Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд зобов`язати ФОП [PERSON] провести експертизу телефону. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що [INFO] в інтернет-магазині «Storm.kh.ua» ФОП [PERSON] він придбав мобільний телефон LG V30S+ 256 gb серійний номер 804kpny282919. В ході використання телефону виявлено недолік у вигляді дефекту дисплею, про що він негайно повідомив відповідача, шляхом направлення відповідної заяви і передачі йому телефону. Відповідачем його заяву було отримано 13.12.2019 року про що свідчить підпис та печать відповідача. 20.12.2019 року він отримав відповідь, що телефон є повністю справним і не потребує гарантійного чи будь-якого іншого обслуговування, при цьому повернуто телефон. У своїй відповіді на його заяву, стосовно гарантійного випадку від 20.12.2019 року відповідач повідомляє про те, що на дисплеях з технологією AMOLED, може мати місце ефект нерівномірного підсвічування екрану. Про цю особливість він дізнався вже після покупки телефону, що є порушенням ЗУ «Про захист прав споживачів». На його думку присутній факт втрати якості продукції, так як при використанні телефону, ефект нерівномірного підсвічування екрану виявлено не відразу, але в рамках гарантійного строку. Для встановлення причин виникнення зазначеного недоліка, він вимушений наполягати на проведення експертизи. В зв`язку з чим він звернувся до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 22.01.2020 року відкрито провадження у справі. Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що дійсно позивачем 16.03.2019 року в Інтернет-магазині «Storm.kh.ua» ФОП [PERSON] було придбано мобільний телефон LG V30S+ 256 gb серійний номер 804kpny282919. Під час купівлі вказаного телефону позивачеві була надана вся наявна інформація щодо товару який він мав намір придбати, його характеристик, властивостей та гарантійних умов і тільки після ознайомлення з цією інформацією, після візуального огляду телефону, перевірки його працездатності у включеному стані. [PERSON] погодився його придбати, сплатив його вартість та почав використовувати. Після цього майже через дев`ять місяців використання придбаного телефону позивач на його думку, виявив недолік у вигляді дефекту дисплею - відтінок сірого кольору в різних місцях екрану відрізняється, у зв`язку з чим звернувся до нього з претензією. Оглянувши наданий позивачем термінал, він повідомив, що вказаний ним відтінок кольору на дисплеї смартфону не є недоліком, але у зв`язку з наполяганням [PERSON] термінал від нього було прийнято та передано для діагностики та можливого гарантійного ремонту до авторизованого сервісного центру. Після діагностики інженерами сервісного центру терміналу позивача йому була надана відповідь, що оглянутий термінал не має будь-яких дефектів, що потребують їх усунення бо є повністю справним, а заявлений ефект нерівномірного підсвічування технічно допустимий на даного роду дисплеях. Після діагностики термінал було повернуто позивачу. Сервісний центр «LG» є авторизованим сервісним центром виробника терміналу. Рішення про відмову в проведення гарантійного обслуговування приймалося не ним особисто, як продавцем, а інженерами сервісного центру на підставі умов гарантії виробника. Він не може впливати на способи та методи проведення сервісного обслуговування та ремонтів, що виконуються авторизованими сервісними центрами виробника. Вважає позивні вимоги [PERSON] безпідставними та необґрунтованими, просив в задоволенні позову відмовити. Справу розглядати за його відсутності. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно товарного чеку № 1603/40 від 16.03.2019 року позивач придбав у ФОП [PERSON] мобільний телефон LG V30S+ 256 gb серійний номер 804kpny282919 вартістю 12900 грн. 13.12.2019 року [PERSON] звернувся до ФЛОП [PERSON] з заявою про прийнятт на діагностику мобільного телефону LG V30S+ 256 gb серійний номер 804kpny282919 в зв`язку з дефектом дисплею. 20.12.2019 року ФОП [PERSON] надав [PERSON] відповідь, що мобільний телефон LG V30S+ 256 gb серійний номер 804kpny282919 був оглянутий інженером авторизованого сервісного центру компанії LG , який розташований за адресою: м. Харків вул. Вернадського 1. Під час проведення огляду дисплея мобільного телефону ніяких дефектів не було виявлено. Заявлений ефект нерівномірного підсвічування екрану на сірому фоні при мінімальній яскравості допустимий на дисплеях з технологією AMOLED. Мобільний телефон є повністю справним і не потребує гарантійного чи будь-якого іншого обслуговування. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Тому, об`єктом захисту у цивільному судочинстві являється порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Отже, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Згідно п. 1 ч. 1 і ч. 2 ст.11ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Надаючи виниклим між сторонами по справі відносинам належну правову оцінку, суд звертає увагу, що згідно ст. 509 ч.ч. 1 і 2 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Між сторонами виникли зобов`язання відповідно до договору про надання послуг у вигляді заявки №7293. Відповідач по договору є одночасно виконавцем і суб`єктом господарювання, що надає послугу, або заявляє про себе, як про особу, що надає послугу, а позивач - споживачем. Як вбачається з ч.ч. 1, 4 і 5 ст.633ЦК публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. У ст. 627ЦК України зазначається, що відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. У рішенні Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг № 1-26/2011) зазначається, що держава сприяє забезпеченню споживання населенням якісних товарів (робіт, послуг), зростанню добробуту громадян та загального рівня довіри в суспільстві. Разом з тим споживачу, як правило, обєктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання. Згідно з ст.8Конституції України загальна направленість законодавства України, що регулює права і обов`язки споживачів відповідає принципу верховенства права, розглядаючи споживача, як більш слабку сторону договору, і яку наділяє певними правами та гарантіями і відповідним захистом. Відповідно до п.п. 1, 2 і 4 ч. 1 ст.4Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця). Цьому положенню кореспондує припис що Продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію, а також зобов`язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативним документом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. ( ст. 6, ч. 5 ст. 6 і ч. 1 ст. 7 Закону «Про захист прав споживачів»). Роз`яснюючи це положення закону, Пленум Верховного Суду України в п. 8 постанови № 5 від 12.04.96 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», вказав, що оскільки виготівник (виконавець) зобов`язаний забезпечити протягом гарантійного строку нормальну роботу товару, в тому числі комплектуючих виробів, то необхідні спеціальна установка (підключення чи складання), технічне обслуговування (налагодження тощо), ремонт у цей період мають провадитися без додаткової плати. Термін «належна якість товару, роботи або послуги» вживається в такому значенні, як властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. ( п. 13 ст.1Закону «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 1 ст.8Закону «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар був з істотними недоліками , що робить неможливим його використання відповідно до його цільового призначення, чим відповідач порушив права споживача, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів», щодо продажу товару належної якості. Отже, доведеність продавцем факту належної якості проданого товару відповідно до зазначених норм (п. 14 ст. 8 Закону «Про захист прав споживачів») може бути підставою для відмови покупцеві в забезпеченні гарантій, передбачених цими нормами. Обов`язок доведення належної якості проданого товару і обов`язок належного оформлення претензії покупця щодо недоліків цього товару та проведення в необхідних випадках перевірки якості товару із забезпеченням права споживача взяти участь у такій перевірці законом покладено на продавця. Разом із цим ст. 17 Закону «Про захист прав споживачів» передбачено, що за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції; при цьому на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця. На підстави вищевикладеного суду прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та підлягають задоволенню, оскільки наявність або відсутність вказаних позивачем дефектів може бути визначена лише шляхом проведення експертизи. Оскільки відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Керуюсь ст.ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81,133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

Outcome: approved