Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, а згодом з уточненим позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 9/32 частин будинку № 142 по вул. Інтеркультурна (Дзержинського) в м. Мелітополь Запорізької області, після смерті його дружини [PERSON], яка померла 14 січня 2015 року, а також усунути перешкоди в користуванні шляхом його вселення в будинок № 142 по вул. Інтеркультурна (Дзержинського) в м. Мелітополь Запорізької області, зазначивши, що 14 січня 2015 року, померла його дружина [PERSON], після її смерті залишилось вищевказане спадкове майно. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття його частини спадщини, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про спадщину, в звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок, оскільки відповідач перешкоджає йому в оформленні спадщини, утримуючи правовстановлюючий документ у себе, та перешкоджає у користуванні спадковим майном. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшло клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності. Уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього надійшло клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності та відсутності відповідача. Не заперечують проти задоволення уточнених позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] міської ради Запорізької області судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності Третя особа [PERSON] в судове засідання не заявилась, від неї надійшло клопотання з проханням розглядати справу за її відсутності та прийняти рішення з урахуванням того, що вона також є спадкоємицею після смерті матері та має намір оформити спадщину. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін та третьої особи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON] (прізвище до шлюбу Валенкова) І.М., що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого 14 березня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану [PERSON] міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №142 /а.с.6/. 14 січня 2015 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 15 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №100 /а.с.7/. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з 9/32 частин будинку № 142 по вул. Інтеркультурна (Дзержинського) в м. Мелітополь Запорізької області. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Іншім спадкоємцем після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття частини його спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Відповідно до рішення народного суду м. Мелітополя від 02 березня 1982 року, свідоцтва про право на спадщину від 04 серпня 1988 року та реєстраційного свідоцтва від 16 серпня 1988 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 27/32 частин будинку № 142 по вул. Інтеркультурна (Дзержинського) в м. Мелітополь Запорізької області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини згідно ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Будь-яких угод спадкоємці щодо зміни розміру частки у спадщині не укладали, а отже є рівними. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Також, відповідно до ч. 2 ст. 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав для державної реєстрації прав власності є рішення суду, що набрало законної сили. Таким чином, суд вважає можливим позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на 9/32 частин будинку № 142 по вул. Інтеркультурна (Дзержинського) в м. Мелітополь Запорізької області, після смерті [PERSON], яка померла 14 січня 2015 року, задовольнити. Крім того, відповідач перешкоджає позивачу у користуванні будинком, в якому він зареєстрований та знаходяться його речі, внаслідок чого він змушений проживати за іншою адресою. З даного приводу в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що вони є сусідами [PERSON] та [PERSON] Їм відомо, що [PERSON] мешкав з покійною [PERSON], вели спільне господарство, виховували дітей. Після смерті [PERSON] відповідач не впускає в будинок [PERSON] Отже, з показань свідків вбачається, що відповідач [PERSON] не впускає позивача в будинок, чим позбавила позивача права користування будинком, його особистими речами, які залишились в будинку. Суд вважає, що відсутні підстави не довіряти показанням вказаних свідків, оскільки їх показання не суперечать одне одному та підтверджуються зібраними по справі доказами. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.\~Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 379 ЦК України\~житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. За ч. 4\~ст. 311 ЦК України\~фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 4\~ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що судом вирішено визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 9/32 частин будинку № 142 по вул. Інтеркультурна (Дзержинського) в м. Мелітополь Запорізької області, а відповідач [PERSON] чинить позивачу [PERSON] перешкоди у здійсненні ним права користування майном, тому суд вважає можливим позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні шляхом вселення [PERSON] в будинок № 142 по вул. Інтеркультурна (Дзержинського) в м. Мелітополь Запорізької області задовольнити.

Outcome: approved