Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт постійного проживання його зі своєю бабусею - [PERSON] , померлою [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] площею 39,4 кв.м., у тому числі житловою площею 12,6 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: цистерною та огорожею у порядку спадкування за заповітом після смерті його бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , площею 39,4 кв.м., у тому числі житловою площею 12, 6 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: цистерною та огорожею. Вказує, що за життя його бабуся склала на його ім`я заповіт, посвідчений секретарем Маринівської сільської ради Біляївського району Одеської області 22.02.2007 року. Після смерті бабусі він, як спадкоємець за заповітом, звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом №1398/02-31 від 27.03.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і рекомендовано звернутись до суду, так як ним не надано доказів щодо постійного проживання його разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також відсутні у нього правовстановлюючі документи на зазначений житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але від його представника до суду надійшла заява, в якій він вказав, що він на позовних вимогах наполягає та просить справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача - Маринівської сільської ради Біляївського району Одеської області, в підготовче судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає та просить справу розглянути у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Приймаючи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . З приводу оформлення спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, але листом №1398/02-31 від 27.03.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як ним не надано доказів щодо постійного проживання його разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також відсутні у нього правовстановлюючі документи на зазначений житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду (а.с.23). 22 лютого 2007 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день її смерті і на що вона по закону буде мати право. Вказаний заповіт посвідчений секретарем Маринівської сільської ради Біляївського району Одеської області 22.02.2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 03, а тому відповідно до ст. 1223 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 3 вказаної статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивач [PERSON] з 2007 року проживав разом з бабусею на день її смерті за адресою [ADDRESS] , про що свідчить акт складений депутатом Маринівської сільської ради за участю сусідів від 16.04.2019 року та довідка від 22.05.2019 року № 24/05-06 Маринівської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с.10-11). Оскільки позивач постійно проживав разом зі спадкодавцем, а тому суд вважає можливим встановити факт проживання його разом зі спадкодавцем. З довідок Маринівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 14/05-06 від 13.03.2019 року та №151/02-18 від 22.05.2019 року, вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі під № 05/02-02 на стор. 156 [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями спорудами [ADDRESS] . З технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого 30.04.2019 року, вбачається, що житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] побудований у 1962 році та складається з таких приміщень: літ. «А» 1-1 вітальні площею 18.3 кв.м; 1-2 кухні площею 8.5 кв.м, 1-3 житлової кімнати площею 12.6 кв.м, є господарські будівлі та споруди: літ. «І» - цистерна, № 1-3 огорожа (а.с.15-19). Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 р. № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору було покладено саме на сільські ради. Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто запис у погосподарській книзі визнавався в якості актів органів влади, що підтверджує право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved