Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №16/2006/0414Фка від 23.08.2006 року у розмірі 16 134,13 доларів США, 901 526,29 грн. та судові витрати у розмірі 3 654,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.08.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №16/2006/0414Фка, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 49 500,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9% річних, на придбання автотранспортного засобу, з кінцевим терміном повернення до 22.08.2011 року. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №16/2006/0414Фка від 23.08.2006 року, між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Надра») та [PERSON] було укладено договір застави №16/20060414Фка, згідно якого [PERSON] передав банку в заставу автомобіль марки Mercedes Benz, модель СLS 350, 2004 року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який йому належить на праві приватної власності. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вищевказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 11.09.2014 року, виникла заборгованість у розмірі 85 610,57 доларів США, яка складається з наступного: - 12 563,11 доларів США - заборгованість за кредитом; - 3 571,02 доларів США - заборгованість за відсотками; - 24 714,09 грн., що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1 904,60 доларів США - заборгованість за комісією; - 812 581,00 грн., що в еквіваленті до курсу НБУ становить 62 621,84 доларів США - пеня; - 64 231,20 грн., що в еквіваленті до курсу НБУ становить 4 950 доларів США - штраф. Представник позивача ПАТ КБ «Надра» подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника ПАТ КБ «Надра», позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.08.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №16/2006/0414Фка, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 49 500,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9% річних, на придбання автотранспортного засобу, з кінцевим терміном повернення до 22.08.2011 року. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №16/2006/0414Фка від 23.08.2006 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Надра») та [PERSON] було укладено договір застави №16/20060414Фка, згідно якого [PERSON] передав банку в заставу автомобіль марки Mercedes Benz, модель СLS 350, 2004 року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який йому належить на праві приватної власності. Відповідач не виконав умови кредитного договору, кошти не повернув. У зв'язку з зазначеним порушенням станом на 11.09.2014 року виникла заборгованість у розмірі 85 610,57 доларів США, яка складається з наступного: - 12 563,11 доларів США - заборгованість за кредитом; - 3 571,02 доларів США - заборгованість за відсотками; - 24 714,09 грн., що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1 904,60 доларів США - заборгованість за комісією; - 812 581,00 грн., що в еквіваленті до курсу НБУ становить 62 621,84 доларів США - пеня; - 64 231,20 грн., що в еквіваленті до курсу НБУ становить 4 950 доларів США - штраф. Розмір заборгованості відповідача підтверджено відповідним розрахунком. Суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок є досвідним, відповідає фактичним обставинам справи, будь-яких інших розрахунків заборгованості матеріали справи не містять. Розрахунок заборгованості є письмовим доказом, який іншими доказами не спростований. Відповідач ніяких заходів з погашення заборгованості за час розгляду справи не здійснював, умови укладеного кредитного договору не оспорював. Позивач позовні вимоги не збільшував. За вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Стаття 526 ЦК України визначає загальні умови виконання зобов'язання - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо в договорі визначена дата виконання кредитних умов, то виконання вимог здійснюється у встановлену дату. Відповідно до ч.1 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України встановлюється, що якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст.ст. 1054, 1055, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором підтверджене доказами, та виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання і передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 16 134,13 доларів США та 901 526,29 грн. Згідно меморіальних ордерів №99911319 від 02.09.2013 року та №168787469 від 29.09.2014 року, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати, а саме сплачений до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 3 654,00 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved