Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13946,64 грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що 09.08.2011 року між ним та відповідачем укладений договір б/н приєднання до умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредитному ліміту, відсотки за користування ним, однак свої зобов'язання не виконав, у встановлений строк кредит не повернув та відсотки не сплатив, внаслідок чого станом на 28.02.2017 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 13946,64 грн. (тринадцять тисяч девятсот сорок шість гривень сорок шість копійок), яка складається з 225 грн. заборгованість за кредитом; 9346.65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3234.67 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 640.32 грн. штраф (процентна складова) Позивач в судове засідання не з'явився, позов підтримує, просить слухати справу у відсутність його представника, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та звернулася до суду з клопотанням про відмову в позові у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити з наступних підстав. Як встановлено судом, 09.08.2011 року між [PERSON] акціонерним товариством [PERSON] банк Приват Банкта [PERSON] укладено договір без номеру про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 2000,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /а.с. 6,7/. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредитному ліміту, відсотки за користування ним, однак свої зобов'язання не виконав, у встановлений строк кредит не повернув та відсотки не сплатив, внаслідок чого станом на 28.02.2017 р. виникла заборгованість по кредиту в сумі 13946,64 грн. (тринадцять тисяч девятсот сорок шість гривень сорок шість копійок), яка складається з 225 грн. заборгованість за кредитом; 9346.65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3234.67 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 640.32 грн. штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином у зв'язку з невиконанням зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків з відповідача на користь позивача виникла заборгованість по кредиту в сумі 13946,64 грн. (тринадцять тисяч девятсот сорок шість гривень сорок шість копійок), з них 225 грн. заборгованість за кредитом; 9346.65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3234.67 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 640.32 грн. штраф (процентна складова). Провадження по даній цивільній справі відкрито ухвалою від 06 липня 2017 року. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України). Судом встановлено, що з позовом до суду про стягнення з [PERSON] суми неповернутого кредиту та процентів за користування ним, позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернувся 06 липня 2017 року, а останній платіж відповідачем по розрахунку здійснено 12 червня 2014 року. Отже, банк звернувся до суду з позовом після сплину строку позовної давності. Не зважаючи на дану обставину позивач не просив відновити строк позовної давності. Таким чином суд приходить до висновку, що в задоволені позову Публічного акціонерного товариства [PERSON] «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити в звязку з сплином строку позовної давності, який позивач не просив відновити та не зазначив поважність причин його пропуску. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed