Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить стягнути з відповідача ДП «Арена Львів» 28 810,46 грн. середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі наказу № 03/0-ВК від 03.01.2013р. прийнятий на посаду начальника відділу охорони Державного підприємства «Арена Львів», а з 07.06.2013р. за наказом № 32/О-ВК від 06.06.2013р. був переведений на посаду заступника директора з питань безпеки. 11.03.2014р. за згодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України його було звільнено з роботи - наказ № 14/О-ВК від 07.03.2014р. Однак, при звільненні відповідач не провів з ним повного розрахунку. Так, нарахована, але невиплачена заробітна плата в розмірі 40 400,49 грн. стягується в примусовому порядку на підставі судового наказу Сихівського районного суду м. Львова № 464/5639/14-ц від 10.06.2014р. Оскільки відповідач порушив термін проведення розрахунку просить стягнути з нього середній заробіток за час затримки розрахунку з 11.03.2014р. по 16.09.2014р. В судовому засіданні позивач та його представник позов з уточненнями підтримали та дали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просять такий задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо задоволення позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку відповідно до представленого ДП «Арена Львів» розрахунку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому, провадиться в день звільнення, або якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 03.01.2013р. перебував у трудових відносинах з відповідачем, згідно наказу « 03/0-ВК від 03.01.2013р. та працював на посаді начальника відділу охорони Державного підприємства «Арена Львів», за наказом від 06.06.2013р. був переведений на посаду заступника директора з питань безпеки, з 11.03.2014р. звільнений з роботи за згодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України) згідно наказу № 14/О-ВК від 07.03.2014р., однак, при звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі і не провів з ним повного розрахунку. Стягнення нарахованої, але невиплачена заробітна плата позивачу в розмірі 40 400,49 грн. здійснюється в примусовому порядку на підставі виданого Сихівським районним судом м.Львова судового наказу № 464/5639/14-ц від 10.06.2014р. Державне підприємство «Арена Львів» провело розрахунок по виплаті заробітної плати з [PERSON] 17.09.2014 року, згідно текучої виписки по контрактам виданої ПАТ «Державним експортно-імпортним банком України» в м.Львові від 02 жовтня 2014 року. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відтак, з огляду на те, що відповідач не провів із позивачем розрахунок в строк визначений ст.116 КЗпП, суд приходить до висновку, що з нього слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку з 11.03.2014р. по 16.09.2014р. (відповідно до наданого розрахунку ДП «Арена Львів») в сумі 28 810,46 грн. Відповідно до роз'яснень, які містить п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» не проведення розрахунку з працівником в терміни передбачені ст.116 КЗпП України є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Зважаючи на зазначене положення, а також те, що відповідач не надав фактичних доказів відсутності своєї вини у затримці розрахунку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст.116-117 К3пП України, ст.ст.27, 33 Закону України «Про оплату праці» та

Outcome: approved