Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та уточненою позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що відповідно до заяви б/н від 21.12.2009 року, [PERSON] , нині [PERSON] , отримала кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] у зв`язку зі вступом у шлюб 23.02.2013р. з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 21.05.2018р. змінено найменування позивача з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 16.09.2019 року має заборгованість 14280,90 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3032,08 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 3015,41 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн., пеня за прострочене зобов`язання - 6365,27 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 950,00 грн., штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 668,14 грн.. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 14280,90 грн. за кредитним договором б/н від 21.12.2009 року та судові витрати у розмірі 1921 грн.. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак раніше подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку банка відсутні, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду (а.с. 39). Крім того, в уточненій позовній заяві зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом (а.с. 48-50). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 60-62, 65, 67-69, 73-78, 81), причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за її відсутністю не надала, у зв`язку з чим, зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору на підставі анкети-заяви про приєднання\~до Умов\~і Правил\~надання банківських\~послуг у\~ПриватБанку б/н від 21.12.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З уточненої позовної заяви встановлено, що відповідач [PERSON] у зв`язку зі вступом у шлюб 23.02.2013р. змінила прізвище на [PERSON] . Також, АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується статутом АТ КБ «Приватбанк», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.05.2018 р. № 519 (а.с. 35-36). З анкети-заяви позичальника видно, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 13). Також, позивачем до анкети-заяви позичальника додано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яку відповідач підписала, та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які були розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 14, 15-29). Окрім цього, з уточненої позовної заяви встановлено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Однак, з таким твердженням позивача суд не погоджується, з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст. 638, 634, 1054 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Між тим, Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим, банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові по справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року. З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, враховуючи вимоги ст.ст. 8, 42 Конституції України, ст. ст. 3 ЦК України, приймаючи до уваги принцип справедливості, добросовісності та розумності, у суду відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих Умов та правил надання банківських послугПриватбанку, які були розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, та які вважав узгодженими банк. Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд приймає до уваги довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», оскільки з умовами кредитування, відповідач була ознайомлена, про що свідчить підпис відповідача у довідки. Згідно з вказаною довідкою про умови кредитування встановлено відповідальність позичальника за своєчасне неповернення кредиту, а саме: визначено розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості та розмір штрафу при порушенні термінів платежів (а.с. 14), по яких позивач пред`являє вимоги відповідачу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21.12.2009 р., укладеного між позивачем та відповідачем видно, що відповідач користувалася кредитними коштами та станом на 16.09.2019 р. має заборгованість 14280,90 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3032,08 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 3015,41 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн., пеня за прострочене зобов`язання - 6365,27 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 950,00 грн., штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 668,14 грн. (а.с. 6-12). За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, як: боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~551\~ЦК України\~предметом неустойки\~може бути\~грошова сума,\~рухоме і\~нерухоме майно.\~Якщо предметом\~неустойки є\~грошова сума,\~її розмір\~встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Однак, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. З аналізу статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим, враховуючи те, що відповідачем визнані вимоги про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової), вимоги позивача про стягнення з відповідача суми нарахованої пені задоволенню не підлягають. В зв`язку з чим, суд вважає за необхідним, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми штрафів (фіксованої частини та процентної складової) відмовити, оскільки це суперечить нормам ст. 61 Конституції України. З огляду на викладене, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд вважає за необхідне уточнений позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № б/н від 21.12.2009 р. в розмірі 13362,76, а саме: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3032,08 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 3015,41 грн., пеню за прострочене зобов`язання в розмірі 6365,27 грн. та пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 950 грн.. В порядку ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1797,50 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial