Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16642, 24 грн. за кредитним договором № б/н від 11.08.2010 року та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що позивач отримав кредит у розмірі 8700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти на погашення заборгованості за борговими зобовязаннями, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 5). Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлеий належним чином. Заяву про розгляд справи у його відсутності до суду не надав, причину неявки суду не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справ доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158,169,224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.08.2010 року відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг чим підтвердив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Відповідно до вказаного договору відповідачу надано кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.12.2.1. договору клієнт сплачує банку проценти у подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Пунктами договору 2.1.1.7.6. та 2.1.1.12.6.1 передбачено стягнення штрафів у розмірі 500,00 грн., 5% від суми позову та стягнення пені, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховуються на день нарахування відсотків за кредитом. Зі змісту розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.08.2010 року, заборгованість позивача станом на 15.08.2017 року становить 16642, 24 грн. та складається з заборгованості за кредитом 8390, 65 грн., пені 7683, 34 грн., заборгованість по судовим штрафам: 500 грн. (фіксована ставка) та 768, 68 грн. (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що відповідач допустив неналежне виконання зобовязань, у звязку з чим утворилась заборгованість, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК Українисуд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору, у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved