Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2010 р. по 31.12.2010 р. та з 01.05.2017 р. по 05.06.2018 р. із його заробітної плати, яка складає 220315,86 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, про що надав письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач працює у ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля» з 05.01.2004 р. по 07.04.2004 р., з 17.03.2009 р. по 08.11.2010 р. та з 13.03.2012 р. по теперішній час. 11.06.2018 р. після виповнення позивачу 50 років, він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. При цьому він надав всі необхідні документи, у тому числі довідки про підтвердження пільгового стажу, видані ВП «Шахта ім. Д. Ф. Мельникова», копії наказів про атестацію робочих місць. Рішенням Управління ПФУ в м. Лисичанську від 17.07.2018 р. № 1389 позивачу відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу на дату звернення. При цьому зазначено, що періоди роботи на ВП «Шахта ім. Д. Ф. Мельникова» з 01.10.2010 р. по 31.12.2010 р. та з 01.05.2017 р. по 05.06.2018 р. до страхового стажу не зараховано за відсутністю сплати страхових внесків. В зазначений період позивач працював та отримував заробітну плату, про що свідчить запис в трудовій книжці та довідки про заробітну плату, з якої нараховувалися та утримувалися страхові внески відповідно до чинного законодавства. Сплата єдиного соціального внеску мала здійснюватися відповідачем на загальний фонд оплати праці по підприємству, однак відповідачем такі страхові внески сплачено не було, тим самим порушено права застрахованої особи. Відокремлений підрозділ «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля» в період з 01.10.2010 р. по 31.12.2010 р. та з 01.05.2017 р. по 05.06.2018 р. порушив вимоги трудового законодавства, а саме: не подав даних про застраховану особу до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України та не провів сплату єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування, що призвело до зменшення страхового стажу позивача і неможливості його підтвердження записами у трудовій книжці. Сума заробітної плати, з якої має бути нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове соціальне страхування складає 220315,86 грн., в т.ч. за період з 01.10.2010 р. по 31.12.2010 р. - 17499,41 грн., з 01.05.2017 р. по 05.06.2018 р. - 202816,45 грн. Вказані суми підтверджуються довідкою форми ОК-5, наданої органом Пенсійного фонду України від 06.09.2018 р. у якій відсутні будь-які відомості щодо сплати страхових внесків за період з 01.10.2010 р. по 31.12.2010 р. та з 01.05.2017 р. по 05.06.2018 р. Відповідно до ст.253 КЗпП України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» базою нарахування єдиного внеску для підприємств, установ та організацій, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці». Згідно з ч.9 ст.9 Закону обчислення і сплата єдиного внеску за працівників, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях, здійснюються роботодавцями за рахунок сум, на які внесок нарахований. Положеннями ч.2, 4, 5, 8 ст.9 Закону передбачено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску за минулі періоди здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. При цьому платники, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Базовим звітним періодом є календарний місяць. Згідно з п. 1 ч. 1ст. 12 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Пенсійний фонд України відповідно до докладених завдань, зокрема, формує та веде реєстр (облік) застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного

Outcome: approved