Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] 28\~734,26 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 02.10.2015 року [PERSON] керуючи автомобілем «Wolkswagen» д.н.з.АІ9195СМ, по вул. Свято-Покровській в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, здійснив наїзд на стоячий біля правого краю проїзної частини автомобіль «Mitsubishi» д.н.з.АІ2718ЕК, який належить позивачу. Внаслідок ДТП автомобіль отримав позивача зазнав механічних пошкоджень та заподіяно матеріального збитку. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 20.01.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. [PERSON] звернувся до СОД [PERSON]. для визначення матеріального збитку. Відповідно до наданого звіту №12/11-ТЗ від 17.11.2015 року про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 150\~654,33 грн., з урахування зносу транспортного засобу, яка становить 0,64, матеріальний збиток склав 67\~042,72 грн. На час ДТП [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у відповідності до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав страхового полісу. В свою чергу, цивільно-правова відповідальність [PERSON], на час ДТП, була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД». [PERSON] звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з клопотанням про відшкодування шкоди, у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 28.04.2016 року МТСБУ відшкодувала [PERSON] страхове відшкодування у сумі 38\~308,46 грн. Так як, сплачена сума відшкодування не повністю покрила суму матеріальних збитків, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовні заяві та просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи у відсутність відповідача не заперечував. Відповідач до суду на вказаний час не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установлений законом порядку, про причини неявки заяв, клопотань від нього не надходило. Суд на підставі ст.224 ЦПК України та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. 02.10.2015 року близько 18 години 40 хвилин [PERSON] в Київській області, Вишгородському районі, в с. Нові Петрівці, по вул. Свято-Покровській, керуючи транспортним засобом автомобілем «Wolkswagen» д.н.з.АІ9195СМ, здійснив наїзд на припаркований біля правого краю проїзної частини дороги автомобіль «Mitsubishi» д.н.з.АІ2718ЕК. Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля «Wolkswagen» д.н.з.АІ9195СМ [PERSON] отримала тілесні ушкодження, а вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до звіту №12/11-ТЗ від 17.11.2015 року про вартість матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу, «Mitsubishi» д.н.з.АІ2718ЕК, вартість відновлюваного ремонту КТЗ з урахуванням зносу складає 67\~042,72 грн. Як вбачається з виписки по картці №5218572210477043 від 28.04.2016 року, [PERSON] 15.04.2016 року отримав страхове відшкодування згідно наказу №2885 в сумі 38\~308,46 грн. Постановою Вишгородського районного суду Київської області 20.01.2016 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно з вимогами ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Внаслідок ДТП значних ушкоджень отримав автомобіль позивача «Mitsubishi» д.н.з.АІ2718ЕК. Належність транспортного засобу марки «Mitsubishi» д.н.з.АІ2718ЕК, [PERSON] підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САТ 756627. Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як вбачається з п.п. «а» п.41.1. ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. 15.04.2016 року МТСБУ відшкодувала страхове відшкодування у розмірі 38\~308,46 грн., яке заподіяно транспортним засобом [PERSON], який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, що підтверджується випискою по картці №5218572210477043 від 28.04.2016 року. Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частинами 1-3 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №\~4 від 1 березня 2013 року, розяснено, що особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, суд приходить до висновку, що шкода, завдана відповідачем відноситься до шкоди, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, а тому відшкодовується особою, що її завдала, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. В силу приписів ст.88 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути витрати повязані з розглядом справи, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved