overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що з 16.02.2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 22.08.2013 народився син - [PERSON], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Їй важко утримувати дитину, оскільки відповідач не надає достатньої допомоги на її утримання, разом з тим, відповідач інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому може утримувати їхню спільну дитину. Просить позов задоволити. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала суду заяву в якій позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Відповідно до ст.ст.183,184 Сімейного кодексу України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В твердій частці аліменти стягуються з відповідача у випадку коли він має нерегулярний, мінливий дохід чи одержує його в натурі. Як вбачається із свідоцтва про народження, відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO],\~ відтак, зобовязаний\~ його утримувати до досягнення ним повноліття. Враховуючи відсутність достатніх та достовірних даних про постійний та стабільний дохід відповідача, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на його утримання, задовільний стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини, якого утримує лише позивачка,\~ матеріальне становище відповідача, відсутність на його утриманні інших осіб та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 26.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідачки аліменти на його користь на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], по 1000 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі з 24.02.2008 року. Їх подружнє життя не склалось і у теперішній час в суді перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу між ними.Від шлюбу вони мають двох малолітніх синів: [PERSON] та [PERSON], які проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні. Посилаючись на те, що відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, просить стягнути з неї аліменти, у зв'язку з чим звернувся з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на позовних вимогах наполягає, просить справу розглянути за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про день розгляду справи, відзив на позов не подала, а тому враховуючи заяву позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24.02.2008 року, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.5, 6). Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні, про що свідчить довідка виконкому Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області №1185 від 08.11.2017 року (а.с.7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки обов'язок по утриманню дітей покладено на обох батьків, а відповідачка не виконує свої обов'язки, передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України, а тому суд вважає можливим стягнути з неї аліменти у розмірі по 1000 грн. щомісяця на утримання кожної дитини, що буде достатнім для їх гармонійного розвитку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивує тим, що [PERSON], [INFO], є матір'ю його сина [PERSON], [INFO], з якою не перебувають у шлюбі та проживають окремо. Син проживає разом з ним по [ADDRESS], мати не цікавиться життям сина [PERSON], проживає окремо із своїм старшим сином [PERSON], [INFO]. Відповідачка жодним чином не приймає участі у вихованні та утриманні їх спільного сина, а тому звернувся до суду з даним позовом. Враховуючи те, що [PERSON], як йому відомо, офіційно не працює і має нерегулярний мінливий дохід, просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, згідна сплачувати аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно на утримання сина, [PERSON], [INFO]. Пояснила, що у зв'язку з об'єктивними причинами, позбавлена змоги утримувати сина, більше того, у березні 2015 року планує виїхати закордон на заробітки. Разом з тим, батько належним чином доглядає за дитиною. Вислухавши пояснення учасників процесу, беручи до уваги вищенаведене, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦСУ м..Дрогобича реєстраційної служби Дрогобицького МУЮ від 09.01.2015 року, [PERSON] народився [INFO] року, його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. З копії довідки № 405 від 26.01.2015 року, виданої КП « ЖЕО» Дрогобицької міської ради, [PERSON], [INFO], проживає у [ADDRESS]. Склад сім'ї: батько - [PERSON], [INFO], мати- [PERSON]., [INFO], сестра - [PERSON], [INFO], син - [PERSON] - [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Призначаючи для сплати відповідачу аліменти, суд виходить з того, що відповідачка згідно свідоцтва про народження сина є його матір'ю. Беручи до уваги вищенаведене та обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України, з урахуванням того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та матеріального становища відповідачки, зважаючи на згоду останньої надавати матеріальну допомогу у сумі, яка не обтяжує її фінансове становище, суд дійшов висновку, стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі по 500 гривень, щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідачки в свою користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 30.07.2006 р. перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 22.06.2007 року народився син [PERSON], який після розірвання шлюбу проживає з ним та перебуває на його утриманні. Відповідачка не надає достатньої допомоги на утримання сина, разом з тим, відповідачка інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, проживає та працює в Обєднаних Арабських Еміратах, а тому може та зобов»язана утримувати їх спільну дитину, просить позов задоволити. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, дали пояснення аналогічні змісту позовних вимог та просять позов задоволити. Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечила проти стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів її заробітку, оскільки неповнолітній [PERSON] дійсно проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається із свідоцтва про народження, відповідачка є матірю неповнолітнього [PERSON], [INFO], відтак, зобовязана його утримувати до досягнення ним повноліття. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачкою обовязку утримання дитини, суд приходить до висновку, що з неї слід стягувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на його утримання, стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини, яку утримує позивач, який працює та дохід, що значно перевищує прожитковий мінімум, матеріальне становище відповідачки, яка працює та отримує регулярний дохід, відсутність на її утриманні інших осіб та приходить до висновку, що з відповідачки в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 03.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування квартирою № 156 в будинку № 106 по вул. Харківська в м. Павлограді Дніпропетровської області. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що він є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Разом з ним в зазначеній квартирі зареєстровано його колишню дружину - [PERSON], сина [PERSON] та доньку [PERSON], які з 2006 року там не проживають, особистих речей в цій квартирі не мають, кореспонденцію на цю адресу не отримують і будь - які платежі за це житло не сплачують. Таким чином відповідачу понад шість місяців не проживають в квартирі і тому можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач та його представник, кожен окремо, у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідачі в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи в тому числі через засоби масової інформації. Суд вислухавши позивача, представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивач - [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . Згідно довідки про реєстрацію та склад сімї від 29 березня 2016 року, виданої начальником ЖС № 1, за адресою : м. Павлоград, вул. Харківська, 106/156 зареєстровані : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 7) Відповідно до акту від 30.03.2016 року, складеного комісією у складі паспортистів [PERSON], [PERSON] та сусідів [PERSON], [PERSON], за адресою: вул. Харківська, 106/156 м.Павлограда зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], але не мешкають за даною адресою з 2006 року. ( а.с. 8). Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідачі в квартирі [ADDRESS] не проживають з 2006 року, знають що їхніх особистих речей в квартирі немає. Як пояснив в судовому засіданні позивач ніяких особистих речей відповідачів в квартирі немає. Добровільно знятися з реєстрації вони не бажають, витрат по утриманню житла не несуть, інтересу до житла не виявляють. Згідно ст. 71 ЖК України, При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Приймаючи рішення по суті суд враховує, що відповідачі не проживають в [INFO] з 2006 року, інтересу до житла він не виявляють, комунальні платежі не сплачують, особистих речей їх в квартирі немає. Таким чином вимоги позивача щодо визнання відповідачів таким, що втратили право користування спірним житлом підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою № 52 в будинку № 17 по вулиці Заводська в місті Павлограді Дніпропетровської області. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 липня 2009 року йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрований [PERSON], який з грудня 2013 року в зазначеній квартирі не проживає, його особистих речей у квартирі немає, витрат по утриманню квартири він не несе. Таким чином, з грудня 2013 року відповідач без поважних причин житлом не користується. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 17.07.2009 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори (а.с. 4). Згідно довідки про реєстрацію та склад сімї № 1909 від 18.06.2015 року, виданої начальником Павлограджитлосервіс № 1/2, за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Заводська, 17/52, зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 7) Відповідно до акту № 15 від 18.06.2015 року, складеного комісією у складі паспортиста та сусідів на момент проведення обстеження було встановлено, що [PERSON] не проживає в [INFO] з грудня 2013 року, особистих речей його в квартирі немає, витрат по утриманню квартири не несе ( а.с. 8). Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, та ст. 150 ЖК України передбачені права власника житлового будинку, квартири, які передбачають використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Приймаючи рішення по суті суд враховує, що відповідач не проживає в [INFO] з грудня 2013 року, інтересу до житла він не виявляє, комунальні платежі не сплачує, особистих речей його в квартирі немає. Таким чином, вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою № 203, яка знаходиться в будинку № 19 по вулиці Карла Маркса в місті Павлограді Дніпропетровської області. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що їй на праві власності належить квартира № 203, яка знаходиться в будинку № 19 по вул. Карла Маркса в місті Павлограді Дніпропетровської області. В липні 2004 року з її згоди в належній їй квартирі було зареєстровано місце проживання [PERSON], яка доводиться їй донькою. В 2009 році відповідач зібрала свої речі і виїхала з вищевказаної квартири і з того часу в даному помешканні не проживає без будь-яких поважних причин, комунальні послуги не сплачує. Відповідач не проживає в квартирі, але обовязок про реєстрацію нового місця проживання не виконує. Зазначена обставина змушує її звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не зявилася, був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи в тому числі через засоби масової інформації. Суд з урахуванням думки позивача ухвалив: розглянути справу без участі відповідача, заочно. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення № 10-47 від 02.09.1997 року, виданого КП «Павлоградського міжміського бюро технічної інвентаризації» (а.с. 4). Згідно довідки про реєстрацію та склад сімї від 10.06.2015 року, виданої начальником ЖС № 1 КП «Павлограджитлосервіс» за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Карла Маркса, 19/203, зареєстровані: [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та чоловік позивача [PERSON], [INFO] (а.с. 11) Відповідно до акту від 10.06.2015 року, складеного комісією у складі паспортиста дільниці №1 КП ПЖС [PERSON] та сусідів на момент проведення обстеження було встановлено, що [PERSON], [INFO], не проживає в [INFO] з 2009 року, особистих речей її в квартирі немає, витрат по утриманню квартири не несе ( а.с. 10). Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, та ст. 150 ЖК України передбачені права власника житлового будинку, квартири, які передбачають використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Приймаючи рішення по суті суд враховує, що відповідач не проживає в [INFO] з 2009 року, інтересу до житла вона не виявляє, комунальні платежі не сплачує, особистих речей її в квартирі немає. Таким чином, вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, будинком [ADDRESS] Також просить суд зняти відповідачів з реєстраційного обліку у вищевказаному будинку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить будинковолодіння по [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу. Позивач зареєстрований та проживає у вказаному будинку разом з дружиною та сином. За даною адресою також зареєстровані ще дві особи, які не є родичами : [PERSON] та [PERSON] У будинку належному позивачу вони не проживають з 2010 року, їх особисті речі у будинку відсутні. Витрати по сплаті комунальних послуг відповідачі не несуть. З 2010 р. вони жодного разу не з*являлися у будинку, де проживає позивач з родиною. Тож, оскільки відповідачі відсутні у житловому будинку по [ADDRESS] близько п'яти років, позивач звернувся до суду з позовом для визнання відповідачів такими, що втратили право користування належним йому житлом. В судове засідання позивач не з*явився, але від нього є заява, відповідно до якої він підтримав у повному обсязі свої вимоги, з вищезазначених підстав, і просить суд їх задовольнити, справу просить розглядати без його участі. В разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, за адресою реєстрації згідно адресної довідки та від них не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме, квартирою № 89 в корпусі № 1 в будинку № 1 по вулиці Лісовій в м. Енергодар Запорізької області у звязку з відсутністю в ньому понад встановлені законодавством строки без поважних причин, а також стягнути з відповідачів на користь КП «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що гуртожиток за вищевказаною адресою перебуває на балансі КП «Підприємство комунальної власності». У серпні 2009 року відповідачу було надано койка місце у квартирі № 89 в корпусі № 1 в будинку № 1 по вулиці Лісовій в м. Енергодар Запорізької області. При перевірці паспортного режиму встановлено, що відповідач в зазначеному житловому приміщенні не мешкає з 01.04.2011 року, про що були складені відповідні акти. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву у котрій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.20). Відповідач у судове засідання двічі не зявилися, про час розгляду справи своєчасно попереджені, що підтверджується повідомленням (а.с.19,24), заперечень не надіслав, у звязку з чим, суд вважає згідно з ст. 169, 224 ЦПК України, справу розглянути у заочному провадженні за матеріалами справи. Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Дослідив надані документи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки згідно зі ст. 71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми членами сім,ї наймача протягом шести місяців. Позовні вимоги також підтверджуються довідкою з місця проживання № 2905 від 19.11.2014 року (а.с.5), випискою з домової книги № 243 від 26.11.2014 року (а.с.6), актами не проживання відповідача (а.с.7,8).

Outcome: approved