Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 02.12.2014 в м. Дніпропетровську з вини водія [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована Відповідачем, його автомобіль отримав механічні пошкодження. 16.12.2014 спеціалістом, запропонованим відповідачем, проведено огляд пошкоджень його автомобіля, за результатами якого складено відповідні документи для визначення розміру збитків та нарахування страхового відшкодування. Користуючись правами передбаченими ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власний наземних транспортних засобів», з метою ознайомлення із документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди його автомобілю, 17.12.2014 він звернувся до відповідача із відповідним звернення, яке було одержано адресатом 19.12.2014. Відповідь на вказане звернення, датовано 27.01.2015, та отримано позивачем 07.02.2015. Вказаний факт, на думку позивача, свідчить про порушення строків розгляду його звернення від 17.12.2014 посадовими особами відповідача, передбачених ст.20 Закону України «Про звернення громадян», оскільки повідомлення про продовження строку розгляду звернення до 45 днів йому не надходило. Також, згідно змісту відповіді, позивачу запропоновано ознайомитись зі звітом експертної оцінки у регіональному підрозділі товариства за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Московська, 7/213. Однак, під час візиту до вказаного регіонального підрозділу 16.02.2015 співробітником підрозділу відповідача йому відмовлено в наданні доступу до оригіналів запитуваних документів. Працівником запропоновано ознайомитись з аркушем паперу, на якому було вказано суму страхового відшкодування. На вказаному аркуші були відсутні ознаки офіційного документа, передбачені законодавством. На зауваження позивача з цього приводу та наполягання в ознайомленні з оригіналами документів, що передбачено Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», працівником повідомлено, що вказані документи знаходяться у підрозділі, розташованому у м. Києві та надати їх для ознайомлення немає можливості. У зв'язку з відсутністю можливості прибути до відповідного підрозділу відповідача у м. Києві для ознайомлення з запитуваними матеріалами, позивачем на адресу відповідача направлено звернення щодо надання копії документів, на підставі яких оцінено розмір шкоди. Однак, листом від 20.02.2015 р. № 14/468 позивачу відмовлено у видачі таких документів. На підставі вищевказаного просить суд визнати протиправними дії відповідача в частині порушення вимог Конституції України, Закону України «Про звернення громадян» щодо строків розгляду його звернення від 17.12.2014; визнати протиправними дії відповідача в частині порушення вимог Конституції України, Законів Україні «Про Інформацію», «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» під час надання можливості ознайомлення з документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди транспортному засобу внаслідок ДТП, що мала місце 02.12.2014 р. у м. Дніпропетровську за участю застрахованого водія [PERSON] та позивача; зобов'язати відповідача надати позивачу належним чином завірену копію документів, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди транспортному засобу внаслідок вказаної вище ДТП; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду за порушення прав і свобод, передбачених Конституцією України, вимог Законів України «Про інформацію», «Про звернення громадян», «Про Інформацію», «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 1000 грн. та понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування позовних вимог щодо моральної шкоди посилається на те, що факти неодноразового грубого порушення відповідачем конституційних та інших законодавчо закріплених його прав призвели до душевних страждань, які полягали в переживанні щодо неодержання відповіді на звернення у строки передбачені законом, порушенні права на одержання та подальшого використання інформації для захисту своїх прав, зухвалій поведінці відповідача щодо нехтування конституційними правами та приниження його честі та гідності, як громадянина. Крім того, вказані душевні страждання призвели до вимушеного вжиття додаткових заходів для організації його життя, зміни особистих та виробничих планів, підготовки позовної заяви та матеріалів до неї; тощо. Будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, подав письмові заперечення, що долучені до матеріалів справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 02.12.2014 в м. Дніпропетровську з вини водія [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована Відповідачем згідно полісу АІ/0599654 від 17.07.2014, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. 03.12.2014 року учасники ДТП звернулися до Відповідача із відповідними повідомленням про ДТП. 18.12.2014 року Відповідачем у відповідь на заяву Позивача від 08.12.2014 року направлено листа № 12/3051, яким роз'яснено останньому порядок визначення розміру матеріального збитку згідно вимог чинного законодавства України та повідомлено що огляд автомобіля, за результатами якого складається відповідний протокол, що покладається в основу висновку автотоварознавчого дослідження, було призначено на 05.12.2014 року. Разом з тим, згідно повідомлення експерта [PERSON] у призначений час на огляд не з'явився та переніс його на 16.12.2014 року 11 год. 00 хв. 19.12.2014 року Відповідачем отримано заяву Позивача від 17.12.2014 року з проханням надати копію висновку автотоварознавчого дослідження. 16.12.2014 року відбувся огляд пошкодженого автомобіля, про що було складено відповідний протокол. Звіт автотоварознавчого дослідження № 10104 від 17.01.2015 року було виконано ТОВ «Експертум-Аве» та отримано Відповідачем 26.01.2015 року вх. № 12/479. Наступного дня Відповідач листом від 27.01.2015 року за вих. № 12/179 повідомило Позивача, що з вказаним звітом він може ознайомитись у регіональному підрозділі ТДВ СК «Альфа-Гарант» в присутності уповноваженого працівника, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Московська, 7, офіс. 213. 29.01.2015 року Позивач подав Відповідачу заяву про страхове відшкодування з зазначенням реквізитів рахунку, на який слід перерахувати страхове відшкодування. 02.02.2015 року Відповідачем отримано заяву Позивача від 29.01.2015 року про надання інформації щодо стану страхового відшкодування дорожньо-транспортної пригоди. 16.02.2015 року Відповідачем складено та затверджено розрахунок страхового відшкодування і страховий акт № ЦВ/14/1696, а 18.02.2015 року суму страхового відшкодування в розмірі 535,43 грн. перераховано на рахунок позивача. 16.02.2015 року на адресу позивача було направлено листа № 12/413 з повідомленням про прийняте Товариством рішення. 20.02.2015 року на адресу позивача було направлено листа № 12/468 у відповідь на його заяву від 29.01.2015 року про надання інформації щодо стану страхового відшкодування. 17.02.2015 року Відповідачем отримано заяву Позивача від 16.02.2015 року з проханням надати можливість ознайомитись з матеріалами страхової справи. 17.03.2015 року № 12/0740 Відповідач повторно повідомив Позивача про те що з звітом товарознавчого дослідження він має можливість ознайомитись у регіональному підрозділі ТДВ СК «Альфа-Гарант» в присутності уповноваженого працівника, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Московська, 7, офіс 213. 24.02.2015 року до Відповідача надійшло повідомлення Позивача від 20.02.2015 року про проведення повторного огляду автомобіля. 18.03.2015 року Відповідачем повідомлено Позивача (лист № 12/1767) щодо порядку визначення розміру страхового відшкодування та відсутність підстав для проведення повторного огляду транспортного засобу у присутності представника Відповідача. 04.03.2015 року Відповідачем отримано лист Позивача від 28.02.2015 року з проханням надати для ознайомлення звіт № 10104 від 17.01.2015 року про вартість матеріального збитку завданого його автомобілю. 30.03.2015 року Позивачу направлено листа № 12/950 з повідомленням, що з оригіналом звіту № 10104 від 17.01.2015 року про вартість матеріального збитку він може ознайомитись у найближчому регіональному відділені ТДВ СК «Альфа-Гарант» в м. Дніпропетровську, за адресою: Дніпропетровськ, вул. Московська, 7, офіс. 213. Всі вищевказані обставини підтверджуються матеріалами справи. Як зазначає представник відповідача станом на 20.05.2015 року Позивач до регіонального відділення ТДВ СК «Альфа-Гарант» в Дніпропетровську для ознайомлення з оригіналом звіту автотоварознавчого дослідження не з'явився. З матеріалів справи вбачається, що дії відповідача щодо визначення розміру страхового відшкодування на користь позивача за його зверненням були предметом вивчення Нацкофінпослуг. Будь-яких порушень не встановлено. Крім того, як вбачається з постанови Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2015 р., за обставинами надання відповідей позивачу за його заявами, в тому числі і від 17.12.2014 р., начальником Управління з питань підготовки конституційних подань та дотримання права на доступ до публічної інформації Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Кушнір І.В. 06.03.2015 було складено протокол про адміністративне правопорушення, яким встановлено, що в діях [PERSON], заступника начальника Юридичного управління ТДВ СК «Альфа-Гарант», вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 212-3 КУпАП, у зв'язку з порушенням ст. 20 Закону України «Про звернення громадян». Вищевказаною постановою суду провадження в справі відносно [PERSON] закрито в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 212-3 КУпАП. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частинами першою, третьою та четвертою статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 57 даного Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України правомірності заявлених ним вимог до відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дій та стягнення моральної шкоди, і тому підстави для задоволення позовних вимог з наданих позивачем суду доказів не вбачається.

Outcome: dismissed