Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити нікчемність попереднього договору купівлі-продажу квартири, стягнути з відповідачки кошти в сумі 35 055грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що 13.12.2015 року між ним та відповідачкою був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого до 28.12.2015р. відповідачка зобов'язалась продати, а він - придбати квартиру [ADDRESS]. Вказаний договір ними нотаріально посвідчений не був, тобто є нікчемним, проте на його виконання ним були сплачені кошти, які він просить стягнути з відповідачки, застосувавши наслідки нікчемного правочину. Відповідачка в судове засідання не з'явилась повторно, про день слухання справи повідомлялась належним чином за адресою реєстрації відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим слухати справу у її відсутність згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 13 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу, відповідно до якого в майбутньому сторони зобов'язались укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна - двокімнатної квартири [ADDRESS] /ас 5-6/. Відповідно до пункту 5.1 договору, позивач на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання передав відповідачу гроші у сумі 35055 гривень, що еквівалентно 1500 доларів США. Дана передана до підписання цього договору, є невід'ємною частиною договірної ціни об'єкта, і має статус завдатку /ас 6/. Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Згідно ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Підписаний сторонами договір нотаріально посвідчений не був, однак на його виконання позивачем були сплачені грошові кошти. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. За таких обставин, підписаний сторонами договір є недійсним (нікчемним), оскільки не було дотримано вимог щодо його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно п. 5 постанови Пленуму Вищого Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до ст.. 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Оскільки укладений між сторонами правочин - попередній договір купівлі-продажу квартири є нікчемним, проте на його виконання позивачем були сплачені грошові кошти в розмірі 35 055грн., тому відповідно ст. 216 ЦК України підлягають застосуванню наслідки недійсності нікчемного правочину та стягненню з відповідачки на користь позивача зазначені кошти. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Не підлягає задоволенню вимога позивача про встановлення нікчемності попереднього договору купівлі-продажу квартири, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 13.12.2015р., оскільки нікчемність такого договору передбачена ст. 220 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial