Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи, що 12 листопада 2016 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що їхнє спільне подружнє життя не склалося, вони мають несумісні характери, протилежні погляди на життя, шлюб та сім`ю, у них відсутнє порозуміння, їхні шлюбні відносини припинені, з березня 2019 року вони проживають окремо, мають окремий бюджет, фактично вони не є сім`єю, а тому він прийшов до переконання, що примирення між ними неможливе, сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 12 листопада 2016 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1542. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке направлялося на адресу відповідача згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, копію ухвали від 03 грудня 2020 року та копію позовної заяви з додатками відповідачу вручено 06 січня 2021 року, про що свідчить її підпис в повідомленні. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надала, що свідчить про відсутність заперечень проти позову. Згідно частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12 листопада 2016 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1542, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.11.2016 року (а.с. 19). Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що слідує з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.06.2019 року, яка проживає з відповідачем (а.с. 20, 10). Судом встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, їхні шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що шлюбні відносини припинені, тому є підстави для розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (частина 2 ст. 115 СК України).

Outcome: approved