Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до приватного підприємця [PERSON] про відшкодування збитків за прострочення грошового зобовязання. В обґрунтування якого посилався на те, що згідно з рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2012 року позовні вимоги [PERSON] до приватного підприємця [PERSON] про відшкодування збитків за прострочення грошового зобовязання були задоволені частково, а саме стягнуто з відповідача на користь позивача 4\~186 грн. 28 коп. відшкодування збитків за прострочення грошового зобовязання та судові витрати. У звязку з тим, що відповідач не вчасно виконав своє зобовязання, позивачу були заподіяні збитки внаслідок зростання інфляції. Всього збитки в наслідок інфляції за період з 01 лютого 2012 року по 01 лютого 2017 року становить - 5\~210 грн. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача 5210 грн., 300 грн. витрат понесених позивачем на правову допомогу та судові витрати по справі. Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволені. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 16 січня 2012 року позовні вимоги [PERSON] до приватного підприємця [PERSON] про відшкодування збитків за прострочення грошового зобовязання були задоволені частково, а саме стягнуто з відповідача на користь позивача 4\~186 грн. 28 коп. - відшкодування збитків за прострочення грошового зобовязання та судові витрати. У звязку з тим, що відповідач не вчасно виконав своє зобовязання, позивачу були заподіяні збитки внаслідок зростання інфляції за період з 01 лютого 2012 року по 01 лютого 2017 року та становить - 5\~210 грн. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на правову підставу позову посилається на ст.625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відтак грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Таким чином, положення стаття 625 ЦК України регулює зобов'язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача відшкодування збитків за прострочення грошового зобовязання за період з 01 лютого 2012 року по 01 лютого 2017 року у розмірі 5\~210 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 300 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 87 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Питання граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу регулюється Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Склад та розмір, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ). На підтвердження сплати позивачем витрат на правову допомогу надано Договір про надання правової допомоги від 01 березня 2017 року, укладений між [PERSON] та адвокатом [PERSON], акт виконаних робіт від 01.03.2017 року та квитанція про сплату позивачем адвокату [PERSON] суми гонорару за надану правову допомогу у розмірі 300 грн., які долучені до матеріалів справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума за правову допомогу в розмірі 300 грн. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved