Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 6 050,39 грн. за договором № 957473 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 19 червня 2014 року зі змінами від 03 вересня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.06.2014 між банком та відповідачем було укладено договір № 957473 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до додаткового договору № 1 від 03.09.2014 сторони внесли зміни до договору, в тому числі банк встановив позичальнику кредит в розмірі 4 000 грн. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії банківської платіжної картки, а при її перевипуску кредитна лінія відновлюється. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і становить 28% річних, сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом становить 35% річних. У разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту. Згідно з випискою по картковому рахунку № 0130-26251501277608 за період з 10.06.2014 по 13.09.2017 відповідач активно користувався карткою, здійснював зняття готівки, проводив платежі, що підтверджує використання ним кредитних коштів. Оскільки термін дії платіжної картки до 30.06.2017, нова картка не перевипускалась, а клієнт заборгованість за кредитом не погасив, 26.07.2017 банк направив відповідачу вимогу № 41.2/6099 про усунення порушень за договором, якою вимагав повернення всієї суми кредиту та здійснення платежів за нарахованими процентами за користування кредитом та інших платежів за договором в розмірі 5 778,01 станом на 04.07.2017, проте вказаний лист повернувся банку за закінченням встановленого строку зберігання. Станом на 06.09.2017 розмір заборгованості відповідача становить 6 050,39, з яких: залишок боргу за кредитом 3 508,12 грн.; залишок відсотків за користування кредитом 83,43 грн.; залишок прострочених платежів по відсотках 1 768,08 грн.; розмір простроченої комісії за користування рахунком 6,00 грн.; розмір нарахованої пені за прострочення сплати боргу 440,19 грн.; розрахунок сум інфляційних втрат від прострочення сум заборгованості за кредитом 197,18 грн.; розрахунок трьох процентів річних від прострочення сум заборгованості за кредитним договором 47,39 грн. У звязку із вищенаведеним, банк вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. У судове засідання представник позивача не зявилася; подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином у порядку ст.ст. 75-76 Цивільного процесуального кодексу України викликалася до суду, а тому згідно із ст.224 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає можливим розглядати справу заочно у його відсутності за наявності у справі достатніх матеріалів. У звязку із неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, зясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 19 червня 2014 року між сторонами укладено договір № 957473 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, а також додатковий договір № 1 від 03.09.2014, яким сторони внесли зміни до договору, в тому числі банк встановив позичальнику кредит в розмірі 4 000 грн. Пунктом 4.4. вказаного додаткового договору передбачено, що клієнт зобовязаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк. В разі порушення строку сплати платежів за договором клієнт зобовязаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. В п. 4.6 вказано, що у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України). У відповідності до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що позивачем умови укладеного договору виконано, проте відповідач взяті на себе зобовязання за договором не виконував, а відтак, згідно з розрахунком позивача, станом на 06 вересня 2017 року має заборгованість 6 050,39 грн., з яких: залишок боргу за кредитом 3 508,12 грн.; залишок відсотків за користування кредитом 83,43 грн.; залишок прострочених платежів по відсотках 1 768,08 грн.; розмір простроченої комісії за користування рахунком 6,00 грн.; розмір нарахованої пені за прострочення сплати боргу 440,19 грн.; розрахунок сум інфляційних втрат від прострочення сум заборгованості за кредитом 197,18 грн.; розрахунок трьох процентів річних від прострочення сум заборгованості за кредитним договором 47,39 грн. Враховуючи наведене, доводи позивача щодо стягнення суми боргу у розмірі 6 050,39 грн. з відповідача є підставними. Крім цього, згідно зі ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 1600 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 11, 207, 525, 526, 530, 611, 612, 625, 1046-1050, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved