Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права приватної власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який постійно мешкав за адресою [ADDRESS] . На підставі розпорядження Синельниківського міського голови № 31-р від 16 лютого 2016року «Про перейменування вулиць та провулків у місті Синельниковому» вулиця «Воровського» в м. Синельникове перейменована на « [PERSON] ». Після смерті батька відкрилась спадщина на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Зазначена частка належить батькові на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Синельниківською міською радою Дніпропетровської області 28 листопада 2005 року, та зареєстрованого комунальним підприємст\-вом «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 28.11.2005 р. в реєстровій книзі № 52 за реєстром №216. Заповіту батько не залишив. Єдиним спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] . Спадщину вона прийняла згідно із ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджує\-ться довідкою «ЖЕК-2» від 01.03.2013 року. Спадщину [PERSON] після смерті свого чоловіка прийняла, але спадкових прав на своє ім`я не оформила. [INFO] його мати [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] : 1/2 частини квартири на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Синельниківською міською радою Дніпропетровської області 28 листопада 2005 року, та зареєстрованого комунальним підприємством «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 28.11.2005 р. в реєстровій книзі № 52 за реєстром №216; 1/2 частина після смерті чоловіка [PERSON] . Заповіту його мати [PERSON] не залишила. Він єдиний спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом який прийняв спад\-щину. Спадщину після смерті матері він прийняв згідно із ст. 1269 ЦК України, так як у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Він звернувся до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу мені свідоцтва про право на спад\-щину за законом на вищезазначену квартиру після смерті [PERSON] . Заведена спадкова справа № 214/2015 до майна померлої. Але нотаріус відмовив у видачі цього свідоцтва, оскільки його мати [PERSON] фактично прийняла Ѕ частину зазначеної квартири після смерті чоловіка [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 лютого 2019 року. Він є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] , який прийняв спадщину. Просить визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , право приватної власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, рішення просить пийняти відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого повторно 18.12.2018 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №259. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частини кватири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка йому належить на підставі на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Синельниківською міською радою Дніпропетровської області 28 листопада 2005 року, та зареєстрованого комунальним підприємст\-вом «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 28.11.2005 р. в реєстровій книзі № 52 за реєстром №216. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] дула його дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину згідно із ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджує\-ться довідкою «ЖЕК-2» від 01.03.2013 року. Спадщину [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла, але спадкових прав на своє ім`я не оформила. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 17.03.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №118. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частини кватири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка йому належить на підставі на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Синельниківською міською радою Дніпропетровської області 28 листопада 2005 року, та зареєстрованого комунальним підприємст\-вом «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 28.11.2005 р. в реєстровій книзі № 52 за реєстром №216. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] є її син - [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця [PERSON] подав до нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спад\-щину за законом після смерті [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.02.2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] фактично прийняла1/2 частину квартири після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , але не оформила своїх спадкових справ. Родинні відносини між спадкодавцем та позивачем підтверджуються копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , відповідно до якого [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . З копії спадкової справи №214/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що 11.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст.1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( ч.3 ст.1268 ЦК України). Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст.1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( ч.3 ст.1268 ЦК України). Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Разом з тим, суд вважає, що в силу того, що спадкодавець [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , але не оформила спадкових прав та не зареєструвала за собою право власності на Ѕ частку квартири в порядку спадкування, то суд позбавлений можливості визнати право власності на Ѕ частку квартири, яка перейшла до спадкодавця від померлого чоловіка. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право а спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст.1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст.182 ЦК України). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі квартиру, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на квартиру, житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню . Разом з тим, суд вважає, що у суду відсутні підстави визнавати право власності за позивачем в цілому, оскільки Ѕ частка квартири не була зареєстрована на праві власності за його матір`ю [PERSON] . При таких обставинах суд вважає за необхідне захистити право позивача шляхом визнання за ним прав та обов`язків спадкодавця на Ѕ частку квартири. На підставі викладеного та ст.ст. 1216,1217, 1220, 1221, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved