Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання непрацездатної дружини [PERSON], що здійснюється на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27.05.2010 року. В обгрунтування позову покликається на те, що з 19.04.1980 року перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.01.2010 року шлюб між ними було розірвано. На підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12.05.2010 року з нього стягують аліменти на утримання непрацездатної дружини в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 18.02.2009 р. На даний час він не працює, з 01.02.2015 року є пенсіонером по віку, окрім пенсії жодних доходів не отримує. Крім того, стан його здоров'я погіршився, йому встановлено діагноз гіпертонічна хвороба ІІ стадії, І ступеня. Всі свої доходи витрачає на ліки та оплату житлово-комунальних послуг, а тому, не має можливості сплачувати аліменти на користь [PERSON] У зв'язку із чим, просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона є непрацездатною, визнана інвалідом II групи безтерміново, окрім пенсії в розмірі 1211 грн. 99 коп. жодних доходів не отримує. Її стан здоров'я незадовільний, вона постійно перебуває на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні, що потребує значних коштів. Позивач використовує будь-які засоби для того, щоб припинити її право на утримання, зокрема, раніше його було знято з обліку у Львівському міському центрі зайнятості як безробітного у зв'язку з виявленням факту подання недостовірних даних. Окрім цього, позивач за весь час обов'язку сплати аліментів належним чином не виконував його. Вважає, що позивачем не надано жодних доказів того, що він неспроможний надавати матеріальну допомогу. Просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу; непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи; один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано Сихівського районного суду м. Львова від 27.01.2010 року. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 12 травня 2010 року вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на утримання непрацездатної дружини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 18 лютого 2009 року. Відповідно до ч.3 ст.82 Сімейного кодексу України право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. З огляду на вказане положення підставою припинення стягнення аліментів на утримання одного з подружжя є сукупність цих двох зазначених умов. Судом встановлено, що стан здоров'я відповідача незадовільний, остання є інвалідом ІІ групи загального захворювання безтерміново, отримує пенсію в розмірі 1211 грн., у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги. Із наданої позивачем довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 09.02.2016 року вбачається, що позивач отримує пенсію в розмірі 1917 грн., інших осіб на утриманні немає, а відтак, має можливість надавати відповідачу матеріальну допомогу розмірі 300 грн. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Однак, всупереч зазначеним нормам законодавства позивачем не надано суду доказів в підтвердження обставин щодо неспроможний надавати матеріальну допомогу, як і не надано сжодних належних та допустимих доказів в підтвердження факту несення ним витрат на оплату житлово-комунальних послуг та лікування. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що обставини, які б свідчили про підстави для припинення стягнення аліментів достатніми доказами не підтверджені, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed