Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 229\~566,66 грн., які [PERSON] отримала від продажу належної йому на праві власності 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.08.2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1384, належала 1/3 частина квартири [ADDRESS], яку він, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.08.2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 556, продав [PERSON] за 229\~566,66 грн., через свого представника за довіреністю [PERSON], яка отримані від покупця кошти йому не передала в порушення домовленості та положень ст. 1006 ЦК України. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду заяву, в якій не заперечував проти заочного розгляду справи, просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги з підстав зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, \~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Дослідивши матеріали справи та враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, яким задовольнити позовні вимоги, з наступних підстав. Згідно ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що 16.08.2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було видано на імя позивача свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS], зареєстроване в реєстрі за № 1384. Також, 16.08.2018 р. позивач видав на імя [PERSON] довіреність на розпорядження належною йому 1/3 частиною квартири [ADDRESS], яка була посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за № 1386. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~3\~ст.\~244\~ЦК України представництво,\~яке ґрунтується\~на договорі,\~може здійснюватися\~за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Частиною 1 статті 245 ЦК України передбачено, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобовязується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. У відповідності до ст. 1003 ЦК України юридичні дії, які належить вчинити повіреному за договором доручення, можуть бути визначені у виданій довірителем довіреності. Згідно змісту довіреності № 1386, відповідачка отримала повноваження на розпорядження належною позивачу 1/3 частиною квартири [ADDRESS], на підписання договору купівлі-продажу, відкриття на імя позивача банківських рахунків, сплату податків та отримання від покупця належних позивачу коштів, тобто вказана довіреність підтверджує факт укладення між позивачем і відповідачем договору доручення, форма якого відповідала вимогам закону. 29.08.2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] був посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 556 договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Відповідно до змісту вищевказаного Договору № 556, [PERSON] діяла від свого імені, як власника 2/3 частин квартири, так і від імені позивача, власника 1/3 частини квартири. Як зазначено в п. 3.1. Договору № 556, продаж квартири було здійснено за 688\~700 грн., які продавці отримала пропорційно часткам, шляхом зарахування на поточні рахунки продавців № 26208071587001 та № 26206071590001, відкриті у ПАТ «ЮНЕКС БАНК». Згідно листа ПАТ «ЮНЕКС БАНК» від 25.10.2018 р., відповідачка діючи на підставі довіреності № 1386 відкрила на імя позивача рахунок № 26206071590001, на який надійшло 229\~566,66 грн., в якості плати за продаж квартири за Договором № 556, та які на підставі заяви відповідачки про видачу готівки № 171948 від 29.08.2018 р. були нею зняті з рахунку. Зазначене також підтверджується довідкою ПАТ «ЮНЕКС БАНК» від 25.10.2018 р. про відсутність коштів на рахунку № 26206071590001, випискою по особовому рахунку за період з 29.08.2018 р. по 25.10.2018 р. та копією заяви на видачу готівки № 171948. На підставі ст. 1006 ЦК України повірений зобовязаний, крім іншого, негайно передати довірителеві все одержане у звязку з виконанням доручення. Згідно листа адвоката [PERSON] від 02.10.2018 р., відповідачці пропонувалося негайно виконати обовязок щодо передання позивачу усієї суми коштів отриманих за Договором № 556, який відповідачка отримала особисто 12.10.2018 р., що підтверджується поштовою накладною № 5064324. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Пунктом 5 частини 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що пособами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обовязку в натурі. За вказаних обставин, оскільки матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем обовязку з передачі позивачу коштів отриманих у звязку з виконанням доручення, а також враховуючи, що 1/3 частина від вартості квартири становить 229\~566,66 грн., суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають також стягненню витрати на сплату судового збору у сумі 2\~295,67 грн.

Outcome: approved