Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що згідно з договором міни від 08.12.1995 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, реєстр № 2668 позивач є власником ? частки квартири [ADDRESS]. Інша ? частка зазначеної квартири належала його матері [PERSON], яка [INFO] року померла, згідно заповіту позивач є єдиним спадкоємцем. 19.12.1998 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], та дав згоду на її реєстрацію у своїй квартирі. У 2000 році шлюбні стосунки припинилась, і з того часу у квартирі [ADDRESS] вона не проживає. 28.04.2014 року рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя шлюб розірвано. Реєстрація колишньої дружини у квартирі позивача, заважає йому розпоряджатися своєю власністю, спонукає сплачувати за неї комунальні кошти. У зв'язку з чим позивач просив суд усунути перешкоди у праві користуванні та розпорядженні квартирою шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування майно. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату та час проведення судового засідання повідомлений своєчасно та належними чином. Заяви та заперечення проти позову суду не надав. Всесторонньо дослідивши та оцінивши матеріали справи, виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає повному задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підставі наданих суду доказів встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Документами, що підтверджують право власності позивача є договір міни від 1995 року, копія заповіту від 16.01.2013 року, ксерокопія технічного паспорту за реєстровим № 285р№39320. Зазначене право власності зареєстроване в Запорізькому МБТІ. За цією адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON], які мешкали в зазначеній квартирі та приблизно в грудні 2000 року відповідач покинув займане житлове приміщення та за вказаною адресою більше не проживала. Зазначений факт підтверджується актом від 29.11.2014 р. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.85 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачена можливість визнання особи такою, що втратила право кристування жилим приміщенням у разі її відсутності понад шесть місяців після виконання рішення. Факт реєстрації відповідача за адресою квартири позивача, яка є його власністю, перешкоджає останньому в повній мірі розпоряджатися та володіти своєю власністю, або може обмежити в її здійсненні, вимагає від нього додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі. Отже, порушені права власника та перешкоди в користуванні власністю цілком можливо усунути шляхом відміни реєстрації відповідача та усунення перешкод в користуванні квартирою. У зв'язку з наведеним суд вважає що в цій частині право позивача порушено та підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved