Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в розмірі 10498,27 грн. за кредитним договором №A247RG92900069 від 18.09.2012 р., а також судові витрати в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначали, що відповідно до укладеного договору №A247RG92900069 від 18.09.2012 р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 4967,47 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») складає між ним та Банком кредитно-заставний Договір. В порушення вимог діючого законодавства відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому станом на 03.02.2015 р. має заборгованість в сумі 10498,27 грн., яка складається з: 4017,70 грн. заборгованості за кредитом; 1,96 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 891,18 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; 4611,32 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи в розмірі 500,00 грн. та 476,11 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином (ст. 74 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомив. Виходячи з наведеного та зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Також суд вважав за можливе слухати справу у відсутності учасників судового процесу та вирішити спір на підставі наявних у справі даних та доказів(ст.ст. 158, 169 ЦПК України). Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 18.09.2012 р. [PERSON] оформив Заяву, в якій погодився з тим, що Заява разом із запропонованими Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір. Відповідно до Заяви Банк надає позичальнику кредит в сумі 4967,47 грн. на строк 12 місяців з 18.09.2012 по 17.09.2013 р.р. зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам. Погашення кредиту здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 15 по 19 число кожного місця позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 414,23 грн., а з 20.03.2013 р. у сумі 562,76 грн для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. [PERSON] погодився, що Заява разом із запропонованими А-Банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) Банк зобовязується надати позичальнику кредит шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному підприємству, розмір річної відсоткової ставки дорівнює 12 місячним відсотковим ставкам (п. 2.1 Умов). Позичник зобовязується погасити кредит в порядку та строки відповідно до Заяви, сплатити відсотки та винагороду за користування кредитом (п. п. 3.2.2, 3.2.3). За користування кредитом в період з дати укладення даного договору до дати погашення кредиту позичальник зобовязується щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначені в Тарифах та Заяві, а також винагороду (п. п. 4.1, 4.6). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Розмір неустойки встановлюється договором (ч. 2 ст. 551 ЦК України). При порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених Заявою та п. п. 3.2.2, 3.2.3 Умов, Банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити Банку пеню і в розмірі 0,5% від суми простроченого плату же, але не меншу 1 грн. за кожен день прострочки платежу (п. 5.1 Умов). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості (п. 5.3). Виходячи з аналізу вищезазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобовязання. Пенею ж є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обовязку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання, а й від часу такого невиконання. Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобовязання. Отже, штраф та пеня, відповідно до умов кредитного договору, настають при різних обставинах порушення зобовязання зі сторони боржника, а відтак є видами відповідальності за різні порушення зобовязань боржником (постанова ВСУ від 31.10.2012 р. справа №6-47цс12). Терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (п. 5.5). Відповідно до змісту Договору [PERSON] був ознайомлений і погодився з його умовами, а також з відповідальністю, яка наступає в разі невиконання узгоджених умов кредитного договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. З розрахунку заборгованості за договором № A247RG92900069 від 18.09.2012 р., вбачається, що станом на 03.02.2015 р. [PERSON] допустив заборгованість за кредитом в сумі 10498,27 грн., яка складається з: 4017,70 грн. заборгованості за кредитом; 1,96 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 891,18 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; 4611,32 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи в розмірі 500,00 грн та 476,11 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини, обовязок відповідача по погашенню кредиту, сплати процентів залишається не виконаний до цього часу, виконання вимог позивача про погашення заборгованості позичальника за кредитним договором відповідач не здійснив, тож позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ «Акцент-Банк» судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved