Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], та її малолітнього сина [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] виселити їх з вказаної квартири та зняти їх з реєстрації за місцем мешкання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] року померла його дружина - [PERSON]. Спадкоємцями за законом стали: він, діти та мати померлої. Відповідно до Договору «Про розподіл спадкового майна» від 21 жовтня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ричок P.M., зареєстрованого в реєстрі за №2-1804, спадкоємцем квартири за [ADDRESS] став він. [PERSON] залишилась грошова сума у розмірі 580 664,70 грн. та в подальшому 03 грудня 2010 року нею придбана двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], в якій вона проживає до теперішнього часу з своїм малолітнім сином. Обіцянки відповідача про зняття з реєстрації з його квартири не були виконані, а навпаки, вона після народження [INFO] року свого сина здійснила 04 січня 2011 року його реєстрацію в його квартиру. Добровільно виселитись та знятись з реєстрації відповідачка з сином не бажає, комунальні та експлуатаційні послуги не сплачує, чим порушує його права. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповіщала, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечували позивач та його представник. Представник третьої особи - Відділу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, проти задоволення позову заперечував в частині визнання втратившим право користування спірною квартирою, виселення,зняття з реєстраційного обліку неповнолітню дитину, місце проживання та реєстрації якої повинно бути з матір'ю. Треті особи - Комунальне підприємство Шевченківської районної у місті Києві ради «Житлово-експлуатаційна контора «Дегтярівська» та Шевченківський районний відділ Головного управління ДМС у місті Києві в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповіщала, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представників третіх осіб. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.10.2010 [PERSON] на праві власності належить 1/5 частина квартири [ADDRESS], ще по 1/5 частини квартири належали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до Договору про розподіл спадкового майна від 21 жовтня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-1804, [PERSON] на праві приватної власності перейшла, зокрема, квартира [ADDRESS]. [PERSON], за вказаним договором, на праві власності перейшла грошова сума в розмірі 580 664, 70 грн. Згідно довідки по формі № 3, виданої 08.10.2014 р. КП «Керуюча дирекція Шевченківського району», власником особового рахунку [ADDRESS] є [PERSON], який проживає в ній без реєстрації. Крім нього в квартирі зареєстрованими значаться [PERSON] з 03.08.2006 року та її малолітній син [PERSON], [INFO], з 04.01.2011 р. Шевченківським районним судом м. Києва розглядався спір між сторонами щодо право користування квартирою [ADDRESS] та рішенням суду від 12.11.2013 р., яке набрало законної сили, з показань свідків встановлено, що [PERSON], її дитину та їх будь-яких особистих речей ніколи не бачили у спірній квартирі. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від23.05.2014 р., яке набрало законної сили 02.07.2014 р. відповідно до ухвали апеляційного суду м. Києва, встановлено, що між сторонами існує конфлікт з приводу користування квартирою [ADDRESS] яка на праві власності належить [PERSON] [PERSON] фактично проживає у належній їй на праві власності квартирі [ADDRESS] разом зі своїм чоловіком громадянином Нігерії [PERSON], який зареєстрований в цій квартирі, та сином. Про вказані обставини свідчать: акт комісії ЖЕК-313 Деснянського району м. Києва від 04.03.2014 p., та відповідь на адвокатський запит за підписом директора КП «Дирекція управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва за вих.№43-1170 від 05.03.2014 р. Судом було відмовлено позивачу у задоволенні позову щодо зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванням ним власною квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідача, оскільки, порушенні права позивача підлягають захисту саме шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житловим приміщенням з урахуванням положень ст. 405 ЦК України. Обставини встановлені рішенням суду у цивільній справі не підлягають доказуванню у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Крім цього, факт непроживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] підтверджується актами, складеними КП «ЖЕК Дегтярівська» від 20.06.2011 р., 22.08.2011 р., 21.10.2011 р., 30.11.2012 р., ТОВ «Київжитлосвіт» від 02.04.2013 р., ЖЕК-313 від 04.03.2014 р., КП «ЖЕК Дегтярівська» від 08.10.2014 р. Частиною 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що [PERSON] має на праві власності квартиру, в якій вона проживає з сім'єю, зокрема, малолітнім сином [PERSON], суд приходить до висновку, що [PERSON] та її малолітній син [PERSON] не проживають в спірній квартирі без поважних причин більше року, а тому втратили право користування спірним приміщенням. Крім того, суд зауважує на те, що відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є, зокрема, місце проживання її батьків, а відтак, оскільки [PERSON] є такою, що втратила право користування спірною квартирою, фактично проживає в квартирі, яка належить їй на праві власності, то доводи представника Відділу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації щодо заперечень проти позову є безпідставними. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою) (ч.1.ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Отже, є зайвою вимога сторони щодо необхідності вказівки у рішенні на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації за місцем мешкання, оскільки така підстава для зняття з реєстрації місця проживання визначена законом. За викладених обставин, з урахуванням того, що позивачем доведено, що відповідачі не проживають у спірній квартирі, суд вважає також зайво заявленими вимоги в частині виселення останніх. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial