Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 28.12.2017 року, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.09.2014 року у розмірі 12262,29 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. В обгрунтування вимог позивач вказав, що між сторонами було укладено договір кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2800,00 грн. Проте, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти на погашення заборгованості за борговим зобовязанням, та у порушення умов кредитного договору, зобовязання не виконав. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, \~судова повістка, направлена відповідачу повернулась на адресу суду не врученою адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.09.2014 року\~ між сторонам укладено договір про надання банківських послуг, який являє собою заяву, Памятку клієнту, Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, що підтверджено підписаною відповідачем заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідачу було надано кредит у розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обовязків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 623 ЦК України \~боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Зі змісту розрахунку заборгованості за договором №б/н від 26.12.2008 року, наданого позивачем, станом на 26.11.2017 року заборгованість [PERSON] становить 12262,29 грн., з яких: загальний залишок заборгованості 407,62 грн., відсотки 1951,06 грн., пеня 8843,50 грн., заборгованість по судовим штрафам 1060,11 грн. (а.с. 45-46). Дослідивши розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення одночасно з відповідача як пені, так і штрафу за невиконання умов договору відсутні, з огляду на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).\~ Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежу по кожному з грошових зобовязань, передбачених\~ цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Зі змісту позовної заяви та Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна Голд» пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів становить 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується на кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; пеня становить 0,233 % від суми загальної заборгованості (нараховується на кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. А відтак, розрахунок розміру пені, проведений позивачем, не відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Оскільки позивач неправомірно заявив вимогу про стягнення одночасно і пені, і штрафу за одне й те ж порушення умов договору, наведений розмір розрахунку пені не відповідає умовам кредитного договору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за порушення строків виконання грошового зобовязання, який обчислений відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг\~ у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням відсотків (117,93 грн.), а всього по штрафам 617,93 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] допущено порушення умов зобовязання за договором, взятого на себе у звязку з чим, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі\~ 2976,61 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 407,62 грн., заборгованості за процентами\~\~1951,06 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 117,93\~ грн. Крім того, на підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~ з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі\~387,20 грн.

Outcome: partial