Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень в частині залучення належного відповідача у справі просив визнати факт того, що Державний акт на право постійного користування землею І-ДП № 023216, виданий Новомосковською районною радою народних депутатів 27 липня 1998 року на імя [PERSON] дійсно належить [PERSON], померлому 15 березня 2014 року та визнати за позивачем право постійного користування земельною ділянкою площею 46,0 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради і видана для ведення фермерського господарства відповідно до державного акту на право постійного користування землею І-ДП № 023216 від 27 липня 1998 року в порядку спадкування. До судового засідання 15 травня 2017 року надійшла заява позивача про залишення позову в частині вимог щодо визнання за позивачем права постійного користування земельною ділянкою площею 46,0 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради і видана для ведення фермерського господарства відповідно до державного акту на право постійного користування землею І-ДП № 023216 від 27 липня 1998 року в порядку спадкування без розгляду, задоволена ухвалою суду від 15 травня 2017 року. Позовні вимоги в частині встановлення факту, що має юридичне значення обґрунтовані тим, що 15 березня 2014 року помер чоловік позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 46,0 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради і передана померлому в користування для ведення фермерського господарства на підставі Державного акту на право постійного користування землею І-ДП № 023216, виданого Новомосковською районною радою народних депутатів 27 липня 1998 року. При оформленні спадщини нотаріусом відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею було подано нотаріусу свідоцтво про смерть [PERSON], в той час, як державний акт на право постійного користування землею видано на ім`я [PERSON] Вказуючи, що померлий чоловік позивача за життя з дати набуття права постійно користувався наданою на підставі державного акту земельною ділянкою, просить встановити факт належності правовстановлюючого документу за життя померлому. Представник позивача до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представники відповідача у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавали. Представник третьої особи-1 до суду не з`явився, надавши суду заперечення проти позову в частині визнання права власності в порядку спадкування. В частині встановлення факту, що має юридичне значення не заперечив. В судове засідання не з`явився. Представник третьої особи-2 до суду не з`явилися, надав суду заяви, згідно з якою просить розглянути справу за відсутності представника. Не заперечив проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] була дружиною [PERSON] 27 липня 1998 року на ім`я [PERSON] видано державний акт на право постійного користування землею І-ДП № 023216 у відповідності до якого [PERSON], що мешкає: с. Миколаївка, вул. Кривошеї на підставі рішення ІІ сесії ХХІІІ скликання Новомосковської районної Ради народних депутатів Новомосковського району Дніпропетровської області від 02 червня 1998 року /а.с.10/ надано у постійне користування земельну ділянку площею 46,0 га в межах згідно з планом на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення селянського (фермерського) господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 212 /а.с.9/. Також матеріали справи свідчать, що 15 березня 2014 року помер [PERSON] /а.с.6/, РНОКПП 1362907372 /а.с.43/, який на момент смерті був зареєстрований за адресою: [INFO] /а.с.45-47/. За життя [PERSON] склав заповіт, за яким все своє майно заповів [PERSON] /а.с.50/. 04 березня 2016 року нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в тому числі і з підстав розбіжностей в прізвищі особи, щодо якої видано державний акт на право постійного користування та спадкодавця /а.с.11/. Розглядаючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Відповідно п. 6 ч. 1, ч.2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт належності вказаного Державного акту підтверджується тим, що решта анкетних даних [PERSON] в поданому свідоцтві про смерть документах, а саме: по батькові та ім`я, місце проживання, співпадають з даними, вказаними в свідоцтві про смерть померлого, що усуває розбіжності, виявлені нотаріусом в прізвищі особи, на ім`я якої видано правовстановлюючий документ. При цьому, означені невідповідності перешкоджають позивачу в реалізації прав на спадкування, про що свідчить лист нотаріуса від 04 березня 2016 року, якими заявникам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, не можуть бути усунені іншим чином, ніж шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу та усунення яких потрібно для реалізації спадкових прав заявників, внаслідок чого заява підлягає задоволенню. З огляду на викладене, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved