Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений 16.02.2013 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського РУЮ, актовий запис № 6. Позивач в судове засідання не зявилася, надав заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Строк на примирення просить не надавати (а.с.9). Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Строк на примирення просить не надавати (а.с.17) . У відповідності зі ст. 169 ЦПК, неявка в судове засідання, належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. В судовому засіданні встановлено, що 16.02.2013 року відділом ДРАЦС Олександрівського РУЮ зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO], який проживає з матір'ю, позивачем по справі. Підставою для подання до суду заяви про розірвання шлюбу послугувало те, що подружжя не зійшлося характерами, втратили повагу один до одного, від чого виникають сварки, що привело до припинення між ними шлюбних відносин. Термін на примирення позивач просить не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відносини, що склалися між сторонами, суд відносить до сімейних правовідносин у сфері припинення шлюбу і вважає за необхідне керуватися нормами СК України. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності зі ст. 112 СК України 1) суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. 2) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності зі ст. 113 СК України- особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно Свідоцтва про шлюб серії I-ОЛ № 065630, сторони з 16.02.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO], свідоцтво про народження серії 1-ОЛ № 162439 (а.с.7). Згідно довідки Лісівської селищної ради №27/2 від 18.01.2017 року, вбачається, що до складу сімї позивача входить син [PERSON]О.(а.с.8) Таким чином, в суді було встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], сторони не зійшлися характерами, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та їх неповнолітній дитині, а тому суд вважає, що вимоги позивача базуються на законі і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати На підставі вищезазначеного, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, сплачені ним при подачі позову до суду, згідно квитанції (а.с.3) .

Outcome: approved