Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи, що 27.02.2018 року між ПАТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено договір (з ануїтетними платежами)№ 23-005-850-2-18-Г відповідач отримав кредит у сумі 53879 грн. 31 коп. терміном повернення 26 лютого 2020 року зі сплатою 15% річних. Відповідач зобов`язання за договором не виконує належним чином та систематично порушує його умови, у зв`язку з чим станом на 20.02.2019 року виникла заборгованість загальною сумою 79042 грн. 69 коп., яка складається з наступного: суми заборгованості за кредитом в розмірі 49984 грн 54 коп., суми прострочених процентів за користування кредитом за період з 01.09.2018 року по 31.01.2019 року включно в розмірі 21 грн. 24 коп., суми комісійної винагороди за період з 01.05.2018 року по 30.08.2018 року в розмірі 4791 грн. 22 коп., суми штрафу, нарахованого відповідно до 6.3 розділу 6 кредитного договору в розмірі 24245 грн 69 коп. Добровільно відповідач розрахуватись не бажає. Просив стягнути вказану заборгованість. Ухвалою судді від 20.03.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в призначений час в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.02.2018 року між Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON] укладено договір (з ануїтетними платежами)№ 23-005-850-2-18-Г відповідач отримав кредит у сумі 53879 грн. 31 коп. терміном повернення 26 лютого 2020 року зі сплатою 15% річних. Станом на 20.02.2019 року виникла заборгованість загальною сумою 79042 грн. 69 коп., яка складається з наступного: суми заборгованості за кредитом в розмірі 49984 грн 54 коп., суми прострочених процентів за користування кредитом за період з 01.09.2018 року по 31.01.2019 року включно в розмірі 21 грн. 24 коп., суми комісійної винагороди за період з 01.05.2018 року по 30.08.2018 року в розмірі 4791 грн. 22 коп., суми штрафу, нарахованого відповідно до 6.3 розділу 6 кредитного договору в розмірі 24245 грн 69 коп. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526\~ЦК\~України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст.625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст.1054, ч.2 ст.1050\~ЦК\~України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів укладеного між сторонами кредитного договору наявність заборгованості по ньому, і з урахуванням того, що відповідачем заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, в силу умов кредитного договору )№ 23-005-850-2-18-Г від 27.02.2018 року в загальній сумі 79042 грн. 69 коп. вона підлягає стягненню у судовому порядку, отже вимоги позивача є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1921 грн.

Outcome: approved