Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача по справі 21224 грн. 71 коп. заборгованості за кредитним договором, та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.. Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги позивач зазначив, що 25.01.2014 року між [PERSON], та Подільським відділенням Першої всеукраїнської кредитної спілки був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав, а відповідач отримав кредит в сумі 1000 грн. 00 коп. Згідно укладеного договору, відповідач взяв на себе зобов'язання погасити зазначений кредит, та відсотки за користування кредитом у встановлені строки. Кредитна спілка діючи у відповідності до вимог ст.ст. 526,1054 ЦК України виконала свої зобов'язання видавши відповідачу [PERSON], кредит в сумі 1000 грн. 00 коп. Відповідач отримавши кошти за даним договором кредиту свої зобов'язання по своєчасному поверненню кредиту та відсотків за користування кредитом не виконує, порушуючи вимоги ст. 525, 526, 1054 ЦК України. Тому позивач просить у зв'язку з не виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, стягнути суму неповернутого кредиту, поштові витрати та понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився та подав клопотання в якому просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи встановив наступне. У відповідності зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання, а кредитор прийняти виконання зобов'язань. У відповідності зі ст. 530 ЦК України, зобов'язання має бути виконане у встановлений термін його виконання. У відповідності зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконання або неналежне виконання. У відповідності зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, в тому числі оплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч.2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). 25.01.2014 року між [PERSON], та Подільським відділенням Першої всеукраїнської кредитної спілки був укладений кредитний договір № 19, згідно якого кредитна спілка надала, а відповідач отримав кредит в сумі 1000 грн. 00 коп.. Відповідач як позичальник за даним договором взяв на себе зобов'язання повернути кредит та відсотки за користування кредитом. Одночасно з цим відповідач брав на себе зобов'язання своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, та повертати сам кредит. Суд вважає обґрунтованим позов Першої всеукраїнської кредитної спілки, оскільки даний позов відповідає вимогам ст. 1054 ЦК України . Факт укладення договору кредиту, та отриманням відповідачем кредиту підтверджується кредитним договором № 19 від 25.01.2014 року, який укладений відповідно до ст. 1055 ЦК України та видатковим касовим ордером від 08.02.2014 року. Відповідач не здійснює погашення кредиту. Факт не виконання відповідачем своїх зобов'язань у повному обсягу, а саме не повернення заборгованості по кредиту в сумі 21224 грн. 71 коп., підтверджується наданим позивачем розрахунком. Тому суд вважає, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості доведеними і такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача повинно бути стягнуто суму заборгованості за кредитним договором 1000 грн. 00 коп., відсотки за ористування кредитом 691 грн. 57 коп., пеню 19533 грн. 14 коп., що є заборгованістю станом на 16.06.2014 року, оскільки договір до цього часу не розірваний і позивачем правомірно нараховано штрафні санкції та відсотки. Що стосується заявлених вимог про стягнення з відповідача поштових витрат у розмірі 16,60 грн., судом встановлено наступне. Відповідно до приписів ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Водночас, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як вбачається з матеріалів справи позивач просить суд стягнути з [PERSON], сплачені позивачем поштові витрати за направлення відповідачу претензій у розмірі 16,60 грн., що підтверджується копією фіскального чеку. Проте як вбачається з копії даного фіскального чеку від 31.03.2014 року, який наявний в матеріалах справи, сума за направлення листа становить 0 (нуль) гривень. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що належних та допустимих доказів у розумінні стст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження обґрунтованості позовних вимог щодо стягнення сплачених поштових витрат, позивачем не надано, відтак позовні вимоги в цій частині є недоведеними та не підлягають задоволенню. Правомірними суд визнає і вимоги позивача про стягнення з відповідача суму сплаченого судового збору, оскільки вони підтверджені відповідною квитанцією. На підставі викладеного та

Outcome: partial