Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору у розмірі 11246,79 грн., а також понесений ними судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно договору від 28.09.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2273,69 грн., зі сплатою за користування кредитом 25,08% річних. [PERSON] підтвердив, що підписана ним заява, разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», складає між ним та банком договір. Згідно умов договору, позичальник повинен був повертати кредит, сплачувати відсотки та комісії, інші платежі - щомісячно. Позичальник не належним чином виконував свої зобов'язання за договором, в результаті чого станом на 04.12.2014 року існує заборгованість у розмірі 11246,79 грн., яка складається із заборгованості по відсотках - 2533,56 грн., пені - 7701,48 грн. та штрафу - 1011,75 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення в газеті «Зоря Полтавщини» - за останнім відомим місцем проживання відповідача. Причина неявки відповідача суду не відома. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням заяви представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», про що свідчить статут. (а.с. 14) 28.09.2006 року [PERSON], звернувся з заявою до ЗАТ КБ «ПриватБанк», в якій просив надати йому строковий кредит в сумі 2273,70 грн., строком на 18 місяців, відсоткова ставка 2,09% на місяць, в обмін на зобов'язання повернути кредит, сплатити відсотки, в обумовлених заявою та Умовами строки, а також комісію, що зазначена в Умовах. Погашення заборгованості мало здійснюватись щомісячними платежами. (а.с. 5) Заявою також визначено, що відповідно до п. 4.2 Умов, при порушення позичальником зобов'язань, він сплачує відсотки у розмірі 6% на місяць. (а.с. 5) Підписуючи заяву, відповідач погодився, що ознайомився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, а також підтвердив, що дана заява, разом з Умовами і Тарифами банку, складає між ними кредитно-заставний договір. (а.с. 5) Умови надання споживчого кредиту, долучено до матеріалів справи. (а.с. 6-9) Заява підписана представником банку. (а.с. 5) В матеріалах справи міститься розрахунок, який свідчить про виконання банком умов договору, укладеного на підставі заяви. Згідно розрахунку, станом на 28.09.2006 року [PERSON] було надано кредит у розмірі 2273,70 грн., про що свідчать дані з графи «сальдо поточне». (а.с. 4) Таким чином, з 28.09.2006 року між сторонами існують кредитні правовідносини. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка складається з відсотків - 2533,56 грн. і пені - 7701,48 грн., а також стягнути штраф у розмірі 500 грн. фіксована частина і 511,75 грн. відсоткова частина. Пунктом 5.3 Умов, які визнані сторонами частиною укладеного між ними договору, передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості. (а.с. 9) Умовами також було передбачено сплату відсотків. Відповідно до п. 4.1 Умов, за користування кредитом в період з дати укладання договору до дати погашення кредиту, позичальник щомісяця сплачує відсотки, у розмірі визначеному в Тарифах і Заяві. Пунктом 4.2 Умов визначено порядок сплати відсотків при порушенні позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту. (а.с. 8, зворотний бік) Нарахування банком пені у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки, - передбачено п. 5.1 Умов - у разі порушення позичальником будь-якого з зобов'язань передбачених пунктами 3.2.2 та 3.2.3 Умов. (а.с. 9) Зазначеним пунктом 3.2.3 Умов встановлено обов'язок позичальника сплачувати відсотки за користування кредитом, відповідно до заяви та пунктів 4.1, 4.2 даних Умов. (а.с. 6, зворотний бік) Таким чином, нараховані банком платежі, були передбачені умовами договору, укладеного між сторонами. З розрахунку вбачається, що позичальник мав заборгованість по кредиту до 10.12.2012 року, про що свідчать дані з графи «сальдо прострочене». На зазначену заборгованість по кредиту нараховувались відсотки. Дані з графи «Заг.заборг.%(накопич)», свідчать про те, що заборгованість по відсотках зростала лише в період, коли існував борг по кредиту. З моменту погашенням боргу по кредиту, заборгованість по відсотках лише зменшувалась, у зв'язку із внесенням відповідачем платежів на погашення такої, про що свідчать дані з графи «погаш.%». Заборгованість, яка виникла по відсотках в період користування кредитними коштами, не була погашена відповідачем одночасно зі сплатою кредиту. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що банк має право стягнути існуючу заборгованість по відсотках. (а.с. 4) З розрахунку вбачається, що банком також нараховувалась пеня, у зв'язку із порушенням позичальником строків платежів, в тому числі і по відсотках. (а.с. 4) Нарахування такої пені, було передбачено договором, що укладений між сторонами. Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пунктом 27 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», роз'яснено, що положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). З розрахунку вбачається, що пеня більше ніж втричі перевищує існуючу заборгованість по відсотках. При цьому заборгованість по кредиту погашена відповідачем іще в 2012 році і відповідач частково сплачував існуючу заборгованість по відсотках. Суд також враховує, що тіло кредиту, яке на даний час повернуте, становило 2273,70 грн. За зазначених обставин, суд приходить до висновку про доцільність зменшення нарахованої банком пені до розміру заборгованості по відсотках (2533,56 грн.). На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача, заборгованість по кредитному договору від 28.09.2006 року №DNH4KP85950784 у розмірі 6078,87 грн., з яких: 2533,56 грн. - заборгованість по відсотках, 2533,56 грн. - пеня, 1011,75 грн. - штраф (500 грн. фіксована частина, 511,75 грн. відсоткова частина). Позов задоволено частково - на 54,05% і відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь позивача, частину понесеного ними судового збору у розмірі 131,66 грн.

Outcome: partial