Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі 21/100 частини нежитлової будівлі складу, позначеної на плані літ. «3-1», а саме: приміщення «2», площею 128,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладеного 20.03.2008 року між ВАТ «Дрогобицький «Агротехсервіс» і [PERSON] та зареєстрований у реєстрі №213. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.03.2008 року між ВАТ «Дрогобицький «Агротехсервіс» та [PERSON] було укладено вищевказаний договір купівлі-продажу нежитлового приміщення. Проте, відповідач не виконує взятих на себе договірних зобов'язань, а тому вважає, що невиконання договірних зобов'язань є підставою для розірвання договору. Представник позивача Возняк В.Й. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні, заперечив щодо задоволення позову з підстав викладених в письмовому запереченні, окрім цього просить відмовити в задоволенні позову ще й у зв»язку з пропущенням строків позовної давності. Суд вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі 20.03.2008 року між ВАТ «Дрогобицький «Агротехсервіс», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] 20.03.2008 року було укладено договір купівлі-продажу 21/100 частини нежитлової будівлі складу, позначеної на плані літ. «3-1», а саме: приміщення «2», площею 128,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], реєстраційний №22498455. Договір посвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Юзефівим О.Б. З довідки №48 від 10.04.2013 року вбачається, що згідно даних бухгалтерського обліку вказана частина нежитлової будівлі складу знаходиться на балансі ВАТ «Дрогобицький «Агротехсервіс». Згідно даних бухгалтерського обліку оплата за вищевказаним договором купівлі-продажу не проводилась (довідка №32 від 14.06.2013 року). При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. А за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 та п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а розірвання договору є видом цивільно-правової відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Враховуючи те, що відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань, то суд вважає позов підставним та таким, що підлягає задоволенню. Щодо заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності, то суд приходить до переконання, що така задоволенню не підлягає, оскільки позивач про існування оскаржуваного договору довідався в березні 2013 року, при зверненні у відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а тому строки звернення до суду не пропущені. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved