Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 94100 грн., 786 грн. 3 % річних, 9907,06 грн. пені та 3143,84 грн. витрат від інфляції. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 1 червня 2015 року між ним та ПП «Гефест-Профі» укладено договір оренди належного йому приміщення. Відповідно до п.4 договору та додатку № 3 розмір орендної плати за місяць становить 18820 грн. Протягом пяти місяців з 1 березня 2016 року по 7 вересня 2016 року відповідач не оплачував орендну плату, внаслідок чого виникла заборгованість. Оскільки відповідач прострочив виконання зобовязання, він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та з аналогічних підстав. Пояснив, що в травні 2016 року на адресу орендаря направив претензію з вимогою сплатити заборгованість по орендній платі, але відповідач на лист не відповів і на дзвінки не реагує. Приміщення відповідач використовував до вересня 2016 року, хоча діяльність після травня 2016 року підприємство не проводило, але в боксах були їх речі. З вересня 2016 року приміщення здано в оренду іншим орендарям. Вважає, що договір оренди діяв до 1 серпня 2016 року, після чого був достроково ним припинений внаслідок невиконання орендарем умов договору. Представник позивача пояснив, що відповідно до додаткових угод розмір орендної плати з 1 січня 2016 року становить 18820 грн. Додаткові угоди укладені відповідно до умов договору, не оспорювалися сторонами і чинними. Більше того, з 1 січня 2016 року відповідач вносив орендну плату саме в новому розмірі. Відповідно до п.3.4 та п.7.2 договір був автоматично продовжений на новий термін та діяв до 1 серпня 2016 року, а тому відповідач зобовязаний сплатити орендну плату за період з 1 березня 2016 року по 1 серпня 2016 року та всі нараховані на суму заборгованості штрафні санкції. Повідомлення про припинення договору оренди відповідач не направляв і акт прийому-передачі предмету оренди між сторонами не підписувався. Просять позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що за п.4.1 договору оренди розмір орендної плати становить 16700 грн. в місяць. Додатки до договору є недійсними, оскільки не містять дати їх підписання та інших необхідних реквізитів. Термін дії договору згідно з п.3.4 міг бути подовжений за письмовою згодою сторін, якої укладено не було, а отже, договір оренди діяв до 1 червня 2016 року. Приміщення було звільнено підприємством до травня 2016 року і надалі не використовувалося. Крім того, позивачем невірно розраховано санкції, оскільки орендна плата за умовами договору сплачується не пізніше 10 числа наступного місяця. Про звільнення приміщення повідомили орендодавця усно, акту-прийому передачі не складали. До 1 березня 2016 року заборгованості по орендній платі не було. Свідок [PERSON] показав, що працює інженером з охорони праці ПП «Гефест-Профі». До травня 2016 року підприємство використовувало для своєї діяльності приміщення по провул.Робітничий, 3б в м.Рівне. В кінці квітня 2016 року з орендованих приміщень було вивезено останні речі, він особисто контролював перевезення обладнання. Ключі від боксів були передані на пост охорони. Свідок [PERSON] показав, що як водій брав участь у перевезенні обладнання ПП «Гефест-Профі» з провул.Робітничий в м.Рівне. Демонтаж і вивезення обладнання тривало з березня по 20 квітня 2016 року, останнім вивозили офіс ( бухгалтерію ). Свідок [PERSON] показав, що з кінця вересня 2016 року товариство, в якому він працює головним механіком, орендує приміщення позивача по провул.Робітничий, 3б. Планували укласти договір оренди ще у серпні, але в боксах знаходилося майно попередньої фірми та багато залишеного сміття. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 1 червня 2015 року сторони уклали договір № 1 оренди нежитлового приміщення, за умовами якого [PERSON] надав ПП «Гефест-Профі» у тимчасове платне користування нежитлове приміщення за адресою м.Рівне, провул.Робітничий, 3б ( далі - договір оренди ). Відповідно до п.3.1 договору оренди термін дії договору становить один рік з дня підписання акту. Акт прийому-передачі майна підписаний сторонами 1 червня 2015 року. Згідно із п.3.2 договору оренди якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна сторона не заявить про намір розірвати даний договір, то він вважається продовженим ( пролонгованим ) ще на один календарний рік на таких самих умовах. Пунктом 3.4 договору оренди передбачена можливість подовження дії договору за письмовою згодою обох сторін, що оформлюється додатковою угодою до договору. Термін дії договору оренди на підставі п.3.4 не продовжувався, що не заперечувалося сторонами. Дія договору відповідно до п.3.3 договору оренди може бути припинена, зокрема, у разі закінчення строку, на який його укладено. Відповідно до ст.764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. В судовому засіданні встановлено, що ПП «Гефест-Профі» до закінчення дії договору в травні 2016 року звільнило орендоване приміщення і своєї господарської діяльності у ньому після цього не проводило, що підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та не заперечував позивач. Доказів на спростування вказаної обставини суду не надано. Покликання позивача на те, що в орендованому приміщенні залишалися деякі речі орендаря та сміття, як на підставу для продовження дії договору оренди, суд до уваги не приймає, оскільки зазначене не є доказом використання майна, а свідчить про порушення відповідачем умов договору щодо передачі обєкта оренди у належному стані, що, в свою чергу, не може бути підставою для продовження строку дії договору. Не заслуговують також на увагу твердження позивача про те, що строк дії договору оренди має бути продовжений ще на один місяць згідно п.7.2 договору оренди, так як з вини орендаря не було підписано акт прийому-передачі приміщення. Умовами договору оренди не передбачено терміну підписання акту прийому-передачі у разі припинення строку дії договору, а тому суд не може визначити момент прострочення орендарем такого підписання та відповідно продовження на один місяць строку дії договору. За таких обставин суд вважає, що дія укладеного між сторонами договору оренди була припинена закінченням строку, на який його укладено, - 1 червня 2016 року. Представником відповідача визнано, що за період з 1 березня 2016 року по 1 червня 2016 року орендна плата ПП «Гефест-Профі» на рахунок позивача не вносилася. Відповідно до п.4.1 договору оренди розмір орендної плати становить 16700 грн. за один місяць і підлягає коригуванню згідно з пунктом 4.4. Згідно із п.12.3 договору оренди будь-які зміни та доповнення до цього договору дійсні тільки за умови, що вони зроблені в письмовій формі шляхом підписання обома сторонами додаткової угоди. Додатком № 3 до договору № 1 від 1 червня 2015 року сторони узгодили, що з 1 січня 2016 року орендна плата збільшується і становитиме 18820 грн. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо недійсності з моменту укладення додатків до договору з мотивів відсутності дати їх укладання. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом ( ч.1 ст.651 ЦК України ). У разі зміни договору зобовязання сторін змінюється відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо ( ч.1 ст.653 ЦК України ). Відповідно до положень ч.3 ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобовязання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором або не обумовлено характером його зміни. Зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщ інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Додаток № 3 до договору оренди укладений у письмовій формі, містить підписи сторін та дату, з якої змінюється зобовязання сторін - розмір орендної плати, а тому суд не вбачає підстав для визнання його недійсним. Відсутність дати підписання додатку до договору оренди не тягне за собою визнання його недійсним, оскільки не є істотною умовою договору в розумінні ст.638 ЦК України. Крім того, в судовому засіданні встановлено і не заперечувалося представником відповідача, що з 1 січня 2016 року ПП «Гефест-Профі» перераховувало на рахунок [PERSON] орендну плату в розмірі 18820 грн., про що також свідчить виписка по картковому рахунку позивача ( з вирахуванням податку з доходів фізичних осіб в сумі 3387,60 грн. та військового збору в сумі 282,3 грн. ). Підписання сторонами «додатку», а не «додаткової угоди», не змінює суті досягнутих між сторонами домовленостей та не має значення при визначені правової природи укладеної між сторонами угоди. Таким чином, заборгованість відповідача з орендної плати за період з 1 березня 2016 року по 1 червня 2016 року становить 56460 грн. ( 18820 грн. х 3 місяці ). У відповідності до ст.525, 526, абз.1 ч.1 ст.530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Всупереч умовам договору та наведеним нормам закону ПП «Гефест-Профі» було порушено строки сплати орендної плати, а тому позовна вимога про стягнення заборгованості з орендної плати обґрунтована та підлягає задоволенню частково в сумі 56460 грн. Згідно із ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.8.1.1 договору оренди у випадку прострочення по оплаті орендних платежів орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати. За положеннями ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення сплати заборгованості з орендної плати. Однак, суд не погоджується з проведеним позивачем розрахунком вказаних сум, оскільки ним невірно зазначений період прострочення та сума боргу за різні періоди. За передбаченими в п.4.2 договору оренди умовами орендна плата сплачується готівкою або по перерахунку вказаним орендодавцем не пізніше 10 числа наступного місяця за звітним. Отже, прострочення сплати орендної плати настає з 11 числа наступного за звітним місяця, в даному випадку - з 11 квітня 2016 року, 11 травня 2016 року та 11 червня 2016 року відповідно. При цьому, сума боргу за вказані періоди розраховується наростаючим підсумком, виходячи із розміру простроченої орендної плати ( 18820 грн. за березень, 37640 грн. за березень та квітень, 56460 грн. за березень-травень ). Виходячи із зазначеного, сума пені за прострочення сплати орендної плати становить 6401,39 грн. ( 681,84 грн. за період з 11 квітня 2016 року по 11 травня 2016 року із суми боргу 18820 грн. + 1183,86 грн. за період з 11 травня 2016 року по 11 червня 2016 року із суми боргу 37640 грн. + 4595,69 грн. за період з 11 червня 2016 року по 1 вересня 2016 року із суми боргу 56460 грн. ). За цим же алгоритмом розрахунку 3 % річних складають 564 грн. та інфляційні втрати - 678,18 грн. Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню. За правилами ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial