Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про зняття арешту з заставленого майна, мотивуючи свої вимоги тією обставиною, що 12.02.2008 р. та 14.10.2008 р. між ВАТ « МТБ» та відповідачем були укладені кредитні договори. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договорами, відповідачка надала в заставу транспортні засоби. Забезпечення було оформлено договорами застави, на підставі яких у ПАТ « Марфін Банк», виступаючого заставодержателем, виникли права щодо вказаних транспортних засобів. Відповідно до запису № 3 витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 42610324 від 21.11.2013 р. на все майно відповідача накладений арешт згідно постанови бн від 17.03.2010 р., МВС України ГУ МВС в АР Крим Сімферопольське міське управління Центральний районний відділ. На підставі договору застави та ЗУ « Про заставу» Публічне Акціонерне Товариство « Марфін Банк» має намір задовольнити свої вимоги за рахунок предметів застави у позасудовому , узгодженому з за ставцем порядку. Проте арешт накладений Центральним РВ Сімферопольського МУ МВС АР Крим створює перешкоди для відповідної реєстрації правовстановлюючих документів у підрозділах МРЕВ ДАІ. Позивач надіслав на адресу Центрального РВ Сімферопольського МУ МВС України ГУ МВС АР Крим письмову вимогу про зняття арешту з заставленого майна. 24.01.2014 р. банком була отримана відповідь, що згідно бази « АРМОР» , кримінальних справ , а також кримінальних проваджень у відношенні відповідача у слідчому відділені Центрального РВ Сімферопольського МУ ГУ не має, у зв'язку з чим зняти арешт з транспортних засобів не можливо. Позивач вважає, що порушено право банку, як заставодержателя і обтяжувача з найвищим пріоритетом підлягає захисту - предмети застави мають бути звільнені з - під арешту, оскільки накладений арешт обмежує право банку на реалізацію законних прав та інтересів. Просить суд зняти арешт з транспортних засобів, які знаходяться у заставі ПАТ « Марфін Банк», який був накладений на підставі постанови бн від 17.03.2010 р. Центральним районним відділом Сімферопольського міського управління МВС України ГУ МВС АР Крим. Представник позивача надав суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність в заочному порядку. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.02.2008 р. та 14.10.2008 р. між ВАТ « МТБ» , правонаступником якого є ПАТ « Марфін Банк» та відповідачем були укладені кредитні договори. В забезпечення зобов'язання за кредитними договорами, відповідачка надала в заставу транспортні засоби. Забезпечення було оформлено договорами застави, відповідно до запису № 3 Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 42610324 від 21.11.2013 р. на все майно відповідача накладений арешт згідно постанови бн від 17.03.2010 р., МВС України ГУ МВС АР Крим Сімферопольське міське управління Центральний районний відділ. Згідно із ст. 1 Закону України « Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доведенню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін і інших осіб, які беруть у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На думку суду, позивачем не доведена та обставина, що на теперішній час арешт, накладений Центральним РВ будь - яким чином порушує права, свободи чи інтереси позивача, оскільки суду не надано жодних даних про те, що відповідачка не сплачує кредит та у позивача виникло право звернення на предмет застави. Крім того, на думку суду, позивачем вибраний невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки будь - яких перешкод щодо звернення позивача з відповідною заявою в рамках КПК України в кримінальному провадженні, не має. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що є усі підстави для відмови в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі ст.ст. 589 - 591 ЦК України, ст. 1 Закону України « Про заставу»,

Outcome: dismissed