Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Національної академії Національної гвардії України суму у розмірі 37122,09 гривень в якості відшкодування витрат, повязаних з утриманням у вищому навчальному закладі. Представник позивача до судового засідання не зявився, але на адресу суду надіслав заяву в якій на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі та просив справу слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи. За згодою представника позивача розгляд справи проведено за відсутності відповідача заочно, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] проходив навчання та військову службу у Національній академії Національної гвардії України у період з 01.08.2013 року по 08.02.2016 року на посаді курсанта. Відповідно до розділу ІІІ, діючого на той час «Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з відповідачем по справі 01.08.2013 року. На далі, 26.02.2016 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Академії і Відповідачем був достроково розірваний , а відповідач був виключений із списків особового складу Академії наказом начальника Академії від 08.02.2016 року №31. Відповідно до ч. 10 ст.25 ЗУ «Про військовий обовязок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно до п.п. 3.4, відшкодування витрат здійснюється вищим навчальним закладом у розмірі фактичних витрат, повязаних з : грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням ; перевезеннями до місця проведення щорічної відпуски та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Академією відповідно до вимог порядку розрахунку були розраховані фактичні витрати, повязані з утриманням [PERSON] в Академії з дня його зарахування до Академії подень виключення зі списків особового складу, загальна сума яких склала 37122,09 гривень. Отже, невідшкодування на користь Національної академії Національної гвардії України відповідачем суми витрат, повязаних з його утриманням в Академії, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави , що проявляється у створенні умов для невиконання видаткової частини держбюджету. Згідно ст. 530 ЦК України , якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved