Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначивши, що 28.04.2006 між позивачем та [PERSON], було укладено Договір про іпотечний кредит №409/1, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 148470,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17 %, з терміном повернення кредиту не пізніше 27 січня 2026 року. В забезпечення виконання зобов'язань 24.12.2007 між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №409/1а, відповідно до умов якого вона зобов'язувалася солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] за кредитним договором. Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 13 травня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 258 572 гривень 27 копійки, з якої: 20409,70 грн. - нараховані, але не сплачені проценти за користування кредитом; 91755,62 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 24 873,73 грн. - пеня; 5130,88 грн. - 3% річних за несвоєчасну погашення основного боргу та процентів; 116402,34 грн. - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу та сплати процентів, яку позивач, просить стягнути з відповідачів солідарно, а також стягнути з відповідачів судові витрати. Відповідач за первісним позовом [PERSON] не погодилася із позовом та звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила суд визнати припиненими зобов'язання [PERSON] за договором поруки №409/1а від 24 грудня 2007 року, який укладений між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» правонаступником якого є Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON]; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 551,20 грн. (а.с.151-155). У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні первісного позову наполягав. Проти зустрічного позову заперечував та просив суд відмовити відповідачу в його задоволенні. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти первісного позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову. На задоволенні зустрічної позовної заяви наполягав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, про причини не явки суду не повідомила. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України). У статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 28.04.2006 між позивачем та [PERSON], було укладено Договір про іпотечний кредит №409/1, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 148470,00 грн. на придбання квартири за договором купівлі-продажу від 28.04.2006, розташованої за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] на момент укладення вищезазначеного Договору про іпотечний кредит №409/1 від 28.04.2006, перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було розподілено спільне майно, в тому числі квартира [ADDRESS]. В забезпечення виконання зобов'язань 24.12.2007 між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №409/1а, відповідно до умов якого вона зобов'язувалася солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] за кредитним договором. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Банк виконав умови договору та надав [PERSON] кредит в розмірі 148470,00 грн., що підтверджується матеріалами справи. Згідно розрахунку заборгованості, відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали, в визначені кредитним договором строки кредитні кошти не повернули, внаслідок чого станом на 13 травня 2016 року заборгованість за кредитним договором №409/1 від 28 квітня 2006 року становить -258572,27 грн., та складається з наступного: 20409,70 грн. - нараховані, але не сплачені проценти за користування кредитом; 91755,62 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 24 873,73 грн. - пеня; 5130,88 грн. - 3% річних за несвоєчасну погашення основного боргу та процентів; 116402,34 грн. - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу та сплати процентів. Нарахована позивачем пеня становить 24 873,73 грн., що значно перевищує збитки, які завдані ПАТ «Державний ощадний банк України». Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що суму пені слід зменшити до суми в розмірі 10000,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову, а саме з відповідачів [PERSON], [PERSON] солідарно підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором №409/1 від 28 квітня 2006 року, яка виникла станом на 13 травня 2016 року та складається з наступного: 20409,70 грн. - нараховані, але не сплачені проценти за користування кредитом; 91755,62 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 10 000,00 грн. - пеня; 5130,88 грн. - 3% річних за несвоєчасну погашення основного боргу та процентів; 116402,34 грн. - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу та сплати процентів. В іншій частині позову слід відмовити. Що стосується зустрічних позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» про припинення договору поруки, то суд зазначає наступне. Як встановлено судом, що 28.04.2006 між позивачем та [PERSON], було укладено Договір про іпотечний кредит №409/1, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 148470,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17 %, з терміном повернення кредиту не пізніше 27 січня 2026 року. В забезпечення виконання зобов'язань 24.12.2007 між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №409/1а, відповідно до умов якого вона зобов'язувалася солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] за кредитним договором. Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків. Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного виконання всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Із роз'яснень викладених у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Відповідно до п. 2.1. Договору поруки №409/1а від 24 грудня 2007 року, у разі порушення Позичальником виконання Зобов'язання Кредитор має право вимагати від Поручителя виконання Зобов'язання Позичальника перед Кредитором згідно з умовами Кредитного договору в порядку, передбаченому цим Договором. Пунктом 2.4. вказаного договору поруки передбачено, якщо при настанні строку платежу відповідно до Кредитного договору, Позичальником не буде сплачено платіж Кредитору, Позичальник та/або Кредитор зобов'язуються повідомляти Поручителя про прострочення платежу. Згідно п.2.5. Договору поруки №409/1а від 24 грудня 2007 року Поручитель зобов'язується протягом п'яти календарних днів з моменту отримання повідомлення Кредитора або Позичальника згідно з п.2.4 даного договору виплатити несплачену Позичальником суму Кредиту. 18.04.2016 позивачем ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» на адресу відповідачів [PERSON], [PERSON] була направлена Вимога про дострокове повернення суми кредиту, сплати процентів та інших платежів за договором про іпотечний кредит №409/1 від 28.04.2006. Таким чином, даною вимогою від 18.04.2016 був змінений строк виконання основного зобов'язання, а саме - 27 квітня 2026 року, як то було передбачено кредитним договором на 21 травня 2016 року. [PERSON], [PERSON] отримали Вимогу про дострокове повернення суми кредиту, сплати процентів та інших платежів за договором про іпотечний кредит №409/1 від 28.04.2006 22 квітня 2016 року. Вказаною Вимогою боржникам наданий був місячний строк для виконання вимог Банку, тобто до 21 травня 2016 року. Таким чином, сплив шестимісячного строку починається з 22 травня 2016 року. З позовною заявою Банк звернувся до [PERSON], [PERSON] 21 червня 2016 року. Тобто позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» в межах вказаного строку пред'явив позовні вимоги до поручителя, а тому підстав вважати договір поруки припиненим не має. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» про припинення договору поруки. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь позивача Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі по 1939 (одна тисяча дев'ятсот тридцять дев'ять) гривень 29 копійок з кожного.

Outcome: partial