Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсними розпоряження органу приватизації виконкому Одеської міської ради №171171 від 29.10.2002 року та свідоцтво про право власності на житло №9-5347 від 29.10.2002 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовуe тим, що у березні 2016 року з метою постановки за місцем роботи на облік співробітників, що потребують поліпшення житлових умов, ним було зібрано пакет необхідних документів, серед яких він отримав від свого батька [PERSON] копії правовстановлюючих документів на квартиру батьків, розташовану за адресою:\~[ADDRESS], а саме: копію заяви про передачу квартири у приватну власність, копію розпорядження органу приватизації виконкому Одеської міської та копію свідоцтва про право власності на житло. Зі змісту вказаних документів, він дізнався, що у жовтні 2002 року він приймав участь у приватизації вищевказаної квартири, тому, посилаючись на ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного жmoвorо фонду», зазначає, що він письмової згоди на передачу вказаної квартири у спільну власність не давав, будь-яких заяв на приватизацію квартири не підписував. Наполяraє, що ст.7 вищевказaнorо Закону визначені права наймачів, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло, та вважає, що такими діями відповідачів порушені його права на приватизацію державного житлового фонду. Додатково позивач просить поновити строк для звернення до суду, зазначаючи, що він був пропущений з поважнx причин, а саме з причини, що він фактично дізнався про порушення його прав у березні 2016 року. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно яких підтримав вимоги за позовом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали повністю, при цьому відповідач [PERSON] повідомив, що що у жовтні 2002 року здійснював приватизацію своєї квартири [ADDRESS], підписи від імені членів своєї сімї: дружини - [PERSON] та сина - [PERSON] у заяві про приватизацію вказаної квартири, він виконав власноручно, за їх відсутності та без їх відому. Представник департаменту міського господарства Одеської міської ради, вона ж представник КП «Міське агентство з приваmизації житла», у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмові пояснення, де позовні вимоги не визнала, пояснивши, що приватизація була проведена відповідно до документів, які були підготовлені. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до розпорядження органу приватизації №171171 від 29.10.2002 [PERSON] та членам його сімї [PERSON] та [PERSON], згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» безоплатно було передано в спільну часткову власність житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] на праві приватної спільної (часткової) власності в рівних частках. На підставі вказаного розпорядження, управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради (назва якого змінена на Департамент Міського господарства Одеської міської ради) 29.10.2002 року на імя [PERSON] 1.1, та членів його сімї [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло №9-5347 від 29.10.2002 року, відповідно до якого за ними було зареєстровано право спільної часткової власності на житлову квартиру за адресою: [ADDRESS], у рівних частках. Судом встановлено та сторонами у справі не заперечувалось, що заява (№352 від 24.10.2002 року про передачу квартири в приватну спільну часткову власність була підготовлена та подана в агентство з приватизації житла відповідачем [PERSON] 1.1., який визнав той факт, що підписи у вказаній вище заяві замість [PERSON] та [PERSON] були поставлені ним власноручно та без відома останніх, при цьому він зазначив, що про даний факт [PERSON] він ніколи не повідомляв, оскільки не вважав за потрібне. В свою чергу, [PERSON] про свою участь у приватизації вказаної квартири дізнався лише у березні 2016 року при отриманні копій документів від відповідача. Відтак, суд вважає, що зазначені обставини в силу ч.І ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Довіреності на вчинення певних дій від імені [PERSON] у відповідача [PERSON] на час підписання заяви про приватизацію квартири не було. В силу ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року №2482-ХІІ, передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Водночас, ст.7 вищевказаного Закону визначені права наймачів, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло, де ч.І встановлено: «За громадянами, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло, зберігається чинний порядок одержання і користування житлом на умовах найму». Таким чином, враховуючи ту обставину, що при приватизації спірного житла [PERSON] не підписував заяви про приватизацію квартири, тим самим не давав своєї згоди та не реалізував своє право на одноразову безоплатну приватизацію житла, суд вважає що були порушені його житлові права, які повинні бути поновлені шляхом визнання недійсними розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на спірну квартиру. Згідно ст.257 Цивільного Кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.4 ст.267 того ж Кодексу визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови в позові. Якщо суд визначає поважними причини пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Із заявою про сплив позовної давності відповідачі не звертались. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача законні та обґрунтовані, тому позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved