Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 4/10 частки домоволодіння, розташованого за адресою: Запорізька область, Мелітопольський р-н, с. Семенівка вул. Шевчука 17 в порядку спадкування після [PERSON], померлої 02.12.2004 року. Позовна заява обґрунтована тим, що 02.12.2004р. померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1-ЖС №265836, виданим 04.06.2013р. виконавчим комітетом Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, про що складено віповідний актовий запис за №72, копією свідоцтва про народження [PERSON], копією свідоцтва про шлюб «Веліхаєвої» (Жуковської) Ю.О., згідно якого вона змінила прізвище з «Жуковська» на «Веліхаєва», копією свідоцтва про укладення шлюбу померлою [PERSON], згідно якого вона змінила прізвище з «Жуковська» на «Сергійкіна» та копією свідоцтва про розірвання шлюбу. В наслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з належної їй 1/2 частки домоволодіння, розташованого за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Семенівка, вул. Шевчука, 6.17, що підтверджується копіями договору дарування житлового будинку та технічного паспорта. Враховуючи, що позивачка була ще неповнолітньою, після смерті [PERSON], вона до повноліття мешкала зі своєю сестрою, [PERSON], яка на спадщину не претендує та у встановлений строк з заявою про прийняття спадщини не зверталась. 12.10.2016 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області позов [PERSON] був задоволений частково та за нею було визнане право власності а 1/10 частину спірного житлового будинку. На час смерті [PERSON], [PERSON], була неповнолітньою, постійно проживаюча разом з померлою на час відкриття спадщини, тому також вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини була неповнолітньою та від прийняття спадщини не відмовлялась. Зараз, [PERSON] слідкує за домоволодінням, утримує його та сплачує всі необхідні комунальні платежі. Не зважаючи на своє право на спадщину, відповідачі мешкаючи на тимчасово окупованої території АР Крим, на спадщину не претендують, не бажають її оформлювати і взагалі не претендують на частку будинку в якому проживає позивачка Позивачка вказує, що до неї, як до спадкоємця яка прийняла спадщину, перейшло право на 4/10 частину домоволодіння за адресою: Запорізька область. Мелітопольський район, с. Семенівка, вул. Шевчука, б. 17. Зараз [PERSON] не має можливості належним чином оформити спадщину та своє право на домоволодіння, в зв'язку відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на домоволодіння, що стало підставою для звернення до суду. Позивачка та її представник у судове засідання не зявилися, надали заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, на позові наполягає. Відповідачі в судове засідання не зявились, до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що 02.12.2004 року померла [PERSON], яка являється матірю позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1-ЖС №265836, виданим 04.06.2013р. виконавчим комітетом Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис за №72, копією свідоцтва про народження [PERSON], копією свідоцтва про шлюб «Веліхаєвої» (Жуковської) Ю.О., згідно якого вона змінила прізвище з «Жуковська» на «Веліхаєва», копією свідоцтва про укладення шлюбу померлою [PERSON], згідно якого вона змінила прізвище з «Жуковська» на «Сергійкіна» та копією свідоцтва про розірвання шлюбу./а.с.7-11/ 29.05.2003р. шлюб між [PERSON] та [PERSON], був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після померлої. Крім позивачки спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В наслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з належної їй 1/2 частки домоволодіння, розташованого за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Семенівка, вул. Шевчука, 6.17, що підтверджується копіями договору дарування житлового будинку та технічного паспорта. В зазначеному будинку, мати з донькою проживали сумісно, що підтверджується довідкою з місця проживання. У квітні 2016 року [PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом про визнання за нею права власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Семенівка, вул. Шевчука, 6.17, в порядку спадкування після померлої. Під час розгляду справи, до суду від Мелітопольської районної державної нотаріальної контори надійшла копія садкової справи № 219. Зі змісту якої з'ясувалося, що заяву про прийняття спадщини було подано колишнім чоловіком померлої, який діяв в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Також, в спадкової справи наявна довідка про осіб, які постійно проживали і були прописані разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в якої значиться, що разом з померлою була зареєстрована [PERSON]. 12.10.2016р. рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області позов [PERSON] був задоволений частково та за нею було визнане право власності а 1/10 частину спірного житлового будинку. На час смерті [PERSON], [PERSON], була неповнолітньою, постійно проживаюча разом з померлою на час відкриття спадщини, тому також вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини була неповнолітньою та від прийняття спадщини не відмовлялась. Зараз, [PERSON] слідкує за домоволодінням, утримує його та сплачує всі необхідні комунальні платежі. Не зважаючи на своє право на спадщину, відповідачі мешкаючи на тимчасово окупованої території АР Крим, на спадщину не претендують, не бажають її оформлювати і взагалі не претендують на частку будинку в якому проживає позивачка Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування слід задовольнити.

Outcome: approved