Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання та залишити на утриманні та вихованні, доньку [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] ; припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі судового наказу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.02.2021 року (цивільна справа № 274/7407/20); стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до повноліття доньки. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач надав заяву в якій уточнив позовні вимоги, а саме просить вимогу про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів з відповідача залишити без розгляду, не заперечує щоб донька проживала в подальшому з матір`ю, вимогу про припинення стягнення аліментів підтримує, справу просить розглядати у його відсутність. Відповідач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимогу про припинення стягнення аліментів з позивача визнає, вказує, що спір щодо місця проживання доньки фактично вже відсутній, оскільки позивач не заперечив, щоб донька вже проживала з відповідачем. Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 16.08.2018 року по 10.11.2020р. перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу маємо доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.11.2020 року шлюб між нами розірвано. 08.02.2021 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області судовим наказом постановив стягувати з позивача на користь відповідача аліменти у розмірі у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.11.2020 і до повноліття дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). Ч.1\~ст.192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Це також кореспондується з положеннями\~ст.273 СК України, згідно з якою якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів.\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а\~ст.273 СК України\~додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями\~ст.\~\~273 СК України, має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти та в інших випадках. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому, обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Крім того, відповідно до ч.4\~ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З огляду на викладене, враховуючи те, що сторони фактично до розгляду справи мирно врегулювали питання щодо подальшого місця проживання дитини та відповідач визнала вимогу про припинення стягнення аліментів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню шляхом припинення стягнення з позивача аліментів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved