Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 13.06.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-14036-130607 відповідно до якого останній отримав платіжну картку з лімітом кредитної лінії в сумі 3 000 грн.. Відповідно до п.1.2 та п. 1.3 кредитного договору позивач відкрив відповідачу кредитний рахунок. Ліміт відновлювальної відкличної кредитної лінії розраховується банком самостійно. У відповідності до умов договору, держатель картки зобов'язаний щомісячно в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць. Відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором. Станом на 25.12.2012 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 12291 грн. 15 коп., яка складається з: прострочене тіло кредиту - 12 081 грн. 63 коп.; заборгованість за відсотками - 209 грн. 52 коп.. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, що становить 12291 гривень 15 коп. та витрати понесені по справі в сумі 229 грн. 40 коп.. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність та підтримання позовних вимог. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснивши, що дійсно 13.06.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-14036-130607 відповідно до якого останній отримав платіжну картку з лімітом кредитної лінії в сумі 3 000 грн. 21.03.2008 року кредитну картку разом з пін кодом було викрадено. Про викрадення кредитної картки та необхідність блокування карткового рахунку довірителем було повідомлено банк наступного дня, а також подано заяву до Баштанського РВ УМВС. По даному факту Баштанським Р В УМВС було порушено кримінальну справу. Провадження в справі зупинено у зв'язку з тим, що не втсанволено особу, яка вчинила злочин. Після викрадення картки, до вересня 2008 ркоу її довіритель здійснював погашення заборгованості за картковим рахунком. Після вересня 2008 року і до звернення до суду з позовом позивач не повідомляв про наявність заборгованості та необхідність її погашення, а тому вважали, що заборгованість погашена. Просила застосувати строк позовної давності. Вислухав поясненя представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступного: В судовому засіданні встановлено, що дійсно 13.06.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-14036-130607 відповідно до якого останній отримав платіжну картку з лімітом кредитної лінії в сумі 3 000 грн. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів. Відповідач не виконав своїх зобов'язань по погашенню основної суми боргу за користування кредитом в передбачений договором строк. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 25.12.2012 року заборгованість за кредитом становить 12 291 грн. 15 коп. і складається з: простроченого тіла кредиту - 12 081 грн. 63 коп.; заборгованості за відсотками - 209 грн. 52 коп.. В судовому засіданні також встановлено, що 21.03.2008 року кредитну картку, що належала відповідачу було викрадено. По даному факту Баштанським РВ УМВС 02.04.2008 року порушено кримінальну справу за ознаками ст. 185 ч.1 КК України. Провадження в справі зупинено 02.06.2008 року на підставі ст. 206 п.3 КПК України. З розрахунку ціни позову вбачається, що після викрадення платіжної картки, порушення кримінальної справи за даним фактом та повідомлення про блокування картки, з кредитної картки відповідача здійснювалось зняття готівки, а саме: 24.03.2008 року - 1800 грн.; 25.03.2008 року - 2700 грн., 12.05.2008 року 100грн., 15.05.2008 року -200 грн., а також після закінчення строку дії платіжної картки- 26.09.2008 року -1500 грн., 08.10.2008 року -240 грн. Останній платіж на погашення заборгованості, яка виникла до 21.03.2008 року відповідачем здійснено 05.02.2009 року. За твердженням представника відповідача про втрату платіжної картки було повідомлено позивачу телефоном, а також кредитному інспектору Остафій В.В., працівнику установи. Позивачем не спростовано твердження представника відповідача щодо повідомлення о втраті платіжної картки та необхідності блокування карткового рахунку. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530, 543, 610, 612, ч. 1 ст. 1049, 1050, ч. 1 ст. 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно п. 4.2. договору, він набуває чинності з дати його підписання та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Із анкети позичальника, вбачається, що строк дії кредитної картки становить 12 місяців. Даних про погодження іншого строку дії картки сторонами договору судом не встановлено. Відповідно до п.2.15 договору Банк щомісячно до 5 -го числа місяця, наступного за звітним, формує виписки, в якій відображають рух коштів на рахунку держателя за звітний період. Надання держателю виписок здійснюється в один із способів, передбачених договором. Конкретний спосіб передачі Виписок держателю обирється Держателем самостійно та зазначається в Анкеті держателя. Банком не здійснювалось повідомлення держателя щомісячно про розмір обов'язкового мінімального платежу відповідно до п.4.3.2 Тарифів Відповідно до ст.. 256-257 ЦК України позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов'язку (ч.1 ст.264 ЦК України). Востаннє відповідачем здійснювалося погашення заборгованості відповідно до виписки з особового рахунку 05.02.2009 року. Трирічний строк позовної давності виходячи з цієї дати сплив 05.02.2012 р. Позов пред'явлено до суду у грудні 2013 року. За таких обставин, позов пред'явлено до суду поза межами строку позовної давності. Відповідно до ст.. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом не встановлено обставин, з якими закон пов'язує зупинення чи переривання строку позовної давності (ст.ст. 263-264 ЦК України). Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача судових витрат не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed