Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Транс Балк» суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 50\~750,00 гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 гривень, суму сплаченого судового збору у розмірі 840,00 гривень, а також витрати, пов`язані із залученням спеціалістів у розмірі 980,00 гривень. В судове засідання 30.08.2021 року позивач не з`явився, проте представником позивача, адвокатом Трусовим Анатолієм Сергійовичем, подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Додатково представник позивача в заяві просив визнати причину неявки відповідача у судове засідання неповажною, оскільки останній, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, систематично не з`являється до судових засідань, не подає будь-яких письмових заперечень, пояснень або доказів та, як юридична особа, не обмежений у кількості представників. Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Транс Балк», 02.11.2020 року, 30.08.2021 року в судові засідання не з`явився, про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином. 30.08.2021 року подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ст. ст. 280, 281\~ЦПК України за згодою позивача, викладеною у заяві від 30.08.2021 року, судом постановлена протокольна ухвала про заочний розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, письмові пояснення сторін, суд встановив наступні правовідносини. Громадянину Франції Труве Крістофу, на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Юрченко Максимом Євгеновичем, зареєстрованого в реєстрі за №2958, належить нежитлова будівля (будова дебаркадер-Д-142), загальною площею 629,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~25.02.2020 року у портопункті «Кілія» під час виконання швартових робіт відбувся навал баржи «ББК-2» на берегову споруду дебаркадер «Д-142», власником якої є позивач. В ході розслідування аварійної морської події було встановлено, що подія мала місце за участю м/б «Радомір» (прапор Україна, ІМО 7333987, судновласник ТОВ «Сервіс Транс Балк» з допоміжним БК «Орловка» та баржою «ББК-2». Відповідно до Акту розслідування аварійної події від 18.03.2020 року, встановлено, шо у діях капітана м/б «Радомір», власником якого є ТОВ «Сервіс Транс Балк» наявна низка порушень, яка спричинила до зазначено інциденту. 16.06.2020 року позивач звернувся до відповідача із претензією щодо відшкодування завданої шкоди у загальному розмірі 50750,00 гривень. Проте, 17.07.2020 року на адресу позивача від ТОВ «Сервіс Транс Балк» надійшов лист, в якому зазначалось, що на даний час відповідач не має можливості об`єктивно розглянути претензію про відшкодування збитків та пропонує позивачу переглянути розмір завданих збитків. Громадянину Франції Труве Крістофу, на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Юрченко Максимом Євгеновичем, зареєстрованого в реєстрі за №2958, належить нежитлова будівля (будова дебаркадер-Д-142), загальною площею 629,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 51081170 від 28.12.2015. \~ \~ \~ \~Після перейменування вулиці Железнякова на вулицю Портова розпорядженням Кілійського міського голови від 03.02.2016 року №39/А-2016 (арк. справи) власність позивача - нежитлова будівля (будова дебаркадер-Д-142), загальною площею 629,3 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~25.02.2020 року у портопункті «Кілія» під час виконання швартових робіт відбувся навал баржи «ББК-2» на берегову споруду дебаркадер «Д-142», власником якої є позивач. В ході розслідування аварійної морської події було встановлено, що подія мала місце за участю м/б «Радомір» (прапор Україна, ІМО 7333987, судновласник ТОВ «Сервіс Транс Балк» з допоміжним БК «Орловка» та баржою «ББК-2». Відповідно до Акту розслідування аварійної події від 18.03.2020 року, встановлено, що капітан м/б «Радомір» 25.02.2020 здійснював керівництво буксируванням. Судно під його командуванням о 08 год. 30 хв. разом із буксиром «Орловка» ошвартувалося до баржі «ББК-2. О 09 год. 00 хв. м/б «Радомір» вибрали якір на баржі та почали спускатися вниз по течії в напрямку універсального причалу портопункту «Кілія». При підході до причалу, приблизно 50 м, згідно докладу капітана м/б «Радомір», буксиру «Орловка» була надана команда «Повний хід назад» для утримання носа баржі «ББК-2». Буксир «Орловка» почав працювати «Повний хід назад» для утримання носа баржі, але у зв`язку з малою потужністю, не зміг утримати баржу під поривом вітру. В результаті чого, ніс баржі (правий борт) навалив на берегову споруду дебаркадер «Д-142» та зламав дерев`яну кранбалку, що виступала за габарити дебаркадера з морської сторони. Також встановлено, що капітан м/б «Радомір» переоцінив можливості допоміжного буксира « [INFO] » та недооцінив силу і напрямки вітру та течії річки Дунай, недотримався рекомендацій звичайної морської практики з практичних прийомів та способів управління буксиром зі счаленою баржою, не використав якорі баржи, зробив невірний вибір потужності допоміжного буксиру у несприятливих погодних умовах, допустив помилки при маневруванні буксиру зі счаленою баржою, зроблені внаслідок невірної оцінки маневрових характеристик буксиру зі счаленою баржою, зіставлення їх з місцем маневрування та погодними умовами. Також капітан м/б «Радомір» не подав заяву на лоцманське проведення згідно «Обов`язкових постанов по морському порту Усть-Дунайськ», затверджених наказом Голови ДП «АМПУ» від 19.07.2016 року за №256, незважаючи на те, що не мав права здійснювати швартування без морського лоцмана на борту. У капітана м/б «Радомір» відсутній достатній досвід роботи на даній дільниці річки Дунай, враховуючи наявні на той час гідрологічні умови плавання в районі портопункту «Кілія». Таким чином було встановлено, шо у діях капітана м/б «Радомір», власником якого є ТОВ «Сервіс Транс Балк» наявна низка порушень. Також, 25.02.2020 року до поліції надійшло повідомлення про те, що 25.02.2020 о 10:27 год. за адресою: [ADDRESS] (порт) при погрузці було зачеплено дах та пошкоджено будівлю дебаркадера. Після інциденту капітан м/б «Радомір», вбачаючи свою провину у зазначеній події, в усній формі, домовився з позивачем щодо компенсації пошкоджень. В подальшому було з`ясовано, що на кранбалці, яка була зруйнована баржею та знаходилась на дебаркадері, знаходилась камера відеоспостереження, яка зафіксувала дану пригоду. Позивач звертався до капітану м/б «Радомір» з вимогою відшкодування завданих збитків, але останній отримав розпорядження від директора ТОВ «Сервіс Транс Балк» продовжувати працювати, а питання щодо компенсації завданих збитків було передано до юридичного відділу компанії «Сервіс Транс Балк». 01.06.2020 року позивач звернувся до КП КМР «Відділ капітального будівництва» з заявою про виготовлення проектно-кошторисної документації на ремонт пошкодженої в результаті інциденту. 02.06.2020 року між позивачем та КП Кілійської міської ради «Відділ капітального будівництва» було укладено договір №105 на виконання проектних та вишукувальних робіт. Відповідно до кошторису №105 (додаток Д) від 02.06.2020, додатку (довідковим) від 02.06.2020 та додатком Н від 02.06.2020 вартість робіт за договором складає 980,00 гривень. 10 червня 2020 року позивач сплатив вартість робіт за договором №105 на виконання проектних та вишукувальних робіт від 02.06.2020, що підтверджується дублікатом квитанції №0.0.1731184269.1. Листом за вих. №6 від 02.06.2020, позивача було повідомлено про проведення огляду, контрольних замірів та фотофіксації пошкоджень дебаркадера, завданих баржею «ББК-2», згідно яких була виготовлена проектно-кошторисна документація. Відповідно до зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва від 10.06.2020 року, вартість ремонту дебаркадеру складає 48\~982,00 гривень. 16.06.2020 року позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія за вих. №45/Т, в якій містилось прохання про сплату вартості відновлювальних робіт, що спричинені пошкодженням дебаркадеру, які мали місце 25.02.2020 року, у сумі 48\~982,00 гривень. \~ \~ \~ \~Також в претензії містилось прохання про сплату вартості знищеної внаслідок інциденту відеокамери у розмірі 1768,00 гривень. Розмір вартості відеокамери підтверджується чеком від 25.11.2019 року. \~ \~ \~ \~17.07.2020 року на адресу позивача від ТОВ «Сервіс Транс Балк» надійшов лист за вих. №17/07, в якому зазначалось, що на даний час відповідач не має можливості об`єктивно розглянути претензію про відшкодування збитків та пропонує позивачу переглянути розмір завданих збитків. Судове провадження у даній судовій справі відкрито ухвалою суду від 19.08.2020 року, яка 25.08.2020 року була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою https://reyestr.court.gov.ua/Review/91073270, та 25.08.2020 року відповідним супровідним листом суду була відправлена на адресу відповідача. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За цих обставин позовна вимога щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Транс Балк» на користь Труве Крістоф, П`єр, Франк суми завданої матеріальної шкоди у розмірі 50\~750,00 гривень у цій справі\~підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно з п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Оскільки зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших об`єктів, що використовуються в процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також й іншу діяльність. До цих особливих властивостей слід відносити створення підвищеної ймовірності завдання шкоди через неможливість повного контролю за ними з боку людей. Як встановлено судом із матеріалів справи, баржа «ББК-2», яка здійснила навал на берегову споруду дебаркадер «Д-142», є джерелом підвищеної небезпеки. Ч. 3 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). Як вбачається з матеріалів справи, власником м/б «Радомір» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Транс Балк» (місцезнаходження: 67543, Одеська обл., Лиманський район, с. Визирка, вул. Олексія Ставніцера, буд. 60, корп.2, оф. 27), а тому, згідно приписів зазначених вище, саме на відповідача покладається обов`язок відшкодувати шкоду, завдану позивачу. Відповідно до статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На обґрунтування розміру збитків позивачем до суду була надана розроблена проектно-кошторисна документація та відповідні чеки, які суд визнав належними, достатніми та допустимими доказами. В свою чергу, відповідач не надав до суду будь-яких письмових заперечень, а також доказів, які б спростовували доводи позивача, у тому числі щодо розміру заявлених до відшкодування збитків. Відтак суд вважає, що відповідач має відшкодувати розмір збитків, виходячи з сум, які зазначені в проектно-кошторисній документації, яка додається, та наданих до суду чеках. В той же час, суд також наголошує, що згідно п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Позовні вимоги щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Транс Балк» на користь Труве Крістоф, П`єр, Франк суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 гривень, суму сплаченого судового збору у розмірі 840,80 гривень та витрат, пов`язані із залученням спеціалістів у розмірі 980,00 гривень\~також підлягають задоволенню. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Приписами частини 6 ст.139 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Згідно з ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що 24.07.2020 року між адвокатом Чумаченком Святославом Олександровичем та Труве Крістофом був укладений договір №1-2111/19 про надання правової допомоги від 24.07.2020 року, відповідно до якого позивач сплатив на користь свого представника 7\~500,00 гривень. Дане підтверджується також квитанцією до прибуткового касового ордеру №1-2111/19 від 24.07.2020 та розрахунок погодинної оплати послуг адвоката Чумаченка Святослава Олександровича. На підставі наведеного,

Outcome: approved