Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором ( а.с.2,3). Позовні вимоги обґрунтував тим, що 11.02.2008 року між Акціонерно комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі начальника Енергодарського відділення Запорізької області філії АКБ «Укрсоцбанк» - [PERSON] та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір № 31208А036 - К. Згідно з вимогами Закону України « Про акціонерні товариства» та Закону України « Про банки та банківську діяльність» Акціонерний комерційний банк соціального розвитку « Укрсоцбанк» 14.06.2010 року змінив назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яке є правонаступником усіх прав та зобовязань Акціонерно комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк». Відповідно до умов кредитного договору №31208А036-К від 11.02.2008 року , укладеного між сторонами банк надає відповідачу грошові кошти в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 55 200,0 грн. зі сплатою відповідачем 13,5% річних та в порядку визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 10.02.2015 року. Відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі та на умовах, що передбачені кредитним договором. В забезпечення зобовязань відповідача [PERSON] щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та можливої неустойки поручителем виступив [PERSON], який уклав з банком договір поруки № 31208А036-П від 11.02.2008 року. Відповідно до п.1.1договору поруки поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, у розмірах та у випадках, передбачених договором кредиту №31208А036-К від 11.02.2008 року . Відповідно до умов договору поруки відповідачі є солідарними боржниками за кредитним договором. Позивач по справі свої зобовязання за договором виконав: відкрив необхідні рахунки обліку на умовах забезпеченості. Повернення, строковості та платності здійснив видачу кредитних коштів. Отримання відповідачем коштів в розмірі 55 200,0 грн. підтверджується меморіальним ордером № 1 від 11.02.2008 року ( а.с. 13). У звязку з порушенням позичальником умов кредитного договору №31208А036-К від 11.02.2008 року, а саме несплати суми основного боргу та процентів за користування кредитом, штрафних санкцій відповідач [PERSON] станом на 18.05.2015 року має заборгованість в розмірі 122 280,20 грн., що складається з наступного : - прострочена заборгованість за кредитом становить 40 747,15 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами становить 59 695,56 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту складає 4 681,53 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків складає 5 030,47 грн.; - розмір інфляційних витрат за кредитом становить 5 434,02 грн.; - розмір інфляційних витрат за відсотками становить 6 691,48 грн. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість на користь позивача в розмірі 122 280,20 грн., за кредитним договором № №31208А036-К від 11.02.2008 року, та сплачені позивачем судові витрати в розмірі 1 222,80 грн .. Представник позивача, що діє на підставі довіреності [PERSON] ( а.с. 30,31) надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечує проти розгляду справи у порядку заочного провадження. В судове засідання відповідачі не зявилися повторно, поштове повідомлення відправлене на адресу відповідачів повернулось з поміткою : « За закінченням строку зберігання», що суд розцінює як небажання відповідачів отримувати повістки та зявлятись до суду. Суд, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу в заочному провадженні. Дослідив матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між фізичною особою [PERSON] та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку « Урсоцбанк» було укладено кредитний договір №31208А036-К від 11.02.2008 року на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до якого відповідач по справі [PERSON] отримав кредит в розмірі 55 200,0 грн., строком по 10.02.2015 року, на умовах, що передбачені договором ( а.с. 6-10). Згідно з вимогами Закону України « Про акціонерні товариства» та Закону України « Про банки та банківську діяльність» Акціонерний комерційний банк соціального розвитку « Урсоцбанк» 14.06.2010 року змінив назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яке є правонаступником усіх прав та зобовязань Акціонерного комерційного банку « Форум» ( а.с. 16-18). В забезпечення зобовязань [PERSON] щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та можливої неустойки поручителем виступив [PERSON], який уклав з банком договір поруки № 31208А036-П від 11.02.2008 року (а.с. 11-13), відповідно до якого поручитель зобовязався в разу невиконання або порушення боржником своїх зобовязань по кредитному договору нести з боржником солідарну відповідальність. Відповідач [PERSON] неналежним чином виконував обовязки передбачені умовами договору. Згідно із розрахунком заборгованості за вищевказаним Договором заборгованість за відповідачем на 18.05.2015 року за договором кредиту № №31208А036-К від 11.02.2008 року складає 122 280,20 грн. ( а.с.14-15). Позивачем вирішувалось питання щодо досудового врегулювання спору, яке залишено відповідачами без уваги. При зверненні до суду позивачем сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 222,80 грн.. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Однак відповідно до розяснень, наданих у п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» - солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, тому в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, судовий збір з кожної особи стягується окремо у рівних частках. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу України.

Outcome: approved