Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору у розмірі 25375,54 грн., а також понесений ними судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.01.2008 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір без номера, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 3000 грн., зі сплатою за користування кредитом 24% на рік. Договір укладено у виді заяви, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, станом на 17.09.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 25375,54 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте від нього надійшла заява в якій він просив суд справу розглядати без його участі і зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. Судові повістки направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 14), яке одночасно є місцем проживання, зазначеним самим відповідачем в заяві позичальника (а.с. 4). Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням заяви представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З долученого до матеріалів справи статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається,, що вони є правонаступниками ЗАТ КБ «ПриватБанк». (а.с. 15) З матеріалів справи вбачається, що 24.01.2008 року сторонами було підписано заяву, відповідно до якої [PERSON] просив банк надати йому кредит в сумі 3000 грн., з базовою процентною ставкою по кредиту 2% на місяць та комісією у розмірі 3,5%. Підписуючи заяву [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, отримав інформацію про умови кредитування. Підписуючи заяву сторони узгодили, що дана заява, разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами, а також Тарифами - є договором надання банківських послуг. (а.с. 7) З заяви вбачається, що кредит в сумі 3000 грн. повинен бути наданий шляхом відкриття рахунку і видачі платіжної карти з встановленим кредитним лімітом, який в подальшому розраховується банком самостійно. Дата відкриття рахунку, згідно заяви, - 25.01.2008 року. (а.с. 7) З розрахунку заборгованості за договором від 24.01.2008 року вбачається, що банком було перераховано кошти у визначений день, про що свідчать відомості в графах «дата» та «сальдо поточної заборгованості за кредитом». (а.с. 4) На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з 24.01.2008 року між сторонами виникли кредитні правовідносини. В судовому засіданні досліджено Умови та Правила надання банківських послуг, які сторони визначили невід'ємною частиною укладеного між ними договору. (а.с. 8-11) В Умовах зазначено, що договором про надання банківських послу, є форма договору, що заключається між банком та Держателем ([PERSON]) платіжної карти. (а.с. 8) Пунктом 6.5 вищезазначених Умов передбачено обов'язок Держателя погасити заборгованість по кредиту, відсотках, комісії, відповідно до умов договору. Пунктом 8.6. Умов було передбачено штраф у разі порушення клієнтом строків платежів, фіксована частина якого становить 500 грн., а процентна - 5%. (а.с. 9) Пунктом 9.12 Умов встановлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання (24.01.2008 року) і у разі якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу про його припинення - він автоматично продовжується на такий же строк. (а.с. 10) В матеріалах справи відсутні відомості про те, що термін дії договору укладеного між банком та [PERSON] припинено, на підставі чого суд приходить до висновку, що позов подано в межах строку позовної давності. З наданого банком розрахунку заборгованості за договором від 24.01.2008 року вбачається, що [PERSON] своє зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів не виконував, в результаті чого станом на 17.09.2013 року існує заборгованість у розмірі 25375,54 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 3000 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 13445,99 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 7245 грн. та штрафу - 1684,55 грн. (а.с. 4-6) Зазначені в розрахунку платежі, були передбачені умовами укладеного між сторонами договору, тому можуть бути стягнуті з відповідача як заборгованість. Суд не перевіряє правильність нарахованих банком сум, оскільки не володіє спеціальними економічними знаннями. Статтею 60 ЦПК України обов'язок доказування покладено на сторони. Будь-який інший розрахунок заборгованості в матеріалах справи відсутній, тому при визначенні сум, що підлягають до стягнення з [PERSON], суд виходить з розрахунку наданого банком. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору від 24.01.2008 року, у розмірі 25375,54 грн. У зв'язку із задоволенням позову у повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача, підлягає також сплачений ними судовий збір у розмірі 253,76 грн.

Outcome: approved