Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути на свою користь з відповідачів в рівних частках суму боргу у розмірі 6800 доларів США, що еквівалентно 184413 грн. та судові витрати. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до розписки від 18.03.2017 року [PERSON] з квітня 2016 року по березень 2017 року отримала від позивача грошові кошти у загальній сумі 6800 доларів США, що еквівалентно 184413 грн. Строк повернення грошових коштів за розпискою не встановлено. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, яку у липні 2017 року прийняли відповідачі по справі. Відповідачі отримують у спадок, після смерті [PERSON] , однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 35,4 кв.м. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, надали відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що [PERSON] з квітня 2016 року по березень 2017 року отримала від позивача грошові кошти у загальній сумі 6800 доларів США на лікування, що еквівалентно 184413 грн., про що 18.03.2017 року написала власноруч розписку. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У вказаній розписці не зазначено, що вказані гроші були взяті у борг та не вказано строку повернення вказаних грошових коштів, тобто недодержано істотних умов при укладанні вказаного договору позики. Крім того, посилання позивача про прийняття відповідачами спадщини після смерті [PERSON] не знайшли свого підтвердження, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.05.2017 року [PERSON] померла [INFO] . На день смерті [PERSON] на праві приватної власності належала однокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 35,4 кв.м., що підтверджується Інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно листа Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори №7306/0214 від 28.11.2017 року свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] не видавались. Як вбачається з копії паспортів відповідачів, останні не були зареєстровані разом з [PERSON] на момент її смерті. Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 1 січня 2004 року, визначений\~Главою 87 ЦК України. Згідно з нормою\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(статті\~1218,\~1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті\~1268, статті\~1269 ЦК України. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України\~Здійснення права на спадкування) та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України\~Оформлення права на спадщину). Відповідно до частини першої\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 2\~ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Норма ч. 1\~ст. 1282 ЦК України\~вказує на те, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У відповідності до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів прийняття спадщини та одержання відповідачами свідоцтва про право на спадщину. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 06.06.2018 року по справі №533/370/16-ц. У зв`язку з наведеним вище, суд, оцінивши належним чином зібрані у справі докази та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки, по-перше, при укладенні договору позики не додержано всіх істотних умов договору позики, по-друге, позивачем не надано суду доказів про прийняття спадщини відповідачами після смерті [PERSON] . На підставі викладеного і

Outcome: dismissed