Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, в якій зазначає, що відповідно до рішення Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 28 березня 2007 року за № 140 Комунальне підприємство «ТЖКП» є виконавцем житлово-комунальних послуг у м. Тернівка. Згідно з Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-УІІ КП «ТЖКП» протоколами загальних зборів у м. Тернівка Дніпропетровської області визнано управителем багатоквартирного [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є абонентом КП «ТЖКП», оскільки користуються житлово-комунальними послугами, а тому вони несуть солідарну відповідальність за зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг. 01 березня 2018 року між КП «ТЖКП» та [PERSON] укладено договір реструктуризації, але відповідачем умови договору не виконуються, поточні нарахування не сплачуються. Станом на 01 грудня 2020 року відповідачі мають заборгованість за період з 01 січня 2012 року по 01 грудня 2020 року в загальному розмірі 22575,04 грн. Відповідач [PERSON] , шляхом укладення договору реструктуризації визнала борг з житлово-комунальних послуг, який утворився за період з 2012 року по 01 березня 2018 року у сумі 8660,87 грн. але з 01 квітня 2018 рік по 01 грудня 2020 року відповідачі сплатили лише 1240,59 грн., а тому сума позовних вимог у розмірі 22575,04 грн. - це сума боргу за договором реструктуризації + щомісячні нарахування за спожиті житлово-комунальні послуги несплачені відповідачами. Позивач зазначає, що незважаючи на те, що ним здійснювалось неодноразово нагадування про необхідність своєчасної сплати поточних платежів та попередження про прийняття заходів, щодо примусового стягнення заборгованості в судовому порядку, відповідач по справі не сплатив борг за надані послуги. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «ТЖКП» заборгованість за оплату послуг: абонентське обслуговування (теплопостачання) - у сумі 100,49 грн., вивезення побутових відходів у сумі 1121,07 грн., абонентське обслуговування (водопостачання, водовідведення) у сумі 139,50 грн., водопостачання та водовідведення в сумі 5011,57 грн., теплопостачання у сумі 9675,10 грн., управління багатоквартирним будинком у сумі 6527,31 грн., судовий збір в сумі 2102 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву в якій просила цивільну справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справи без її участі, позовні вимоги визнає частково та просила долучити до справи копію квитанції про часткову сплату боргу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки суд не повідомив. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 28 березня 2007 року за № 140 виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді м. Тернівка визначено Комунальне підприємство «Тернівське житлово-комунальне підприємство» (а.с. 4). Згідно з протоколом зборів співвласників (власників квартир та нежитлових приміщень) будинку [ADDRESS] від 08 червня 2016 року, Комунальне підприємство «Тернівське житлово-комунальне підприємство» визначено управителем вказаного будинку (а.с. 5-6). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується випискою з адресної картки, виданої виконавчим комітетом Тернівської міської ради (а.с. 7). З письмової заяви від 01 березня 2018 року [PERSON] , видно, що вона звернулася до КП «ТЖКП» з заявою про укладення договору реструктуризації боргу житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , щодо комунальних послуг, строком на 36 місяців (а.с. 10). Відповідно до Договору № 09р-18 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 01 березня 2018 року, укладеного між КП «ТЖКП» та [PERSON] , підприємство надає їй розстрочку у погашенні заборгованості за комунальні послуги: опалення, утримання будинків та прибудинкових територій, водопостачання та водовідведення, вивезення побутових відходів, що утворилася станом на 01 березня 2018 року на суму 8660,87 грн. на період з 01 квітня 2018 року по 30 березня 2021 року (а.с. 8-9). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з зазначеною статтею, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між Комунальним підприємством «Тернівське житлово-комунальне підприємство» та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки підприємство надає житлово-комунальні послуги з водо-, теплопостачання та водовідведення, утримання будинків і прибудинкових територій, а відповідач ними користується. Отже, відповідачі зобов`язані сплатити гроші за спожиту послугу, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг, виходячи з факту проживання останніх у квартирі, що розташована в багатоквартирному житловому будинку, та ґрунтується на законі. Позивач фактично надавав відповідачам житлово-комунальні послуги, а відповідачі використовували дані послуги для задоволення власних потреб та не відмовлялися від них. З матеріалів справи видно, що відповідачі періодично сплачували суми коштів, що свідчить про визнання ними свого обов`язку по сплаті житлово-комунальних послуг (а.с. 11-16). У відповідності ст. 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно з ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Факт відсутності письмового договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі № 486/156/17 та 17 жовтня 2019 року у справі № 214/7766/15-ц. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, з письмової заяви відповідача [PERSON] видно, що вона позовні вимоги позивача визнала часткова, оскільки нею борг було частково сплачено. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] сплачено заборгованість за оплату послуг з вивезення побутових відходів у сумі 1121,07 грн. та заборгованість за оплату послуг з водопостачання та водовідведення у сумі 5011,57 грн., що підтверджується копіями квитанцій від 15 лютого 2021 року (а.с. 44). Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, та враховуючи, що відповідачем [PERSON] сплачено заборгованість за послуги з вивезення побутових відходів, водопостачання та водовідведення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «ТЖКП» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та послуг по утриманню будинку та прибудинкової території підлягають частковому задоволенню. Задовольняючи позов частково, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у розмірі 1530,98 грн.

Outcome: partial