Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Придніпровська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дісним та визнання права власності, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 24 липня 1997 року вона, за договором купівлі-продажу нерухомого майна № 133/ФЗ, придбала у [PERSON] Ілінічни, [PERSON] та [PERSON], квартиру [ADDRESS]. Даний договір був укладений на Придніпровській товарній біржі і відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» під номером 133 від 24 липня 1997 року. Положеннями даного договору передбачено, що подальше його нотаріальне посвідчення не потрібно. Цей пункт було включено до договору відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», якою передбачено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Таким чином після укладення даного договору його нотаріального посвідчення сторони не здійснювали. Умови укладеного Договору купівлі-продажу були повністю виконані нею та продавцем. Нещодавно у неї виникла необхідність розпорядитися даною квартирою. Однак, працівник реєстраційної служби в усному порядку повідомив їй, що державна реєстрація належної їй квартири неможлива і порекомендував звернутися до суду для захисту своїх прав, оскільки ст. 657 діючого Цивільного кодексу України договори купівлі-продажу земельних ділянок, єдиних майнових комплексів, житлових будинків (квартир) або іншого нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню. Внаслідок невизнання дійсності договору купівлі-продажу реєстраційною службою вона не може розпорядитися належною їй квартирою, що порушує надане їй як власнику статтею 317 Цивільного кодексу України право розпорядження своїм майном. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 24 липня 1997 року № 133/ФЗ, укладений на Придніпровській товарній біржі між нею, [PERSON], та [PERSON] Ілінічною, [PERSON], [PERSON]; Визнати за нею, [PERSON], [INFO], право приватної власності на квартиру [ADDRESS] Позивач до початку проведення відкритого судового засідання надав суду заяву, у якій просив справу розглядати без його присутності. Заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] [PERSON], [PERSON] до початку судового засідання надали суду заяви, у яких просять розглянути справу за їх відсутності. Проти задоволенні позову не заперечують. Повідомлений належним чином представник Придніпровської товарної біржі в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши у судовому засіданні надані позивачем письмові докази встановив наступне. 24 липня 1997 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], Придніпровською товарною біржею укладено договір купівлі-продажу № 133/Ф3, згідно якого [PERSON] придбала у [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру, загальною площею 50,95 кв.м., жилою площею 48.05 кв.м., яка складається з двох кімнат, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул..Леніна, 183-а/33. Згідно відповіді КП «СМБТІ» від 17.08.2015 року № 1366 квартира № 33, розташована за адресою: м.Синельникове, вул. Леніна, 183-а заінвентарізована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.1997 року, договір купівлі-продажу в бюро не зареєстрований. При оформленні ООО «Оксвен» технічного паспорту на квартиру було допущено помилки в підрахуванні загальної та житлової площі квартири, що спричинило помилки при оформленні договору купівлі-продажу, вірно вважати загальну площу 50.7 кв.м., житлову 29.1 кв.м. Згідно ст..47 УК України (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених в законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 ЦК України. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналізуючи надані письмові докази, наведені правові норми, врахувавши позиції сторін, суд дійшов до висновку що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved