Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 13 від 18.01.2017 року, а саме: простроченої суми боргу по кредиту по вересень 2018 року включно в розмірі 4310,34 грн; заборгованості по відсотках по вересень 2018 року включно в розмірі 2759,33 грн; достроково суму залишку по кредиту за жовтень 2018 року - січень 2019 року в розмірі 1798,94 грн, а також судові витрати при подачі позову до суду у розмірі 1762 грн. Позивач посилається на те, що 18 січня 2017 року між КС «Лозівський взаємний кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено договір, за яким остання отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. Крім того 18 січня 2017 року між відповідачем [PERSON] та позивачем було укладено договір поруки № 13/03, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язалася відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] Однак, відповідач [PERSON] умови договору належним чином не виконала, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів по справі. 19.10.2018 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачам було надано строк для подання відзиву на позов, але ні [PERSON] ні [PERSON] відзиву так і не надали. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Неявка сторін та не надання відзиву на позов відповідачами не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. 18 січня 2017 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» було укладено договір споживчого кредиту ПД №13. Відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000 гривень під 54 % річних, загальним строком на 24 місяці, з обов'язком погасити кредит до 18.01.2019 року (а.с. 5). Згідно п.4.2. договору протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту позичальник зобов'язується отримувати пенсію у Барвінківському відданні «Ощадбанку» та щомісячно сплачувати кредит згідно графіку з пенсійного рахунку відкритого в вищезазначеному банку протягом 24 місяців. Однак позичальник дану домовленість порушила. Із довідки про стан заборгованості по кредиту за № 21/09/2 від 21.09.2018 року, вбачається, що станом по вересень 2018 року включно заборгованість позичальника за кредитом складає 4310 гривень 34 копійки (а.с. 8) Із довідки про нарахування та сплату відсотків по кредиту за вих.№ 21/09/3 від 21.09.2018 року вбачається, що станом по вересень 2018 року включно заборгованість позичальника за несплаченими відсотками по кредиту складає 2759 гривень 33 копійки (а.с. 19). Залишок по кредиту за жовтень 2018 року - січень 2019 року складає 1798 гривень 94 копійки, що підтверджується довідкою за вих.№ 21/09/04 від 21.09.2018 року (а.с.20). Крім того, 18 січня 2017 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» було укладено договір поруки за вих.№ 13/03, відповідно до якого [PERSON] зобов'язалася відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за договором споживчого кредиту ПД № 13 від 18 січня 2017 року в повному обсязі цих зобов'язань, а саме в сумі 8000 грн. та відсотків за цим кредитом, а також можливих пені та неустойки, судових витрат. Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» на ім'я відповідачів направлялися пропозиції про рефінансування (реструктуризацію) кредитної заборгованості, однак останні на них не відреагували. Борг залишається несплаченим (а.с.9,10). У відповідності до п.п. 2.1 договору поруки № 13/03 від 18 січня 2017 року у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з боржником за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій, судових витрат, тощо. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності в разі неможливості виконання ним грошового зобов'язання. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 ЦК України). Таким чином суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1762 гривень, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved