Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій зазначив, що 06.03.2015 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді частки квартири за адресою: Донецька область, м. Донецьк, бульвар Шкільний, 18/15. У звязку з активною фазою АТО на території Донецької області та вимушеним переїздом до родичів у м. Львів не встиг своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини було пропущено з поважної причини. Просить надати додатковий строк, достатній для подання заява про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] тривалістю три місяці з дня набрання чинності судовим рішенням. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності та письмові заперечення, в яких зазначили, що позивач знав про дату смерті померлого, до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини не звертався, відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій не отримував та жодного доказу щодо поважності причин пропуску строку не надав. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Згідно свідоцтва про смерть І-НО № 929246, виданого повторно 22.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 05 березня 2015 року. Згідно свідоцтва про народження ІІ-УР № 158737, виданого 14.04.1960 року Куйбишевським рай бюро ЗАГС м. Сталіне, [PERSON] народився 04 квітня 1960 року та його батьком є [PERSON]. З заповіту від 11.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, встановлено, що [PERSON] зробив заповідальне розпорядження, згідно якого ? частку квартири за адресою: Донецька область, м. Донецьк, бульвар Пушкіна, 18/15, заповів [PERSON], [INFO]. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.03.2016 року, яке набрало законної сили 08.04.2016 року, встановлений факт, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер 05.03.2015 року, є місце останнього проживання спадкодавця, а саме: [ADDRESS] Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Суд не може прийняти до уваги доводи позивача щодо наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, а саме: що він не знав про смерть батька, що у нього погіршився стан здоровя після звістки про смерть батька та в наслідок проведення АТО на території Донецької області у звязку з наступним. Із тексту позовної заяви встановлено, що позивач самостійно зазначив, що в середині березня 2015 року йому стало відомо про смерть батька та відкриття спадщини. З заяви [PERSON], яка дії від імені [PERSON], від 06.11.2015 року, що адресована приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON] встановлено, що заявник просить зупинити видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на майно померлого 05.03.2015 року [PERSON] через звернення до суду [PERSON] із позовною заявою про продовження строків на прийняття спадщини та оскарження заповіту померлого. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» У разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Отже, із зазначеного випливає, що позивач мав право звернутися із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька до будь-якого нотаріуса, який здійснює свою діяльність на території України, а тому доказів з боку позивача з цього приводу в період з середини березня (коли йому стало відомо про смерть батька) по 06.11.2015 року (дата звернення до нотаріуса з приводу зупинення видачу свідоцтв на спадщину) суду не надано. Відповідно до п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12). Повно і всебічно зясувавши обставини по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів щодо підтвердження причин поважності пропуску ним строку для прийняття спадщини.

Outcome: dismissed