Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить зняти арешт Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції накладений на квартиру [ADDRESS] (колишній проспект Леніна) в місті Харкові накладений постановою №28301631 з примусового виконання судового наказу 2-н-91/11 від 14.01.2011 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є володільцем квартири [ADDRESS] (колишній проспект Леніна) в м. Харкові, як єдина спадкоємиця померлої [PERSON], яка приходилась бабусею позивачу проживала з нею та продовжує проживати у цій квартирі. Позивач зазначає, що під час оформлення заповіту [PERSON] приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON] було встановлено, що згідно з відомостями інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, згідно постанови №28301631 від 19.08.2011 року Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на все нерухоме майно [PERSON], яка проживає за адресою місто Одеса, Соборна площа[ADDRESS], накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 11527772 від 22.08.2011 року. Позивач зазначає, що у звязку з тим, що у витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на іншу особу, яка має ідентичні з бабусею позивача прізвище, імя та по батькові та більше не вказано жодної ідентифікуючої інформації, ідентифікаційного коду, паспортних даних, дати народження тощо. Таким чином, позивач зазначає про наявність порушення її права, у звязку з наявністю помилково накладеного арешту. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2018 року відкрито провадження по справі. 13.12.2018 року представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу та не заперечував проти винесення заочного рішення. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, в порушення ч.3 ст.131\~ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв'язку з чим проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] (колишній проспект Леніна) в м. Харкові, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №145 від 23.03.1994 року. 18.08.2017 року [PERSON] [INFO], паспорт серія МК 226004, виданий МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 14.08.1996 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ №603198 від 19.08.2017 року. Позивач, являється спадкоємицею померлої [PERSON], яка приходилась їй бабусею, оскільки чоловік [PERSON] [PERSON] (свідоцтво про одруження серії І-ВЛ №048216 від 10.06.1997 року) помер 28.02.1985 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №046695 від 01.10.1996 року, а її єдиний син [PERSON], який приходився Позивачу батьком (свідоцтво про народження серії ІV-ВЛ №442425 від 23.05.1989 року) помер 10.10.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІV-ВЛ №376852 від 12.10.1992 року. Відповідно до листа Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса №13-1 від 08.08.17 року вбачається, що у Другому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження ВП №28301631 з примусовим виконанням судового наказу 2-н-91/11 від 14.01.2011 року про стягнення з [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON], яка була боржником у судовому провадженні №2-н-91/11, за результатами якого було видано судовий наказ 2-н-91/11 від 14.01.2011 року, має інший рік народження та місце реєстрації та проживання у місті Одеса. З Витягу\~про реєстрацію\~в спадковому\~реєстрі №49032270\~від 09.09.2017\~року,\~номер у\~спадковому реєстрі\~61197637\~від 09.09.2017 року вбачається, що десятою Харківською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу. Відповідно до ст.\~19\~Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до\~змісту ст.19\~ЗУ «Про\~виконавче провадження»\~(в\~редакції,\~що діяла\~станом на\~день виникнення\~спірних правовідносин),\~у виконавчому документі повинні бути зазначені найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо. Відсутність достатнього обсягу ідентифікуючих фізичну особу даних у виконавчому документі призвело до помилкового накладення арешту на квартиру [ADDRESS] (колишній проспект Леніна) в місті Харкові, яка належала [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]). Відповідно до змісту статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках неможливості скасування арешту органами ДВС, арешт може бути знято за рішенням суду. Відповідно до ст.398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК). Положеннями ст.1268\~ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Так, відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та зняти арешт з квартири [ADDRESS] (колишній проспект Леніна) в м. Харкові. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved