Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON], яка складається із житлового будинку [ADDRESS], визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.07.2003 року, видане Мелітопольським районним державним нотаріусом за реєстраційним номером № 883 на ім'я [PERSON] та [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку у спадковому майні, яке належало померлому [PERSON], а саме - житлового будинку [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, а також стягнути судові витрати з відповідачів. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. /а.с. 88/ Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність та що не заперечує проти задоволення позовних вимог. /а.с.90/ Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень./а.с.81-81/ та розписка /а.с. 79/ Представник третьої особи Мелітопольської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність та що не заперечує проти задоволення позовних вимог. /а.с. 59/ У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки на наступних підставах. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с. 9/ Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності від 20.02.1988 року, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської районної ради, що підтверджується довідкою КП «ММБТІ» № 630 від 26.02.2015 року /а.с. 11/ та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с. 13/ Відповідно до даних господарської книги Семенівської сільської ради за 1996-2000 роки /а.с. 14-15/ на день смерті спадкодавця за місцем його мешкання за адресою: [ADDRESS], разом з ним проживали та були зареєстровані [PERSON], яка є дочкою померлого, про що свідчить копія свідоцтва про народження /а.с. 8/, дружина померлого [PERSON] дочки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], син [PERSON] За інформацією Семенівської сільської ради від 05.03.2015 року № 0203 позивачка [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з дня народження і до 29.05.2005 року. /а.с. 14/ Інші спадкоємці першої черги - діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] проживали окремо від спадкодавця на момент його смерті. Однак як вбачається з листа Семенівської сільської ради від 05.03.2015 року № 0203 вони також були зареєстровані у вищезазначеному будинку. 09.07.2003 року відповідачка [PERSON] в інтересах себе та як законний представник неповнолітньої [PERSON] подала до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом./а.с. 62/ При цьому, у своїй заяві [PERSON] не повідомила нотаріуса про наявність інших спадкоємців за законом померлого спадкодавця, в тому числі про позивачку [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 883, спадкоємцями спадкового майна померлого [PERSON], яке складається з житлового будинку в [ADDRESS], є в рівних долях дружина померлого [PERSON] та [PERSON] /а.с. 66/ Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 06.07.2011 року /а.с. 10/ [PERSON] надано додатковий строк в один місяць для подання заяви для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] 05.08.2011 року позивачка звернулась до Мелітопольської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] /а.с. 62/ Однак постановою державного нотаріуса від 26.02.2015 року /а.с. 16/ позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку із видачею свідоцтва про спадщину за законом іншим особам. Так, оскільки [PERSON] помер [INFO], то на спірні правовідносини поширюються вимоги ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Положенням ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Так, позивачка [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті померлого [PERSON], оскільки на день його смерті постійно проживала та була зареєстрована спільно зі спадкодавцем в його житловому будинку, та в подальшому протягом більш 6 місяців після смерті батька продовжила проживати та фактично володіти спірним житловим будинком. Крім того, спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON], [INFO], на момент смерті батька [PERSON] проживали та були зареєстровані у спадковому будинку та входили до складу його сім'ї, а також у 2003 році звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого, у зв'язку із чим вищевказані особи вважаються такими, що прийняли спадщину. Також спадкоємці за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON], із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертались, але на момент смерті батька [PERSON] проживали та були зареєстровані у спадковому будинку та входили до складу його сім'ї, крім того [PERSON], [PERSON] на час відкриття спадщини були неповнолітніми дітьми спадкодавця, які відповідно до ст. 535 ЦК УРСР мали право на обов'язкову частку у спадщині, а тому усі вищевказані особи вважаються такими, що прийняли спадщину. Спадкоємці за законом [PERSON], [PERSON] стали проживати та зареєстровані у спадковому будинку до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, а тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР є такими, що прийняли спадщину. Отже, кожна із сторін має право на 1/8 частку у спадковому майні, яке належало померлому [PERSON] Таким чином, враховуючи вищезазначені положення закону та фактичні обставини справи позивачка [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті батька відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР, а тому згідно з ст. 548 ЦК УРСР з часу відкриття спадщини позивачці належала 1/8 частка у спадковому майні, яке підлягає спадкуванню спадкоємцями першої черги в рівних частках. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на даний час не зареєстрували право власності на вказаний будинок, оскільки відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.02.2015 право власності на житловий будинок зареєстровано за померлим [PERSON] /а.с. 13/ Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки видане Мелітопольським районним державним нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.07.2003 року на ім'я [PERSON] та [PERSON] порушує права позивачки [PERSON] на спадщину, яка вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті батька, у зв'язку з чим підлягає визнанню недійсним. Крім того, суд вважає необхідним, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягнути на користь держави відповідачів судовий збір у розмірі 243,60 грн. тільки з відповідачів [PERSON] та [PERSON], а саме по 121,80 грн., так як інші відповідачі спадщину не приймали і не претендували на спадкове майно та їх інтереси не були порушені в результаті розгляду справи. Крім того, в якості забезпечення позову, ухвалою суду від 06 квітня 2015 року було накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 86,6 кв.м., та заборона державному реєстратору реєстраційної служби Мелітопольського МРУЮ Запорізької області здійснювати будь-які дії щодо внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 86,6 кв.м. (реєстраційний номер майна 1717314). Відповідно до ст. 160 ч. 3 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Таким чином, оскільки перестали існувати підстави для забезпечення позову, суд вважає необхідним скасувати арешт житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 86,6 кв.м., та заборону державному реєстратору реєстраційної служби Мелітопольського МРУЮ Запорізької області здійснювати будь-які дії щодо внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 86,6 кв.м. (реєстраційний номер майна 1717314).

Outcome: approved