Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява обґрунтована тим, що 13 січня 2021 року він звернувся до Тернівського міського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову, яка була задоволена 14 січня 2021 року, справа № 194/45/21. Крім того, позивач вказує, що зареєстрований та мешкає в м. Тернівка. У грудні 2020 року за місцем його роботи було отримано постанову приватного виконавця Клітченко О.А. від 04 грудня 2021 року за № 63737241 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. З даної постанови вбачається наявність виконавчого напису № 31245 від 08 вересня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості у сумі 20584,83 грн. 13 січня 2021 року на адресу приватного виконавця позивачем було надіслано заяву про отримання постанови про відкриття виконавчого провадження та копії виконавчого напису нотаріуса. Однак, станом на 22 січня 2021 року копія виконавчого напису не отримана. Про факт існування заборгованості у розмірі 20584,83 грн. та про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Аланд» вищезазначеної заборгованості, йому стало відомо, коли за місцем його роботи надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження. До цього він був впевнений, що не перед ким боргів не має, ніяких непогашених кредитних договорів також не має. 13 січня 2021 року він звернувся із заявою до приватного нотаріуса Горай О.С. з питанням надання йому копій документів, які підтверджують безспірність його заборгованості перед стягувачем, однак відповіді не отримав. Позивач вважає, що виконавчий напис № 31245 від 08 вересня 2020 року вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, що і змусило його звернутися до суду із даним позовом, посилаючись нате, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки сумою заборгованості, наданою представниками ТОВ «ФК «Аланд» без надання її математичного обґрунтування, що не може бути доказом безспірності грошових вимог позивача до нього, а отже відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не міг вчинити виконавчий напис, оскільки подані документи не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та відсутні рахунки боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В зв`язку з чим, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 31245 від 08 вересня 2020 року про стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «ФК «Аланд» в сумі 20584,83 грн.; стягнути з ТОВ «ФК «Аланд» на його користь судовий збір в сумі 908,00 грн. та 454,00 грн. за забезпечення позову; справу розглядати без його участі. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, свого уповноваженого представника до судового засідання не направив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2021 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 31245, вчиненого 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 20584,83 грн., по виконавчому провадженню № 63737241, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису № 31245, вчиненого 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., в межах виконавчого провадження ВП № 63737241, 04 грудня 2020 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. За приписами п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси є виконавчий напис. У відповідності до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги,за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності,виконавчий напис видається у межах цього строку. В п.п. 3.1-3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із змінами, зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 2 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Так, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 р. у справі № 916/3006/17 та у постанові Верховного Суду від 21.12.2020 р. у справі № 591/3779/19 та у постанові Верховного Суду від 05.04.2021 р. у справі № 235/2961/19. Також, з правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/8269/15-ц від 16.05.2018 р., видно, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Для з`ясування суми заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі на підставі якого винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та оспорюється позивачем, ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року (а.с. 29-30) було витребувано у ТОВ Фінансова компанія «Аланд» копію виконавчого напису нотаріуса, копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом було вчинено виконавчий запис № 31245 від 08 вересня 2020 року, копії документів, які підтверджують право набуття ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» право вимоги відносно [PERSON] на суму заборгованості 20584,83 грн. Представником відповідача на зазначену ухвалу суду надіслано лист б/н від 23 березня 2021 року, з якого видно, що у ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» відсутні документи та/або їх копії, які витребовуються судом, оскільки законодавством не встановлено вимог про обов`язкове зберігання кредитором документів,що стали підставою для вчинення виконавчого напису. Оригінали документів перебувають у справах приватного нотаріуса, оскільки ТОВ«ФК «Аланд» надало приватному нотаріусу повний пакет оригіналів документів для вчинення виконавчого напису за кредитним договором, при цьому документи були виготовлені в одному екземплярі, а їх копії не виготовлялись та не зберігаються в компанії. Кредитний договір разом з виконавчим написом нотаріуса було пред`явлено для примусового виконання приватному виконавцю, копії виконавчого напису та кредитного договору не виготовлялись (а.с. 52). Таким чином, представником відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» ухвалу суд від 17 лютого 2021 року не виконано. Так само, і приватний нотаріус Горай О.С, вимоги ухвал суду від 25 січня 2021 року та 13 квітня 2021 року про надання копії нотаріальної справи з вчинення спірного виконавчого напису не виконав, додаткових документів для повного та об`єктивного розгляду справи не надав. За ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед первісним кредитором, зазначений у виконавчому написі, є безспірними. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, на підставі якого приватним виконавцем було відкрите виконавче провадження № 63737241 та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на викладене, враховуючи те, що представником відповідача не надано відзиву на позов для спростування вимог позивача, а також те, що матеріали справи не містять доказів того, що взагалі ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» має право вимоги щодо стягнення заборгованості з позивача, та доказів того, що нотаріус в порядку ст. 88 Закону України «Про нотаріат» при вчиненні оскаржуваного напису № 31245 від 08 вересня 2020 року переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 908 грн. за подання позову та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову на користь позивача.

Outcome: approved