Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 30 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір в сумі 13400 грн. з кінцевим терміном погашення кредиту 30 березня 2015 року. Цього ж дня між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було підписано договори поруки. Оскільки первісний позичальник та поручителі своєчасно не забезпечили виконання договору кредиту, утворилася заборгованість 14795,25 грн., яка складається з основної суми боргу 9736,61 грн., та процентів 5058,64 грн., а також судовий збір 245,00 грн., а загалом 15040,25 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позво визнали. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд приходить до висновку про можливість справу розглянути у відсутності двох відповідачів. Вислухавши сторони; дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач отримав в борг суму 13400 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 3). Первісний позичальник був ознайомлений з графіком погашення заборгованості (а.с. 4) та надав заявку на отримання кредиту (а.с. 5-8). Між [PERSON] та кредитною спілкою «Капітал» виникли договірні відносини, предметом яких стала сума грошей 13400 грн. (а.с. 9-10). Поручителі [PERSON], [PERSON], [PERSON] прийняли на себе зобовязання відповідати (а.с. 11-19). Позивачем неодноразово направлялися попередження відповідачам про необхідність сплати заборгованості (а.с. 30-33). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 555 ЦК України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це боржника, а в разі пред'явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов'язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора. Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З вищевикладеного суд вбачає, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу надання кредиту, первісний позичальник як і поручителі умови договору не виконували, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 14795,25 грн. та вона підлягає повному стягненню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати склали 243,60 грн., а тому кожний з відповідачів понести 1 / 4 частину документально підтверджених судових витрат 60,90 грн. Суд, на підставі викладеного, ст. 536, 553-555, 625, 629, 651 ЦК України та

Outcome: approved