Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання його сина [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №28 у будинку №68 по бульвару Шевченка у місті Маріуполі Донецької області. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником вказаної квартири відповідно до свідоцтва про права на спадщину після смерті його батька [PERSON]. Відповідач був зареєстрований у зазначеній квартирі із дозволу колишнього власника (свого дідуся) у 2001 році. Однак, з вересня 2007 року [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає та знаходиться поза межами території України. Формальна реєстрація відповідача ускладнює реалізацію прав позивача як власника, останній змушений сплачувати комунальні послуги за підвищеним тарифами із розрахунку проживаючих, також у нього можуть виникати складнощі при оформленні угоди у разі відчуження квартири. З огляду на це, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні вказаним майном. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його особистої участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, відповідно до поданої ним заяви встановлено, що він на даний час знаходиться на території США, в Україні за вказаною адресою не проживає. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Відповідно до витягу №35814994 про державну реєстрацію прав Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про спадщину, зареєстрованого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] у реєстрі за №1274 у спадковій справі №3/2012. Із вказаного свідоцтва вбачається, що позивач успадкував вказане майно від свого батька [PERSON], померлого 23 жовтня 2011 року, що належала спадкодавцю на підставі реєстраційного посвідчення №36624 від 25 травня 1995 року. Із особового рахунку №071/0028 вбачається, що [PERSON] (син власника) проживає у вказаній квартирі починаючи з 06 квітня 2001 року. У паспорті громадянина України [PERSON] Серії ВС538136, виданого Жовтневим РВ Маріупольського МУ МВС України в Донецькій області також вказано, що він зареєстрований за адресою: [INFO] У акті №б/н від 02.09.2015 року, складеному за участю мешканців будинку зазначено, що [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, однак фактично у ній не проживає починаючи із вересня 2007 року. Даний акт скріплено підписами комісії у складі паспортиста та фахівця з ремонту та затвердженого печаткою ТОВ «Жилье-25» та ЖБК «Жовтневий-150». У матеріалах справи містить заява відповідача, в якій він стверджує, що у спірній квартирі не проживає починаючи з 20 вересня 2007 року, в даний час зареєстрований і проживає на території США. В обґрунтування надає копії паспорту та візи, копію договору про оренду житлового приміщення та квитанцію про оплату комунальних послуг (на іноземній мові). Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Згідност.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік. У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначено, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відповідач має реєстрацію у квартирі [ADDRESS], однак починаючи з вересня 2007 року у ній не проживає, сам цього не заперечує, з огляду на це суд вважає за необхідне, з метою захисту права позивача як власника, визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним приміщенням. На підставі Цивільного кодексу України, ст.71, ст.72 Житлового кодексу України,

Outcome: approved