Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому згідно уточнень просить стягнути з останнього суму боргу за договором позики в сумі 94 620 грн., проценти у розмірі 17 100,04 грн. та пеню у розмірі 127 656,57 грн., що разом складає суму у розмірі 239 376,61 грн., а також судовий збір у розмірі 2 393,77 грн. та витрати на правову дорогу у розмірі 8000 грн., посилаючись на наступне. 20.08.2012 року [PERSON] позичив [PERSON] суму грошей у розмірі 6 000 доларів США строком до 20.08.2013 року, про що власноруч написав розписку. При спливі останнього строку повернення коштів, [PERSON] звернувся до [PERSON] з вимогою повернення позики, однак останній відповів відмовою, що змусило позивача звернутись до суду з зазначеним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів та пояснень представника позивача. 20.08.2012 року [PERSON] позичив [PERSON] суму грошей у розмірі 6 000 доларів США строком до 20.08.2013 року, про що власноруч написав розписку. За спливом строку останньої дати повернення коштів, позивач звернувся до відповідача з вимогою повернення йому коштів у розмірі 6 000 доларів США, на що позитивної відповіді не отримав. Таким чином, відповідач порушив зобов'язання щодо своєчасного повернення коштів. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, як це передбачено ст. 530 ЦК України. Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який прострочив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У порушення вищезазначених вимог, відповідач суму боргу до сьогодення позивачу не повернув. Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Позивач просив стягнути суму боргу в національній валюті за офіційний курсом НБУ станом на 11.11.2014 року (11,64 грн. за 1 долар США). Тобто, сума боргу у доларовому відношенні згідно розписки складає 6 000 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 11.11.2014 року складає 94 620 гривень. Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно договору позики від 20.08.2012 року [PERSON] зобов'язаний виплатити позивачу 7 відсотків від суму боргу за кожен місяць. Таким чином, сума заборгованості згідно розписки складає 239 376,61 грн. , з яких: 94 620 гривень - сума боргу ; 127 656,57 грн. - сума пені; 17 100,04 грн. - проценти за договором позики. Розгорнутий розрахунок заборгованості [PERSON] перед [PERSON] по договору позики від 20.08.2012 року міститься в матеріалах справи. Таким чином, суд, розглянувши позов в межах заявлених позивачем уточнених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості у розмірі 239 376,61 грн. Стосовно вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу суд зауважує наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу надано довідку з Громадської організації «Основа» від 09.12.2014 року, з якої вбачається, що [PERSON] працює в Громадській організації «Основа» з 21.01.2013 року на посаді юриста та диплом спеціаліста Національного університету «Одеська юридична академія», з якого вбачається, що [PERSON] отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобула кваліфікацію юрист. Представником позивача надано розрахунок суми винагороди за надану правову допомогу, згідно з яким на первісну консультацію витрачено 2 години, на вивчення та правовий аналіз документів витрачено 1 годину, на складання позовної заяви - 4 години, на підготовку процесуальних документів - 3 години, на представництво інтересів у судовому засіданні - 3 години. Таким чином, загальний обсяг часу, витраченого на правову допомогу складає 13 годин, з огляду на що витрати на правову допомогу, які підлягають стягненню складають 13 х 1218 х (40 / 100) = 6333,6 гривень. З приводу заявлених вимог про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1666,4 грн., закладених на представництво в суді апеляційної інстанції та на стадії виконання рішення, суд зауважує, що зазначені вимоги задоволенню на підлягають, оскільки стягнення таких витрат , які можливо відбудуться в майбутньому , не передбачено діючим законодавством . Також відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення судового збору у сумі 2 393,77 грн., що підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи.

Outcome: partial