Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати що земельна ділянка розміром 1,77 га в тому числі сільськогосподарських угідь - 1,77 га, з них ріллі - 1,77 га, що розташована на території Граденицької сільської ради, Біляївського району Одеської області, масив [NUMBER], земельна ділянка № [NUMBER], наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є спадковим майном [PERSON], померлого [INFO] року та визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька він являється єдиним спадкоємцем за законом, але через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно він не може оформити на себе право власності на вищевказану земельну ділянку, просить визнати його право власності на спадкове майно. Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідачка, також є спадкоємицею першої черги, але до судового засідання не з'явилася, від неї надійшла заява в якій вона позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти переходу права на спадкування до позивача. Приймаючи до уваги пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 08 січня 2015 року. Після його смерті залишилася спадщина, а саме: земельна ділянка площею 1,77 га, в тому числі сільськогосподарських угідь 1,77 га, з них ріллі 1,77 га, що розташована на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області, масив [NUMBER], земельна ділянка № [NUMBER] та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У встановлений термін позивач звернувся до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, оскільки є спадкоємицею за законом. На підставі листа № 1053/02-14 від 01 квітня 2015 року Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що [PERSON] не одержав державний акт на право власності на земельну ділянку. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1.77 га, що розташована на території Граденицької сільської ради, Біляївського району, Одеської області, масив № [NUMBER], земельна ділянка № [NUMBER] виданого Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області від 19 вересня 2006 року за реєстровим № 2-2938, [PERSON] отримав у спадщину після смерті [PERSON], вищевказану земельну ділянку. Відповідно до акту про перенесення в натуру меж земельної ділянки від 16.11.2004 року, встановлено, що розпорядженням Біляївської районної державної адміністрації від 15.11.2004 року № 948/2004 року «Про надання громадянам у власність земельних часток ( паїв) в натурі із земель колективної власності колишнього КСП «Україна» проведено встановлення меж земельної ділянки власнику сертифіката серії [NUMBER] гр. [PERSON] Таким чином, судом встановлено факт володіння [PERSON] вказаною земельною ділянкою. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved