Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути в порядку зворотної вимоги (регресу) з [PERSON] на користь військової частини [NUMBER] вартість виплаченого відшкодування у розмірі 18124,99 грн. та стягнути з [PERSON] на користь військової частини [NUMBER] судовий збір у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20 жовтня 2016 року о 13 годин 20 хвилин в м. Звенигородка Черкаської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», реєстраційний № [NUMBER] та транспортного засобу «КРАЗ», реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок 4 дорожньо-транспортної пригоди наведені автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Корольовського районного суду м. Житомир у справі № 296/3491/17 від 05.05.2017 року справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністравтиної відповідальності. Відшкодування завданої шкоди потерпілій особі [PERSON] здійснило Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) в розмірі 16203,99 гривень. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.09.2020 року №906/1322/19 позов задоволено повністю, стягнуто з Військової частини [NUMBER] на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України - 16203,99 грн. виплаченого страхового відшкодування та - 1921,00 грн. судового збору. На виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 11.09.2020 №906/1322/19 військова частини [NUMBER] здійснила на користь МТСБУ відшкодування шкоди завданої військовослужбовцем військової частини [NUMBER] [PERSON] у розмірі 16203 (шістнадцять тисяч двісті три) грн. 99 коп. страхового відшкодування та - 1921 (тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.. 00 коп. судового збору, що підтверджується повідомленням про безспірне списання коштів з рахунка боржника згідно меморіального ордера від 10 грудня 2020 року № 835859суму 18124 грн. 99 коп. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] № 415 від 11.10.2016 року автомобіль марки КрАЗ-Spartan-APC, державний реєстраційний номер [NUMBER] закріплений за солдатом [PERSON] . Оскільки [PERSON] , який був солдатом військової частини [NUMBER] (звільнений з 28.04.2017 року у запас), у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право вимоги до військової частини [NUMBER] відшкодувати завдану шкоду в порядку регресу, яку і було за рішенням суду відшкодовано. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.01.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання представник позивача не з`явився, у матеріалах справи міститься заява, у якій він просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав, окрім того судом було зроблено оголошення на сайті у зв`язку із чим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленою про розгляд справи. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, оскільки існує сукупність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку представника позивача, який у заяві вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Враховуючи вищевикладене та з урахуванням приписів ЦПК України, відповідача суд вважає повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 20 жовтня 2016 року о 13 годин 20 хвилин в м. Звенигородка Черкаської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», реєстраційний № [NUMBER] та транспортного засобу «КРАЗ», реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок 4 дорожньо-транспортної пригоди наведені автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Корольовського районного суду м. Житомир у справі № 296/3491/17 від 05.05.2017 року справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністравтиної відповідальності. 31.01.2017 року було складено звіт про оцінку збитків завданих власнику транспортного засобу [PERSON] , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту ТЗ «ВАЗ 2018» ідентифікаційний номер [NUMBER] станом на 20.10.2016, з урахуванням фізичного зносу складників, становить 19015,38 грн., у тому числі податок на додану вартість 3169,23 грн. Відшкодування завданої шкоди потерпілій особі [PERSON] здійснило Моторне (транспортне) страхове бюро України в розмірі 16203,99 гривень. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.09.2020 року (справа №906/1322/19) позов задоволено повністю, стягнуто з Військової частини [NUMBER] на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України - 16203,99 грн. виплаченого страхового відшкодування та - 1921,00 грн. судового збору. На виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 11.09.2020 №906/1322/19 військова частини [NUMBER] здійснила на користь МТСБУ відшкодування шкоди завданої військовослужбовцем військової частини [NUMBER] [PERSON] у розмірі 16203 (шістнадцять тисяч двісті три) грн. 99 коп. страхового відшкодування та - 1921 (тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.. 00 коп. судового збору, що підтверджується повідомленням про безспірне списання коштів з рахунка боржника згідно меморіального ордера від 10 грудня 2020 року № 835859суму 18124 грн. 99 коп. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] № 415 від 11.10.2016 року автомобіль марки КрАЗ-Spartan-APC, державний реєстраційний номер [NUMBER] закріплений за солдатом [PERSON] . Згідно з вимогами ст.ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.6 постанови Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такогопрацівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пункту 7 Постанови Верховної ради України № 243/95 - ВР від 23.06.1995 року( був чинний на момент вчинення правовідносин) військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані у разі заподіяння з їх вини третім особам шкоди, яку було відшкодовано відповідно до чинного законодавства військовою частиною, зобов`язані відшкодувати її військовій частині у порядку, передбаченому цим Положенням та цивільним законодавством України. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування Відповідно до п.20 Відповідно до п.6 постанови Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 29.12.92 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» - право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь Військової частини [NUMBER] сплачений позивачем судовий збір в дохід держави в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved