Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути в його розпорядження з [PERSON] щомісячно аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивований тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі в період якого у них народились двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на утриманні батька. Відповідачка не надає допомоги на утримання своїх доньок, внаслідок чого позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони 06.05.2001 року зареєстрували шлюб (на 5 а.с.). Також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (на 4 а.с.). Діти перебувають на її утриманні батька. Відповідач у свою чергу не надає позивачеві допомоги по утриманню їхніх спільних дітей. До правовідносин, які виникли, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України щодо обовязку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України передбачено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно з частинами першою та другою статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Суд критично відноситься до формулювання про стягнення аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки такий мінімум застосовується при визначенні аліментів, які стягуються у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (ст. 183 СК України), які позивач не заявляв. При визначенні розміру аліментів на дитину суд розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи. З врахуванням вищенаведеного та з урахуванням рівності обовязку батьків в утриманні своєї дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на дітей підлягають до часткового задоволення, стягуючи з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 2500 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь держави 440,50 грн судового збору розрахованого пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial