Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 1113 грн. 34 коп., яка виникла за період з жовтня 2012 року по березень 2014 року, посилаючись на те, що відповідач, користуючись послугами з теплопостачання, не оплачує їх, внаслідок чого виникла вищевказана заборгованість. Представник позивача Коробкова І.О. в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява з проханням слухати справу в її відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про слухання справи за його відсутності чи заперечень проти позову не надіслав, тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, і вважає за можливе слухати справу за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з ТОВ «Житломасив» та Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області /а.с.5,9/. З матеріалів справи випливає, що позивач, як постачальник централізованої теплової енергії, виконує свої обов'язки по забезпеченню мешканців багатоквартирних житлових будинків тепловою енергією і, зокрема, надав ці послуги відповідачу, який мешкає у квартирі [ADDRESS], внутріквартирні прилади якої підключені до мереж теплопостачальника, що підтверджується схемою розподілу зон обслуговування теплових мереж підприємства «Мелітопольські теплові мережі» /а.с.7/. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну енергію, теплову енергію та інші послуги). В силу статей 11, 509 ЦК України між сторонами виникли та продовжують існувати зобов'язальні правовідносини і жодна із сторін не заявила про їх припинення. Позивач постачає відповідачу теплову енергію, а відповідач без будь-яких заперечень приймає виконання. Заяви про відключення від системи централізованого постачання теплової енергії та претензій на якість цих послуг відповідач не пред'являв та продовжує їх використовувати для власних потреб, що свідчить про погодження сторонами взаємних правовідносин. Користуючись послугами з теплопостачання, які надаються відповідачу, вун не оплачує спожиту теплову енергію, внаслідок чого виникла заборгованість за період з жовтня 2012 року по березень 2014 року в розмірі 1113 грн. 34 коп., що підтверджується довідкою про нарахування та оплату комунальних послуг /а.с.4/. Оскільки в добровільному порядку заборгованість відповідачем не була сплачена, позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з нього суми боргу. Ухвалою судді від 24 квітня 2014 року позивачу було відмовлено в прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з [PERSON] та роз'яснено право звернення до суду в позовному провадженні /а.с.6/. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (в даному випадку заплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються також довідкою про нарахування та оплату комунальних послуг /а.с.4/, іншими матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею i документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача суму заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 1113 грн. 34 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved