Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням (житловим будинком) за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.Заруднівська (60 років СРСР), буд.15, посилаючись на те, що він являється власником житлового будинку, за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.Заруднівська (50 років СРСР), буд.15, який належить йому на підставі договорів дарування від 05.07.2002 року та від 10.12.2004 року. У зазначеному житловому будинку ніхто не проживає, однак зареєстровані його колишня дружина [PERSON] та його син [PERSON], які ніколи в ньому не проживали. У звязку з тим, що він не проживає в даному житловому будинку, останній має намір на його відчуження, однак здійснити його продаж не має можливості у звязку з тим, що в ньому досі зареєстровані відповідачі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду телефонограму в якій просив суд розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідачів, просив винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та не стягувати з відповідачів витрати по сплаті судового збору та оголошення в газеті. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] жодного разу у судове засідання не зявилися, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлені своєчасно та належним чином, шляхом оголошення в газеті «Слобідський край» №100 від 20.08.2016 року, причину неявки суду не повідомили, заяв про слухання справи без їх участі на адресу суду не надходило. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору дарування від 05.07.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №4368 та договору дарування від 10.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №7122, [PERSON] належить житловий будинок, за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.Заруднівська (60 років СРСР), буд.15 (а.с.12-15). Відповідно до свідоцтва про народження серії V-ВЛ №389719, [PERSON] народився 01.06.1992 року, в графі батько вказаний [PERSON] та в графі мати вказана [PERSON] (а.с.16). Згідно довідки КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради від 04.07.2016 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (колишня вул.Комінтерну)[ADDRESS] (а.с.19). Згідно акту від 30.06.2016 року, складеного сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідачі [PERSON] і [PERSON] зареєстровані, однак ніколи не проживали у житловому будинку, за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.Заруднівська (60 років СРСР), буд.15 (а.с.11). У відповідності до ст.71 ч.1 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Всі обовязки з оплати комунальних послуг позивач виконує самостійно, утримує житловий будинок в належному стані, проводить ремонтні роботи. Згідно ст.72 Житлового Кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені законом строки, провадиться у судовому порядку. Відповідно до розяснень, що містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» на ствердження вибуття на інше постійне місце проживання суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання, зокрема повідомлення про те у листах, розписках, переадресуванні кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих п.10 Постанови «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року, у справах щодо визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У звязку з вищенаведеним, суд вважає, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] не проживали в житловому будинку, за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.Заруднівська (60 років СРСР), буд.15, понад шість місяців без поважних причин, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не здійснювали, а тому вони втратили право на користування жилим приміщенням. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved