Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , що належала його матері, яка померла [INFO] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову за пропуском строку позовної давності, застосувати вимоги ст.257ЦК України. Посилався на те, що між ними була усна домовленість про те, що після смерті матері позивач не претендуватиме на належну спадкову частку в квартирі, а відповідач в свою чергу не претендуватиме на дачний будинок. Але доказів цьому суду не надав. Представник відповідача Київської міської ради, повідомлений належно про місце, день та час розгляду справи, в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника та ухвалити рішення на підставі поданих стороною доказів згідно норм чинного законодавства. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. [INFO] року померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с. 7). Після її смерті відкрилась спадщина , що складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 13.11.1997р. (оригінал втрачено, а дублікат якого виданий згідно з розпорядженням № 420 від 18.04.2001 і отримано 03.07.2001р. відповідачем [PERSON] ),яке зареєстровано в Київському МБТІ в реєстровій книзі під реєстровим номером 5556. (а.с.50, 51). Згідно даного свідоцтва про право власності на житло квартира належить на праві спільної сумісної власності власності в рівних долях [PERSON] та [PERSON]. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя , який його пережив та батьки . Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є діти спадкодавця [PERSON] Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом. У зв'язку з тим , що [PERSON] за час свого життя не складала заповіт , тому двоє її синів - позивач та відповідач , у відповідності до статті 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом . З матеріалів спадкової справи №185/1130008 Четвертої київської державної нотаріальної контори, заведеної 06.04.2001р. щодо майна [PERSON], вбачається що її сину - відповідачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири від 04.08.2001 року . Іншому сину - позивачу [PERSON] свідоцтво не видавалось. [PERSON] з 1988 року і до даного часу зареєстрований в даній квартирі та проживав з матір'ю . Після її смерті не заявляв про відмову від спадщини. Відповідно до частини 5 статті 1268 незалежно від часу прийняття спадщини , вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 17.01.2011р. позивач склав заяву, засвідчену нотаріально, про фактичне прийняття спадщини, яку надіслав до Четвертої київської держнотконтори (а.с. 63). Ще в серпні 2012р., в листопаді 2012р. нотаріус Четвертої київської держнотконтори проводив дії щодо збирання необхідних документів, що підтверджується перепискою (запити на а.с.69, 72, 74), але відповіді позивач не отримав. В зв»язку з ліквідацією у 2013році Четвертої київської державної нотаріальної контори , всі документи передані до Київського державного нотаріального архіву. В зв»язку з цим позивач звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про фактичне прийняття спадщини та просив видати свідоцтво про право на спадщину.(а.с.76) Єдиною підставою відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про права на спадщину зазначається не пропущення строку на прийняття спадщини, а ненадання правовстановлюючого документу про належність померлому вищезазначеної частки квартири. (а.с. 80 ) . Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії видана державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Кузьмич В.М. 21 липня 2014 року, а тому посилання відповідача на пропуск строків позовної давності не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Отже, як встановлено в судовому засіданні, після смерті [PERSON] двоє її синів є спадкоємцями першої черги. Зокрема, позивач, який постійно зареєстрований в цій же квартирі з 1988р., звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва про право власності за законом і єдиною підставою відмови у видачі свідоцтва стала ненадання ним правовстановлюючого документу на квартиру, дублікат якого, як встановлено, отримав на руки відповідач у 2001р., а тому він має право за законом в порядку спадкування на 1/4 частину майна, що залишилось після смерті матері. Отже, з вищевикладеного вбачається, що позов є обґрунтований , а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved