінка батьків свідчить про те, що вони свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, у зв`язку з чим залишення дитини разом з батьками може бути небезпечним для здоров`я дитини. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити з підстав, наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили та не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8\~ст.\~178\~ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник органу опіки та піклування Мукачівської райдержадміністрації в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити з підстав, наведених у позовній заяві. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст.\~12,\~13,\~44,\~76-82\~ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,\~що підтверджується\~ копією\~свідоцтва про\~народження дитини\~серії [NUMBER] \~від 02.06.2020\~року ( а.с. 6). Із акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 26.08.2020 року вбачається, що умови проживання у будинку за адресою [ADDRESS] незадовільні через неналежне виконання батьками своїх обов`язків, мати поводила себе агресивно, не йшла на контакт, відмовляється від проходження обстеження дитини відповідними спеціалістами, від матері взято пояснення, проведено профілактичну бесіду (а.с. 10). Із акту обстеження житлово-побутових умов проживання вбачається, що батько дитини не проживає разом з матір`ю та дитиною, зі слід діда [PERSON] мати дитини [PERSON] , [INFO] вживає наркотичні засоби, часто залишає сина без нагляду, у родині постійні конфлікти. ( а.с. 11). відповідно до рішення виконавчого комітету Горондівської сільської ради від 27.08.2020 року № 46 «Про негайне відібрання дитини» виконавчий комітет Горондівської сільської ради вирішив негайно відібрати малолітнього сина [PERSON] , 21.05.2020 року від батьків [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 12). З характеристики від 02.09.2020 року № 02-07/403, виданої виконкомом Великолучківської сільської ради відносно [PERSON] , вбачається, що він ніде не працює, періодично зловживає спиртними напоями, взагалі не цікавиться дитиною (а.с. 15). З характеристики від 02.09.2020 року № 02-07/403, виданої виконкомом Горондівської сільської ради відносно [PERSON] , вбачається, що вона ніде не працює, не проявляє турботи про дитину та не приймає ніякої участі у її вихованні, не піклується про стан її здоров`я (а.с. 16). Зі звернення сімейного лікаря [PERSON] від 26.08.2020 року вбачається, що при огляді дитини на дому встановлено, що стан дитини середнього ступеня важкості, дитина потребує спеціалізованої медичної допомоги, мати дитини відмовилася від госпіталізації або надання дитині будь-якої медичної допомоги (а.с. 27). З акту про факт передачі дитини [PERSON] від 28.08.2020 року вбачається, що Горондівська сільська рада в особі секретаря [PERSON] у присутності [PERSON] передали дитину [PERSON] , [INFO] , [PERSON] завідувачу приймального відділення КНП «ОДА м.Мукачева» (а.с. 17). Згідно із висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради за № 02-26/887705 від 20.10.2020 року орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати у [PERSON] , [PERSON] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.50-51). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Як правило, відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом, який має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. При цьому суд керується інтересами дитини. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа «Савіни проти України») у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Закон України «Про охорону дитинства» у ст. 11 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст. 14 Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно з ст. 9 Конвенції, Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не займаються вихованням та матеріальним утриманням дитини, не проявляють батьківської уваги та турботи у зв`язку з чим залишення дитини разом з батьками може бути небезпечним для здоров`я дитини, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як визначено у ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Outcome: approved