Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [INFO] року батька [PERSON], обґрунтовуючи свій позов тим, що він, як син померлого є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька та прийняв спадщину. У зв»язку з ненаданням позивачем правовстановлюючого документу на житловий будинок, йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на спадщину і можливості оформити спадщину на вказаний будинок не інакше як у судовому порядку не має. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення позивача, його представника та дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батько позивача - [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,0600 га по [ADDRESS] згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 15.08.1995 року. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок, в якому проживав [PERSON] та право власності на який не зареєстровано у встановленому законом порядку. [INFO] року [PERSON] помер. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, визначено в ч.1 ст. 1269 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги за законом залишився його син - [PERSON], який у встановленому законом порядку 25.09.2013р. звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Державним нотаріусом Другої Житомирської державної нотаріальної контори видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.02.2014 року на земельну ділянку по [ADDRESS]. У зв»язку з ненаданням позивачем нотаріусу правовстановлюючого документу на житловий будинок по [ADDRESS], нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.02.2014 року. Згідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 10.06.2014 року за адресою: [ADDRESS] право власності на нерухоме майно не зареєстровано. З огляду на зазначене, у позивача не має можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у встановленому законом позасудовому порядку. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищезазначене, син спадкодавця - [PERSON], є спадкоємцем за законом першої черги, вважається таким, що прийняв спадщину та набув право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на нерухоме майно, яке належало спадкодавцю.

Outcome: approved