Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив розірвати договір №3025 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 28.10.2019 року та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 20000,00грн. основна сума та 3743грн. відсотків. Стягнути з відповідача на користь позивача суму вкладу за договором №926 про залучення строкового внеску вкладу члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 26.04.2019 року в розмірі 50000,00грн. основна сума та 7212,00 грн. відсотків. Стягнути з відповідача на користь позивача суму вкладу за договором №2264 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 23.08.2019 року в розмірі 15000,00грн. основна сума та 2600грн. відсотків. Розірвати договір №1035 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 26.03.2020 року та стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 50000,00грн. сума заборгованості за договором та 9598грн. відсотки. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.11.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 01.04.2021 року у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального провадження відмовлено, справу проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просить повністю відмовити в позовних вимогах. Позивачем подано відповідь на відзив. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності із положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними (ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що 28.10.2019 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір №3025 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок без можливості довнесення. За умовами даного договору вкладник вносить строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах встановлених цим договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору вкладу сторони погодили, що договір укладено строком на 17 (сімнадцять) місяців. Днем початку строку дії є 28.10.2019 р. Днем закінчення строку дії договору 28.03.2021 року. Відповідно до п. 2.1.1, 2.2.1, 2.3.3 договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 20000,00грн. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 27% процентів річних. Процентна ставка - фіксована. Виплата процентів здійснюється щоквартально на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі. На виконання умов договору вкладу позивачем внесені грошові кошти в сумі 20000,00грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 5367 від 28.10.2018 року. 26.04.2019 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір №926 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. За умовами даного договору вкладник вносить строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах встановлених цим договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору вкладу сторони погодили, що договір укладено строком на 11 (одинадцять) місяців. Днем початку строку дії є 26.04.2019 р. Днем закінчення строку дії договору 26.03.2020 року. Відповідно до п. 2.1.1, 2.2.1, 2.3.3 договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 50000,00грн. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 27% процентів річних. Процентна ставка - фіксована. Виплата процентів здійснюється щоквартально на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі. На виконання умов договору вкладу позивачем внесені грошові кошти в сумі 50000,00грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1813 від 26.04.2019 року. 23.08.2019 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір №2264 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок без можливості до внесення. За умовами даного договору вкладник вносить строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах встановлених цим договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору вкладу сторони погодили, що договір укладено строком на 6 (шість) місяців. Днем початку строку дії є 23.08.2019 року. Днем закінчення строку дії договору 23.02.2020 року. Відповідно до п. 2.1.1, 2.2.1, 2.3.3 договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 15000,00грн. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 28% процентів річних. Процентна ставка - фіксована. Виплата процентів здійснюється щоквартально на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі. На виконання умов договору вкладу позивачем внесені грошові кошти в сумі 15000,00грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 4137 від 23.08.2019 року. 26.03.2020 між позивачем та відповідачем був укладений договір №1035 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. За умовами даного договору вкладник вносить строковий внесок члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах встановлених цим договором. Відповідно до пункту 1.2. Договору вкладу сторони погодили, що договір укладено строком на 24 (двадцять чотири) місяці. Днем початку строку дії є 26.03.2020 року. Днем закінчення строку дії договору 26.03.2022 року. Відповідно до п. 2.1.1, 2.2.1, 2.3.3 договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 5000,00грн. Процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 24,5% процентів річних. Процентна ставка - фіксована. Виплата процентів здійснюється щоквартально на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі. Таким чином, позивач належним чином виконав всі погоджені сторонами умови, що стверджується підписами сторін у вказаних договорах та відповідачем не заперечується. Судом також встановлено, щ порядок нарахування та виплата процентів за договорами закріплені в п.2.3. вказаних договорів. В порушення умов договору на вимогу позивача, відповідачем не сплачені відсотки за договорами. Такі дії відповідача є істотним порушенням умов договору, що відповідно до ст.651 Цивільного Кодексу України, є підставою для розірвання договору. З матеріалів справи також вбачається, що позивач звернувся з заявою до Кредитної спілки «Громада» про повернення належних йому грошових коштів та відсотків за вказаними вкладами, однак на час звернення до суду з відповідним позовом відповідач не повернув належні позивачу грошові кошти. Відповідне звернення відповідач залишив без відповіді та без задоволення. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Згідно з ч.ч.1, 3, 5, 6 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки», членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, об`єднані хоча б за однією з ознак, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону, мають повну цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень, передбачених частиною другою цієї статті. Прийняття до кредитної спілки та виключення з її складу провадяться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради кредитної спілки, крім випадків припинення членства у зв`язку із смертю особи або виключенням члена за рішенням загальних зборів у разі порушення ним статуту кредитної спілки. Членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов`язкового пайового внесків у порядку, передбаченому статутом кредитної спілки. В першу чергу сплачується вступний внесок. У разі коли вступний та обов`язковий пайовий внески сплачено у різні дні, першим днем членства вважається день сплати обов`язкового пайового внеску. Днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Члени кредитної спілки мають право: брати участь в управлінні справами кредитної спілки, обирати та бути обраними до її органів управління; вносити пропозиції на розгляд органів управління кредитної спілки; одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членам кредитної спілки відповідно до її статуту; одержувати інформацію про діяльність кредитної спілки, ознайомлюватися з річними балансами, фінансовими звітами, протоколами засідань органів управління кредитної спілки та іншими документами щодо діяльності кредитної спілки; одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки; вийти з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому цим Законом та статутом кредитної спілки (ч. 1 ст.11 Закону України «Про кредитні спілки»). Статтею 23 Закону України «Про кредитні спілки» визначено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконанням сторонами. Відповідно до ст. ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 4.1. договорів, сторони несуть відповідальність за порушення (невиконання або неналежне виконання) умов Договору згідно чинного законодавства України. За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як передбачено частиною 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 1 ст.651 ЦК України). У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Таким чином, вимоги позивача щодо розірвання договору №1035 від 26.03.2020 року підлягають задоволенню, оскільки відповідачем порушені істотні умови договорів. Розрахунок вказаних сум наданий суду позивачем відповідає вимогам закону і відповідачем не оспорений. Частиною 1ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем за вищевказаними договорами. Оскільки позивач, як споживач, звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд вважає необхідним відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 2422,33 грн.

Outcome: approved