Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 24.01.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції, актовий запис №5. В обґрунтування вимог позивач пояснив, що спільне життя з відповідачем не склалось, між ними виникають постійні суперечки. Спільне господарство сторони не ведуть, подальше проживання та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Від сторін надійшли заяви про проведення розгляду справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24.01.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №5 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Згідно ст. 51 Конституції України\~ та\~ ст. 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. З урахуванням викладеного та того, що добровільність шлюбу є \~однією з основних його засад, оскільки сторони не бажають зберегти шлюб, суд дійшов висновку про доцільність розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України та ч. 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 352,40 грн.

Outcome: approved