Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON],\~яка померла\~11\~березня 2010\~року у\~м.\~Харкові,\~є його\~дружиною; визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], а саме:що його частка становить ? частину квартири та частка дружини [PERSON], померлої 11 березня 2010 року, становить ? частину квартири; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], померлої 11 березня 2010 року у м. Харкові на ? частину квартири [ADDRESS] (відповідно, встановити, що йому належить квартира [ADDRESS] в цілому) та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], померлої 11 березня 2010 року у м. Харкові на 4/12 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель у будинку № 6 по вулиці Технічній у м. Харкові. Свої позовні вимоги мотивував тим, що Другою Державною нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті дружини [PERSON], померлої 11.03.2010 року, оскільки є розбіжності у записі їх прізвищ, невизначені частки та втрачені документи, що підтверджують право власності на квартиру [ADDRESS] та рекомендовано звернутися до суду для захисту своїх прав. Ухвалою суду від 25.06.2018 провадження за вищевказаним позовом відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 18.07.2018 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучену [PERSON] державну нотаріальну контору. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до судового засідання не зявилися. Від представника позивача надійшла заява, у якій вона просила справу розглянути без їх участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 107). Представник відповідача [PERSON] міської ради до судового засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відзив до суду не надано (а.с. 54, 63, 91, 96, 103). Представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори до судового засідання також не зявився. Надав суду заяву, у якій просив розгляд справи провести у відсутність представника (а.с. 105). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив наступне. 11 березня 2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 253265, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції від 11.03.2010 року, актовий запис 3590 (а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з ? частини квартири [ADDRESS] та 4/12 частини житлового будинку № 6, з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться по вулиці Технічній у місті Харкові. Зазначена інформація викладена у листі за вих. № 02-14/966 від 07.06.2018 року, наданою державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори (а.с. 14). Судом також встановлено, що 25 квітня 1971 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії I-АБ № 479639, виданого Палацем одруження м. Харкова, актовий запис № 2195 (а.с. 17). Після укладення шлюбу прізвище [PERSON] присвоєно «Мар'єнков». У грудні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті його дружини [PERSON], померлої 11.03.2010 року. Однак, на момент оформлення спадкових справ державним нотаріусом було виявлено, що позивачем [PERSON] не був оформлений новий паспорт на прізвище «Мар'єнков», у зв'язку з чим існують розбіжності, які стали підставою звернення позивача до суду з вимогою про встановлення факту родинних відносин (а.с. 14). Згідно з п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, на підставі п. 1 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з положеннями Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995\~р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦПК України, в заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити і з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт. Як встановлено судом, позивач від народження до теперішнього часу дня життя жив із прізвищем «Шебедя» та після реєстрації шлюбу його не змінював. У 2001 році він отримав паспорт громадянина України на прізвище «Шебедя», у якому стоїть штамп про шлюб з [PERSON] 25.04.1971 року у [PERSON] (а.с. 15). Крім того, позивач [PERSON] та [PERSON] проживали разом, були разом зареєстровані у [INFO]. До цього мали спільну власність квартиру № 228 по проспекту Тракторобудівників у м. Харкові, яку продали як співвласники відповідно договору купівлі-продажу від 28.12.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 23). Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Внаслідок зазначених доказів суд вважає, що дійсно позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 1971 року та до моменту смерті останньої, у зв'язку з чим позов в цій частині вважає обгрунтованим. Виходячи з викладеного, враховуючи відомості, які містяться в наведених вище письмових доказах, приєднаних до матеріалів справи, суд вважає, що всі дані вказують на наявність родинних відносин між [PERSON], померлої 11 березня 2010 року, та [PERSON], які є дружиною та чоловіком. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу є спільним майном. Нормами ч. 1 ст. 368 ЦК України\~встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки квартира [ADDRESS] була придбана померлою [PERSON] на своє імя під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем, вона є спільним сумісним майном подружжя та частка кожного у цій власності становить по ? частині. На момент\~смерті [PERSON],\~померлої 11\~березня 2010\~року,\~позивач [PERSON]\~та їх\~син \~[PERSON]\~зареєстровані у\~[INFO],\~що підтверджується\~довідкою КП\~«Жилкомсервіс» №\~4146/2/07-05\~від 26.02.2018\~р. (а.с. 81). Відповідно до статей 1261, 1262 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається зі ст.ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та їх спільний син [PERSON] 13 вересня 2011 року син позивача - [PERSON] подав нотаріусу заяву, у якій відмовився від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON], що підтверджується відповідною заявою (а.с. 65). Таким чином, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті дружини, оскільки на день смерті вони разом проживали та були зареєстровані у [INFO]. Зі змісту ст. 321 К України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з викладеного, суд визнає за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], померлої 11 березня 2010 року у м. Харкові на ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідно, встановити, що [PERSON], належить квартира [ADDRESS] в цілому (а саме ? частина на праві приватної власності (як частина у праві спільної сумісної власності подружжя) та ? частина в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], померлої 11 березня 2010 року). Крім того, суд визнає за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], на 4/12 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель у будинку № 6 по вулиці Технічній у м. Харкові. На підставі викладеного та

Outcome: approved