Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 12428,82 грн., посилаючись на те, що відповідачка не виконала зобов'язань за кредитним договором б/н від 23.06.2011 р. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, справу просила розглядати за її відсутності, позов визнав частково, про що надала відповідну письмову заяву. У судовому засіданні досліджені докази: копія розрахунку заборгованості; копія анкети-заяви; умови та правила надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 23 червня 2011 р. між сторонами був укладений кредитний договір б/н відповідно до якого відповідачка отримала грошові кошти у сумі 8000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 22.05.2014 р. відповідачкою зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем, яка складається з заборгованості за кредитом - 8150 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 2760,78 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 450 грн., а всього 11360,78 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.ст. 526, 1054 ЦК України у межах заявлених позовних вимог. Суд відмовляє у задоволенні позову у зв'язку зі спливом строку позовної давності про стягнення передбачених двома абсолютно однаковими за змістом п. 1.1.5.20 і п.1.1.5.32 Умов і правил надання банківських послуг штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) і штрафу (процентної складової) в розмірі 568,04 грн., оскільки згідно з цими пунктами відповідачка була зобов'язана сплатити їх у разі порушення строків платежів з будь-яких грошових зобов'язань за договором більше ніж на 30 днів. Частиною 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому відповідно до ст.261 ч.1 і ч.5 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Тобто перебіг позовної давності починається незалежно від закінчення дії договору саме з того моменту, з якого боржник перестав виконувати свої зобов'язання за договором. Цей висновок повністю кореспондується з позицією ВСУ щодо застосування позовної давності при стягненні заборгованості за кредитними договорами з графіками погашення (тобто з визначеним строком виконання окремого зобов'язання, що входить у сукупність зобов'язання основного) окремо для кожного платежу згідно графіку. Ст.258 ч.2 п.1 ЦК України встановлює для стягнення штрафу, пені позовну давність в 1 рік. Відповідачкою заявлено про застосування позовної давності. З розрахунку заборгованості (а.с.5) вбачається, що відповідачка порушила грошові зобов'язання зі сплати процентів (колонка 11) вже 26 липня 2011 р.. Тобто обов'язок сплати штрафів виник у відповідачки ще 26 серпня 2011 р., тоді ж було порушене і право позивача на отримання цих штрафів. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial