Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість у сумі 15954326,96 грн., з яких 4284123,27 грн. 3% річних та 11670203,69 грн. проценти за користування коштами; судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.08.2007 між [PERSON] (позикодавцем) та відповідачем [PERSON] (позичальником) укладено договір позики, за яким відповідач отримав позику у розмірі 1500000,00 євро, які в подальшому були стягнуті судовим рішенням. При укладені спірного договору між [PERSON] та ВАТ «Авто-Галич» укладено договір поруки, згідно з якого останнє взяло на себе обовязок відповідати за зобовязаннями [PERSON], згідно з договору позики від 24.08.2007. Попри те, вказаним договором не передбачено умов щодо сплати 3% річних та індексу інфляції, однак норми ст.1048 та ст.625 ЦК України передбачаються право на отримання штрафних санкцій, хоч такі умови не були передбачені договором позики. Просить позов задовольнити. У судове засідання позивач та його представник не зявилися; представник позивача подав суду заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності та повністю задовольнити позовні вимоги, та у разі неявки відповідачів без поважних причин провести заочний розгляд справи. У судове засідання відповідачі не зявились, хоча належним чином повідомлялись про часта місце слухання справи; подали суду письмові заперечення у яких просять слухати справу у їх відсутності; ПАТ «Авто-Галич» не заперечує проти суми основного зобовязання, однак через скрутне матеріальне становище не може сплати розмір заборгованості; відповідач [PERSON] визнає заборгованість за договором позики та повязані з ним усі понесені збитки. Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності осіб, що не зявились та згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 24 серпня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно з якого останній отримав позику у розмірі 1500000,00 євро. З метою забезпечення виконання основного зобовязання між [PERSON] та ВАТ (перейменовано на ПАТ) «Галич-Авто» укладено договір поруки, згідно з якого останній поручився відповідати за зобовязаннями [PERSON] за договором позики від 24.08.2007. Через неналежне виконання зобовязань сума позики була стягнута солідарно із відповідачів у судовому порядку, що в еквіваленті до національної валюти України за курсом НБУ складає 24063865,50 грн., згідно з рішення Сихівського районного суду м.Львова від 23.12.2014 у справі №464/5166/14-ц. Рішення суду набрало законної сили. Відтак, наявність основного зобовязання встановлено судовим рішенням та даний факт не підлягає доведенню у відповідності до ст.61 ЦПК України. Згідно з ч.1\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Ч.2 цієї статті встановлено випадки, у яких договір позики вважається безпроцентним. Як видно із укладеного між сторонами договору позики, розмір процентів у такому не встановлений. Проте, незважаючи на відсутність розміру процентів, договір, відповідно до ч.2\~ст.1048 ЦК України, не є безпроцентним, оскільки сума договору перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, позичальникові не передавалися за договором речі, визначені родовими ознаками. При цьому, у випадку не встановлення договором розміру процентів, розмір таких визначається на рівні облікової ставки НБУ. Розмір процентів відповідно до рівня облікової ставки НБУ за період з 25.08.2011 по 22.12.2014 становить 11670203,69 грн. Даний розрахунок відповідачами не оспорювався, а тому приймається судом до уваги. Відповідно до\~ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що сума боргу за договором позики за період з 25.08.2011 по 22.12.2014 становила 150000,00 євро (24063865,50 грн.), а відтак розмір трьох процентів річних від прострочених сум становить за вказаний період 4284123,27 грн. Оскільки інший розмір процентів річних від простроченої суми договором не встановлено, розмір таких обчислений позивачем з дотриманням положень ст.625 ЦК України, відповідачами не оспорювався, а тому приймається судом до уваги. Враховуючи наведене вище, суд приходить переконання що позов підставний та обґрунтований, а тому підлягає до задоволення у повному обсязі. Крім цього, згідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем при подачі позову до суду документально підтверджений судовий збір у сумі по 3445,00 грн. з кожного. На підставі ст.ст.11, 16, 526, 530, 625, 1046, 1048 ЦК України та

Outcome: approved