Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Сумській області до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, зазначаючи, що [PERSON] 17 жовтня 2019 року на річці Сироватка біля с. Н.Сироватка Сумського району Сумської області проводив вилов риби забороненим знаряддям лову - сіткою, виготовленою із сіткоснастевого матеріалу, здійснив незаконний вилов водних біоресурсів, а саме 2 шт. краснопірок, 18 шт. пліток, 5 шт. окунів, 10 шт. верховодок (стебелів). За вказаним фактом постановою Сумського районного суду Сумської області встановлено, що в діях [PERSON] є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та звільнено останнього від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначимістю вчиненого нам правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Відповідно до розрахунку, рибному господарству України завдано шкоди на суму 1 921 грн. Відповідач в добровільному порядку не відшкодував завдану шкоду. Тому просив стягнути з відповідача вказані збитки. Представник позивача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач для розгляду справи до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Постановою Сумського районного суду Сумської області від 26 листопада 2019 року справа № 587/2390/19 (яка набрала законної сили 07.12.2019)встановлено порушення відповідачем [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та за результатами розгляду справи звільнено [PERSON] від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначимістю вчиненого ним правопорушення, обмежившись усним зауваженням (а.с.5). Таким чином судовим рішенням встановлена неправомірність дій [PERSON] .. 04 березня 2020 року на адресу відповідача Державним агентством рибного господарства у Сумській області була направлена претензія з вимогою відшкодування заподіяної шкоди за незаконний вилов риби в сумі 1 921 грн. (а.с.6), однак, вимогу позивача [PERSON] у добровільному порядку не виконав. Згідно розрахунку, наданого Державним агентством рибного господарства у Сумській області, який проводився за Таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року, загальний розмір необхідних до стягнення коштів становить 1 921 грн. (а.с.7). У відповідності до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Це кореспондується з положеннями ст. 63 даного Закону, якою передбачено цивільно-правову відповідальність за порушення законодавства про цивільний світ. Відповідно до змісту ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суду не надано жодного доказу про сплату збитків, заподіяних рибному господарству відповідачем, тому суд вважає встановленим, що є порушенням цивільних прав позивача, які підлягають судовому захисту шляхом відшкодування шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що факт спричинення збитків рибному господарству діями [PERSON] повністю доведений зібраними по справі доказами, однак добровільно завдані збитки ним не відшкодовано, а тому вони повинні бути стягнуті в судовому порядку шляхом відшкодування відповідачем завданих збитків.

Outcome: approved