Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на житлову квартиру № 203 в житловому будинку № 13-а по вул. Айдарська, смт. Новопсков, Луганська область. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що починаючи з 1983 року він проживає в житловій квартирі за адресою: смт. Новопсков, Луганська область, вул. Айдарська, 13-а/203. Зазначена квартира була виділена дружині позивача, яка працювала в Новопсковському МПМК-21 муляром. Будинок № 13-а по вул. Айдарська, смт. Новопсков раніше належав Новопсковському МПМК - 21, яке згодом було реорганізовано в ТОВ «Новопсковський Райагробуд». На сьогоднішній день ця юридична особа ліквідована без правонаступництва. Право власності на цей будинок ні за ким більше не перереєстровувалося і до цього часу зареєстроване за неіснуючою юридичною особою. Будинок № 13-а по вул. Айдарська в смт. Новопсков не є комунальною власністю смт. Новопсков. Позивач більше десяти років відкрито, безперервно володіє вказаною квартирою і просить визнати за ним право власності на дану квартиру за набувальною давністю. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає. В судовому засіданні 17.01.2017 позивач просив задовольнити його позов, позовні вимоги підтримав. Відповідач надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує та просить суд справу слухати у його відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п.п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається. Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК України, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю. Враховуючи положення п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 01.01.2004, положення ст.344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01.01.2001. Таким чином строк давнісного володіння почався раніше 01.01.2001, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01.01.2001. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Матеріалами справи встановлено, що 06.11.1982 було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІІ-ЕД № 328222, виданим Ганусівською сільською радою Новопсковського району Ворошиловградської області. Відповідно до трудової книжки БТ-І № 5664768 [PERSON] 28.02.1983 прийнята на роботу учеником маляра в Новопсковській міжколгоспній будівельній організації, яка в 1986 році переіменована на Новопсковську МПМК -21 «Старобільськбуд». Згідно історичної довідки ТОВ «Новопсковський райагробуд» постановою областної міжколгоспної будівельної організації № 53 від 30.03.1983 Новопсковська міжколгоспна будівельна організація була переіменована в міжколгоспну передвижну механізовану колону. Новопсковська міжколгоспна передвижна механізована колона обласної міжколгоспної будівельної організації наказом № 32 була переіменована на Новопсковську передвижну механізовану колону 21 тресту «Старобільськсільськбуд». Відповідно до наказу Держагропрому УССР № 375 від 09.12.1987 міжколгоспна передвижна механізована колона 21 реорганізована в «Районне кооперативно-державне будівельно-монтажне обєднання «Райагробуд». Наказом № 57/ОБ від 03.12.1993 Новопсковський райагробуд реорганізований в ТОВ «Новопсковський райагробуд». Відповідно до довідки ТОВ «Новопсковський райагробуд» постановою областного МСО № 53 від 30.03.1983 Новопсковська МСО переіменована на МПМК; наказом № 32/а від 17.03.1986 Облагробуду Новопсковська МПМК обл. МСО переіменована на Новопсковську МПМК - 21 тресту «Старобільськсільськбуд»; наказом № 61/ОБ від 30.08.1988 згідно Наказу Держагропрому УССР № 375 від 09.12.1987 МПМК 21 реорганізовано в «Районне кооперативно державне будівельно-монтажне обєднання «Райагробуд»; наказом № 57/ОБ від 03.12.1993 Новопсковський райагробуд реорганізовано в ТОВ «Новопсковський райагробуд». Судом встановлено, що згідно протоколу № 7 від 27.05.1992 загальних зборів Новопсковського ПМК-21, постановлено перевести кімнати гуртожитків до розряду малосімейних комунальних квартир. Відповідно до розпорядження президента України № 37 від 10.02.1993 «Про зміну правового статусу гуртожитків, що перебувають на балансі підприємства «Новопсковський агробуд», гуртожитки за адресою: смт. Новопсков, вул. Айдарська, 13-а та 13-б, які перебувають на балансі орендного підприємства «Новопсковський агробуд» переведено до розряду житлових комунальних будинків. [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], проживає один, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новопсковської селищної ради № 4914 від 11.10.2016. Відповідно до довідки № 4 Новопсковської дільниці РКП «Старобільськвода» [PERSON] дійсно є абонентом РКП «Старобільськвода» з 2002 року та проживає за адресою: [INFO]. Згідно довідки про склад сімї та розмір платежів за житлово комунальні послуги [PERSON]К зареєстрований та фактично проживає один за адресою: смт. Новопсков, Луганська область, вул. Айдарська, 13-а/203, має особовий рахунок за Договором «Про надання послуг з вивезення побутових відходів» від 29.10.2011 № 3704, заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг станом на 01.10.2016 відсутня. [PERSON] є споживачем електроенергії за адресою: смт. Новопсков, Луганська область, вул. Айдарська, 13-а/203, заборгованості з оплати електроенергії за період з 01.08.2002 по 01.11.2016 не має, що підтверджується довідкою № 59 від 11.10.2016. Отже, позивач протягом тривалого часу зареєстрований та проживає у зазначеній квартирі один. Відповідно до інформації Новопсковської селищної ради № 2251 від 21.12.2016, багатоквартирна будівля за адресою: смт. Новопсков, Луганська область, вул. Айдарська, 13-а, не перебуває на балансі Новопсковської селищної ради. Відповідно до витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична особа ТОВ «Новопсковський Райагробуд» припинена у звязку з визнанням її банкрутом 12.12.2008 (номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи -№13701170012000277). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчудження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за адресою: смт. Новопсков, Новопсковський район, Луганська область, вул. Айдарська, 13-а, за даними параметрами запиту інформація в реєстрі відсутня. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчудження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за адресою: смт. Новопсков, Новопсковський район, Луганська область, вул. Айдарська, 13-а/203, за даними параметрами запиту інформація в реєстрі відсутня. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що в 1983 році Новопсковським ПМК -21 їй була виділена квартира [ADDRESS]. Вона тривалий час не проживає в зазначеній вище квартирі, на даний час вона зареєстрована за іншою адресою. Не заперечує проти того, щоб її чоловік [PERSON] оформив право власності на квартиру за адресою: смт. Новопсков, Новопсковський район, Луганська область, вул. Айдарська, 13-а/20, на себе. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Як вбачається з письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, позивач [PERSON] зареєстрований та проживає один за адресою: смт. Новопсков, вул. Айдарська, 13-а/203, регулярно сплачує комунальні послуги, на його імя відкриті рахунки з оплати комунальних послуг, не має заборгованості з оплати комунальних послуг та заборгованості з оплати послуг на утримання будинку. Таким чином, починаючи з 1983 року та по теперішній час позивач [PERSON] проживає в зазначеній квартирі, крім того він добросовісно, відкрито та безперервно володів квартирою і відповідно до положень ст.344 ЦК України набув право власності на це майно в порядку набувальної давності, а тому, суд прийшов до висновку що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог і підтверджені письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності в порядку набувальної давності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У звязку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved