Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою у якій прохає здійснити тлумачення заповіту складеного [PERSON], 21.11.2014 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 197, щодо визнання земельних ділянок, площами: 3,38 га та 0,56 га, замість державних актів на право приватної власності на землю: серія Р2 № 782546, виданого 30.12.2002 р. Печенізькою райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації № 389 від 23.12.2002 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1014; серія Р2 №769988, виданого 30.12.2002 р. Печенізькою райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації № 389 від 23.12.2002 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 957. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 21.11.2014 року його бабуся, [PERSON] склала заповіт в якому заповіла йому, [PERSON] на випадок її смерті належне їй за законом майно, а саме належні державні акти на право приватної власності на землю. 27.11.2014 року [PERSON] померла, у звязку з чим, він звернувся до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом зазначених земельних ділянок, але йому було відмовлено, оскільки заповідачем у заповіті не вірно вказано майно. Позивач вважає, що за своїм змістом розпорядження [PERSON] було спрямоване на те, щоб заповісти йому земельні ділянки, площами: 3,38 га та 0,5 га, право власності яких підтверджувалися державними актами на право приватної власності на землю. Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на підстави зазначені в позові, просив вимоги задовольнити. Представник відповідача - Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області в судове засідання не зявився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просить ухвалити рішення відповідно до вимог закону.. Третя особа - приватний нотаріус Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON]П в судове засідання не зявився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. За таких підстав та за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність третьої особи та представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів.. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27.11.2014 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 465138, виданого виконавчим комітетом Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області ( а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на дві земельної ділянки: 3,38 га та 0,56 га, що розташовані на території Мартівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на зазначені земельні ділянки підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія Р2 № 782546, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1014 та державним актом на право приватної власності на землю серія Р2 №769988, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 957, виданих 30.12.2002 р. Печенізькою райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації № 389 від 23.12.2002 р. ( а.с. 8, 9). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 21.11.2014 року секретарем виконавчого комітету Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, зареєстрований в реєстрі за № 197, згідно якого заповіла [PERSON], [INFO] належні їй державні акти на право приватної власності на землю: серія Р2 № 782546, виданого 30 грудня 2002 року Печенізькою райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації № 389 від 23.12.2002 р та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1014; серія Р2 № 769988, виданого 30 грудня 2002 року Печенізькою райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації № 389 від 23.12.2002р.. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 957 ( а.с.3). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 41088579, виданої 30.07.2015 р. приватним нотаріусом [PERSON], заповіт, що склала [PERSON], посвідчений 21.11.2014 року секретарем виконавчого комітету Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, зареєстрований в реєстрі за № 97, на день смерті заповідача не змінено та не скасовано (а.с.37). З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Печенізького районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], але йому було відмовлено, оскільки заповідачем не вірно вказане майно у заповіті. Відповідно до \~ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст.123 цього Кодексу. Виходячи з аналізу положень ст. ст.\~213,\~1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому ч. 2\~ст. 213 ЦК України\~не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, оскільки заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). В судовому засіданні було доведено, що [PERSON] складаючи заповіт, самостійно та вільно виявила волю щодо настання реальних наслідків вчиненого нею правочину, що у разі\~\~її смерті позивач успадкує не державні акти на право приватної власності на землю, як правовстановлюючі документи, а саме земельні ділянки, право на які посвідчені цими актами, що на час складання заповіту перебували у неї у власності та входять до складу спадщини. Виходячи з цього, суд дійшов висновку, що секретарем виконавчого комітету Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області було помилково здійснено запис про заповідання [PERSON] на випадок її смерті належні їй державні акти на право приватної власності на землю [PERSON]. Дійсне волевиявлення заповідача було спрямоване на розпорядження саме земельною ділянкою. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. На підставі ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Враховуючи вищезазначене, те, що відповідачем заперечень на позов не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів і вважає за необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved