overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 12 серпня 1995 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного подружнього життя мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих причин, що між ними склалися неприязні стосунки з причин різних поглядів на життя та сім'ю, у зв'язку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного, все це призвело до втрати взаємних почуттів, тому, на думку позивача, збереження сім'ї суперечить їх з відповідачем інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка до початку розгляду справи в залі судового засідання висловлювалася брутальною нецензурною лайкою, а тому була видалена із залу судового засідання. За тих підстав відповідачка вважається такою, що в судове засідання не з'явилася. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, 12 серпня 1995 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №34. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Глевахівською селищною радою Васильківського району Київської області, батьками [PERSON], [INFO], є громадяни [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи носять формальний характер, фактично припинені, і, на думку суду, існування сім'ї між ними в майбутньому неможливе, окрім того, судом також враховано, що ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2013 року сторонам по справі був призначений строк на примирення, однак після спливу терміну позивач наполягав на розірванні шлюбу між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 13.05.2008 року між ним та відповідачкою укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким вона отримала кредит в сумі 10000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка грубо порушила умови договору, перестала щомісячно сплачувати зазначені платежі. Станом на 30.04.2014 року заборгованість відповідачки становить 18019,39 грн., яка складається із наступного: заборгованості за кредитом - 8639,43грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 6356,83 грн.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 1926,97 грн.; штрафу (фіксована частина) - 250 грн. та штрафу (процентна складова) - 846,16 грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути із відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 18019,39 грн. та сплачений ними судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує,просить даний позов задовольнити Відповідачка в судове засідання не з'являється, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив: що 13.05.2008 року між сторонами укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким відповідачка отримала кредит в сумі 10000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.20-31). Відповідачка грубо порушила умови договору, перестала щомісячно сплачувати зазначені платежі. Станом на 30.04.2014 року заборгованість відповідачки становить 18019,39 грн., яка складається із наступного: заборгованості за кредитом - 8639,43грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 6356,83 грн.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 1926,97 грн.; штрафу (фіксована частина) - 250 грн. та штрафу (процентна складова) - 846,16 грн., що підтверджується довідкою розрахунком (а.с.8-17). Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст. 509, 526,610,611,625,626,629,ч.2ст.651,625,1049, 1050,1054 ЦК України. Оцінивши докази в їх сукупності,суд приходить до висновку,що позов підлягає задоволенню. Суд вважає порушення відповідачкою строків погашення заборгованості по договору за користування кредитом є істотним порушенням умов договору, тому стягує із неї заборгованість в сумі 18019,39 грн. Задовольняючи позов суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 13.06.2016 року та 03.04.2016 року сторони уклали договори позики, згідно яких відповідач отримав від позивача позику на загальну суму 8500 грн., з яких 03.04.2016 року в сумі 3200 грн. зі строком повернення до 10.04.2016 року та 13.06.2016 року в сумі 5300 грн. зі строком повернення до 14.06.2016 року На підтвердження отримання позик відповідачем складено розписки про отримання позик. Вказуючи на те, що відповідачем порушено умови договорів щодо строку повернення коштів, просить стягнути суму боргу в розмірі 8500 грн. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.04.2016 року сторони уклали договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача позику в розмірі 3200 грн. зі строком повернення до 10.04.2016 року. 13.06.2016 року сторони уклали договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача позику в розмірі 5300 грн. зі строком повернення протягом доби. На підтвердження отримання позик відповідачем 03.04.2016 року та 13.06.2016 року складено розписки про отримання позик. Згідно ч. 1 ст.1047 ЦК України на\~\~підтвердження\~\~укладення\~договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 позичальник\~\~зобов'язаний\~\~повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 13.07.2007 року позивач придбав у відповідача належний останньому автомобіль марки і моделі SUBARU LIBERO, рік випуску 1988, шасі (кузов) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. На підтвердження укладання договору купівлі-продажу відповідач видав позивачу довіреність від 13.07.2007 року та розписку від 13.07.2007 року про отримання від позивача 1500 доларів США за вказаний автомобіль. Позивач просить суд визнати вказану розписку від 13.07.2007 року договором купівлі-продажу вказаного автомобілю та визнати укладеним договір купівлі продажу між [PERSON] та [PERSON] на автомобіль марки і моделі SUBARU LIBERO, рік випуску 1988, шасі (кузов) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, в якій позов підтримав та просив слухати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про визнання позову. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого. Судом встановлено, що 13.07.2007 року позивач придбав у відповідача належний останньому автомобіль марки і моделі SUBARU LIBERO, рік випуску 1988, шасі (кузов) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. На підтвердження укладання договору купівлі-продажу відповідач видав позивачу довіреність від 13.07.2007 року та розписку від 13.07.2007 року про отримання від позивача 1500 доларів США за вказаний автомобіль. Ці обставини підтверджуються розпискою відповідача від 13.07.2007 року, довіреністю відповідача на вказаний автомобіль від 13.07.2007 року, визнав ці обставини і відповідача. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ст.218 ЦК України передбачає, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Тому суд дійшов висновку, що вказані вище докази у вигляді розписки та довіреності, надані позивачем, беззаперечно підтверджують факт укладання договору купівлі-продажу автомобіля між сторонами. Тому суд вважає необхідним задовольнити позов в частині визнання договору укладеним. В частині визнання розписки договором суд відмовляє в задоволенні позову, оскільки розписка не є договором, а є лише доказом на підтвердження його укладання. На підстав викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 13.09.2006 року між ним та відповідачкою укладений кредитний договір №ZRGWRX05091409, згідно з яким відповідачка отримала кредит в сумі 2134 грн. , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка грубо порушила умови договору, перестала щомісячно сплачувати зазначені платежі. Станом на 19.03.2014 року заборгованість відповідачки становить 24471,85грн., яка складається із наступного: заборгованості за кредитом -1628,54грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом -8084,42 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 845,10 грн; пені за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором - 12272,27 грн; штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 1141,52 грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути із відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 24471,85 грн. та сплачений ними судовий збір у розмірі 244,72 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить даний позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'являється, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив: що 13.09.2006 року між сторонами укладений кредитний договір №ZRGWRX05091409, згідно з яким відповідачка отримала кредит в сумі 2134 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.(а.с.6-9) Відповідачка грубо порушила умови договору, перестала щомісячно сплачувати зазначені платежі. Станом на 19.03.2014 року заборгованість відповідачки становить 24471,85грн., яка складається із наступного: заборгованості за кредитом -1628,54грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом -8084,42 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 845,10 грн; пені за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором - 12272,27 грн; штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 1141,52 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с.5) Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст. 509, 526,610,611,625,626,629,ч.2ст.651,625,1049, 1050,1054 ЦК України. Оцінивши докази в їх сукупності,суд приходить до висновку,що позов підлягає задоволенню. Суд вважає порушення відповідачкою строків погашення заборгованості по договору за користування кредитом є істотним порушенням умов договору, тому стягує із неї заборгованість в сумі 24471,85 грн. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 244,72 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 13.09.2011 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № AN7MCC9GEG0015, на підставі якого її було надано кредит в сумі 10000,00 гривень з зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак в повному обсязі та належним чином відповідач свої обов'язки не виконує, у зв'язку із чим станом на 01.08.2014 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 20100,19 грн. Просив суд стягнути з відповідача у відшкодування заборгованості за кредитним договором 20100,19 грн., а також понесені судові витрати - судовий збір в сумі 243,60 гривень. Представник позивача Смирнова Н.В. в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи повідомлена про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явилася, із будь-якими заявами на адресу суду не зверталася, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, 13.09.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № AN7MCC9GEG0015, на підставі якого [PERSON] отримала кредит в сумі 10000,00 грн. Однак відповідач до теперішнього часу взяті на себе зобов'язання належним чином та в повному обсязі не виконує, не одноразово затримував сплату кредиту та відсотків за кредитом, кредит не повернув і заборгованість не відшкодував. Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обов'язки, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов'язання. Сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком банку та складає 20100,19 грн. (а.с. 6). Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в повному обсязі, стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № AN7MCC9GEG0015 від 13.09.2011 року в сумі 20100,19 грн. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати - судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 13.09.2011 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак в повному обсязі та належним чином відповідач свої обов'язки не виконує, у зв'язку із чим станом на 30.11.2014 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 23481,76 грн. Просив суд стягнути з відповідача у відшкодування заборгованості за кредитним договором в сумі 23481,76 грн. а також понесені судові витрати - судовий збір в сумі 243,60 гривень. Представник позивача Смирнова Н.В. в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи повідомлена про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явилася, із будь-якими заявами на адресу суду не зверталася, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, 13.09.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого [PERSON] отримала кредит. Однак відповідач до теперішнього часу взяті на себе зобов'язання належним чином та в повному обсязі не виконує, не одноразово затримувала сплату кредиту та відсотків за кредитом, кредит не повернула і заборгованість не відшкодувала. Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обов'язки, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов'язання. Сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком банку та складає 23481,76 грн. (а. с. 5-7). Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в повному обсязі, стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 13.09.2011 року в сумі 23481,76 грн. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати - судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 13.10.2011 року між ним та відповідачем укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 5200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач грубо порушив умови договору, перестав щомісячно сплачувати зазначені платежі. У зв»язку із зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 28.02.2017 року становить 66855,92 грн. та складається із: заборгованості за кредитом - 5088,85 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 54362,26грн.; заборгованості за пенею та комісією - 3745грн; штрафу ( фіксована частина) - 500 грн.; штрафу ( процентна складова) - 3159,81 грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути із відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором в сумі 66855,92 грн. та сплачений ними судовий збір у розмірі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить даний позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'являється, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив: що 13.10.2011 року між сторонами укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 5200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач грубо порушив умови договору, перестав щомісячно сплачувати зазначені платежі. У зв»язку із зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 28.02.2017 року становить 66855,92 грн. та складається із: заборгованості за кредитом - 5088,85 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 54362,26грн.; заборгованості за пенею та комісією - 3745грн; штрафу ( фіксована частина) - 500 грн.; штрафу ( процентна складова) - 3159,81 грн, що підтверджується довідкою розрахунком (а.с.4-5). Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст. 509, 526,610,611,625,626,629,ч.2ст.651,625,1049, 1050,1054 ЦК України. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає порушення відповідачем строків погашення заборгованості по договору за користування кредитом є істотним порушенням умов договору, тому стягує із нього заборгованість в сумі 66855,92 грн. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1600 грн.

Outcome: approved