Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що відповідачка є матір'ю його дитини [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачкою припинилося, в середині 2013 року, вона забравши свої речі і, залишивши позивачеві дитину, виїхала до іншого міста. З того ж часу, відповідачка перестала цікавитися дитиною розвитком та здоров'ям, не спілкується з нею, матеріальної допомоги на утримання не надає, тобто повністю усунулася від виконання батьківських обов'язків. У зв'язку з тим, що відповідачка повністю усунулася від виконання батьківських обов'язків, позивачка просить суд позбавити її батьківських прав щодо малолітньої [PERSON]. В судовому засіданні позивач, представник служби у справах дітей та прокурор позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з посиланням на викладені в позові доводи та обґрунтування, просять позовні вимоги задовольнити. Свідки по справі [PERSON] та [PERSON], підтвердили доводи позивача щодо відсутності відповідачки від виконання материнських обов'язків. Відповідачка про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду не з'явилася, причину та обставини неявки не повідомила, своєї думки з приводу позовних вимог не висловила у зв'язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши пояснення, перевіривши докази по справі, судом встановлені певні юридичні факти, та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження позивач та відповідачка є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.3.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідного для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі; не виявляють інтересу до її зовнішнього світу. Батьківська турбота щодо виховання дитини полягає в створення ними найбільш сприятливих умов для нормального розвитку й становленні дитини, які випливають з відповідних форм турботи про це - духовної та матеріальної. Факт усунення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків підтверджується показами позивача, та свідків, довідкою з медичної установи щодо відсутності будь-якої участі відповідачки як матері [PERSON] до турботи за нею (а.с.9), висновком комісії з захисту прав дитини РА ЗМР по Заводському району від 28.5.2015 року та протоколом засідання комісії від 14.5.2015 року, за якими відповідачку доцільно позбавити батьківських прав щодо дитини, оскільки вона не цікавиться дитиною не приймає участі в її утриманні та вихованні (а.с.36,37). На підставі вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання малолітньої дитини і її доцільно позбавити батьківських прав. Частина 1 ст.164 СК України передбачає підставою позбавлення батьківських прав, ухиляння батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved