Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Іванівський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що 24 квітня 2015 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою : Одеська область, Іванівський район с.Червонознам'янка, вул..Малиновського, буд. №20 та земельної ділянки загальною площею 0,2500 га ( в тому числі 0,1938 га рілля, 0,0562 га прибудинкова територія, яка розташована: Одеська область Іванівський район с.Червонознам'янка, вул..Малиновського, буд.№ 20. На момент укладення цього договору у будинку по вул.. Малиновського, буд.№20 було зареєстровано 3 особи : власник [PERSON] та його сини [PERSON] та [PERSON]. У вказано будинку проживає позивач та його мати [PERSON] з 2010 року, коли було досягнуто основних домовленостей щодо умов договору купівлі-продажу. Сторонами було погоджено, що відповідачі знімуться з реєстраційного обліку одразу ж після укладення договору купівлі-продажу. Крім того відповідачі з 2011 року постійно проживають у сусідньому будинку № 23 по вул..Малиновського. З невідомих причин відповідачі порушують домовленості та не бажають самостійно знятися з реєстраційного обліку, на численні звернення позивача не відповідають, тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність на підставі наявних доказів у матеріалах справи. Відповідачем [PERSON] надавались заперечення проти позову, в яких відповідач зазначив, що позов не визнає, у судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не зявились, про причини неявки не повідомляли, заяв клопотань не надавали. На адресу суду повернулися конверти в яких направлялися виклики до суду з позначкою, що адресати за зазначеною адресою не проживають. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом з розпискою, а у випадках, встановлених цим кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєра за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам , що не мають статусу підприємця за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається , що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги , що виклики до суду направлялися за адресою за місцем реєстрації відповідачів (згідно адресної довідки , а згідно позначки працівника поштового відділення відповідач за зазначеною адресою не проживає, тому у суду є підстави вважати, що відповідач повідомлений належним чином. Крім того виклики до суду відповідачів [PERSON] та [PERSON] направлялися на їх адресу за фактичним місцем проживання, та конверти також повертались до суду з відміткою, що адресати за зазначеною адресою не проживають. Беручи до уваги неодноразові неявки відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] з неповажних причин, суд вважає за можливе провести розгляд справу у їх відсутність за наявними доказами в матеріалах справи. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, тому його неявку суд розцінює як з неповажних причин, тому суд вважає розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - уразі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом на підставі поданих позивачем доказів встановлено, що 24 квітня 2015 рокуміж позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Одеська область, Іванівський район с.Червонознам'янка, вул..Малиновського, буд.№ 20 та земельної ділянки загальною площею 0,2500 га ( в тому числі 0,1938 га рілля, 0,0562 га прибудинкова територія, яка розташована: Одеська область Іванівський район с.Червонознам'янка, вул..Малиновського, буд.№ 20, що підтверджується копією договору купівлі-продажу долученого до матеріалів справи. На момент укладення цього договору у будинку № 20 по вул.. Малиновського в с.Червонознам'янка було зареєстровано 3 особи: власник [PERSON] та його сини [PERSON] та [PERSON]. Сторонами було погоджено, що відповідачі знімуться з реєстраційного обліку одразу ж після укладення договору купівлі-продажу. Крім того відповідачі з 2011 року постійно проживають у сусідньому будинку по вул..Малиновського, 23. З невідомих причин відповідачі порушують домовленості та не бажають самостійно знятися з реєстраційного обліку, на численні звернення позивача не відповідають, тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Судом при розгляді справи встановлено той факт, що відповідачі [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [INFO], буд.№ 20 Іванівського району Одеської області з 24.05.2007 року, що підтверджується адресною довідкою та [PERSON], [INFO] зареєстрований з 07.04.1987 року за адресою с.Червонознам'янка, вул..Малиновського, буд.№ 20 Іванівського району Одеської області, що підтверджується адресною довідкою долученими до матеріалів справи. Відповідно до адресної довідки № 329/14 вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [INFO] з 23.05.2012 року. Відповідно до копії довідки № 1275 вбачається, що відповідачі по справі за адресою с.Червонознам'янка, вул..Малиновського, буд.№ 20 Іванівського району Одеської області з 2000 року не проживають. Тому позивач просить суд визнати їх такими , що втратили право користування житловим приміщенням за адресою с.Червонознам'янка, вул..Малиновського, буд.№ 20 Іванівського району Одеської області . Відповідач [PERSON] заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на ту обставину, що договір купівлі-продажу житлового будинку від його імені не укладався, а укладався від імені матері позивача, яка діяла від імені [PERSON] по довіреності, таким чином посилається на ту обставину, що позивач право власності на житловий будинок отримав неправомірним шляхом та просить визнати довіреність видану ним на імя [PERSON] недійсною та повернути належні йому документи, при цьому зустрічного позову не подавав. В обґрунтування своїх заперечень, відповідачем суду не надано жодного доказу, тому суд вважає їх необґрунтованими. Стосовно позовних вимог [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], то вони підлягають задоволенню, оскільки зазначені особи дійсно не проживають у житловому будинку, який належить позивачу на праві приватної власності. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» особа може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст..316 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України, особа, яка не проживає в житловому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин в судовому порядку визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обовязок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи перевіривши обставини справи доказами, які прилучені до матеріалів справи, вважає, що позов необхідно задовольнити частково. Стосовно позовної вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою с.Червонознам'янка, вул..Малиновського, буд.№ 20 Іванівського району Одеської області, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки зазначена особа за даною адресою не зареєстрована, що підтверджується адресною довідкою Іванівського РС ГУДМС України в Одеській області, тому позовна вимога є безпідставною. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України та позов про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial