Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 11.07.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування квартири, за умовами якого [PERSON] безоплатно передав у власність батькові [PERSON] квартиру F[ADDRESS]. Разом з тим, [PERSON] та [PERSON] напередодні домовились не про подарунок, а про продаж вказаної квартири за 39000 доларів США, але, оскільки вони є близькими родичами, вирішили укласти договір дарування з метою мінімізації оподаткування. Разом з тим, [PERSON] ухиляється від сплати грошових коштів за вказану квартиру позивачу. З цих підстав позивач просить визнати недійсним вказаний договір дарування квартири. Крім того, позивач також зазначає, що 11.07.2018 року [PERSON] надав [PERSON] довіреності для розпорядження та продажу двох автомобілів, а саме: Ford Focus та Audi А-6, які належали позивачу та які [PERSON] всупереч домовленості переоформив на свою сестру [PERSON] З цих підстав позивач просить суд витребувати з незаконного володіння [PERSON] вказані автомобілі у власність позивача. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не зFявилися, у звFязку з чим суд проводить заочний розгляд справи за їх відсутності. Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувались. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 11.07.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування квартири, за умовами якого [PERSON] безоплатно передав у власність батькові [PERSON] квартиру F[ADDRESS]. Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу від 15.08.2014 року [PERSON] придбав автомобіль Ford Focus з номером кузову WF0KXXGCBKEL72241. [PERSON] станом на 26.12.2018 року є власником автомобілів Audi А-6 та Ford Focus з номером кузову WF0KXXGCBKEL72241. 29.01.2019 року автомобіль Audi А-6 перереєстровано на імFя [PERSON] Ці обставини підтверджуються договором дарування квартири від 11.07.2018 року, договором про внесення змін до договору дарування від 14.07.2018 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 14.07.2018 року, технічним паспортом на квартиру, довідками про вартість квартири та автомобілів, свідоцтвами про реєстрацію автомобілів, договором купівлі-продажу від 15.08.2014 року, актом прийому-передачі, видатковою накладною на автомобіль, рахунком-фактурою, квітанціями про сплату за автомобіль, витягом з Єдиного державного реєстру МВС України від 26.12.2018 року, відповіддю Регіонального сервісного центру МВС України від 02.05.2019 року. Відповідно до ст.215 ЦК України, 1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. 3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст.232 ЦК України, на яку посилається позивач в своєму правовому обгрунтуванні, 1. Правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. 2. Довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв'язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними. Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Разом з тим, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивач не довів суду, тих обставин, що є підстави для визнання недійсним правочину, а саме, вказаного договору дарування квартири, а також є підстави для витребування позивачем свого майна (автомобілів Ford Focus та Audi А-6) від особи, яка, на думку позивача, незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ними ([PERSON]В.). Так, вказані вище у рішенні докази, надані позивачем, не містять в собі ніякої інформації про недійсність вказаного оспорюваного правочину. Ці докази також не містять в собі ніякої інформації про наявність у власності позивача автомобілів, що є предметом спору, та незаконність заволодіння відповідачем [PERSON] вказаними автомобілями. Крім того, показання свідків [PERSON] та [PERSON], які були допитані за клопотанням представника позивача, про те, що сторони мали на меті укласти договір купівлі-продажу квартири та [PERSON] обманув позивача, у своїй сукупності з іншими доказами не дають суду змогу дійти висновку про недійсність вказаного оспорюваного правочину дарування квартири та незаконне заволодіння відповідачем [PERSON] вказаними автомобілями. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed