Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він придбав у власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 26.07.2016 року, який зареєстрований в реєстрі під реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна № 614017323101, та посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON]. Право власності на квартиру у розмірі 1/1 частки будинку підтверджено договором купівлі-продажу квартири від 26.07.2016 року, що виданий приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. На сьогоднішній день в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] позивач проживає один. В зазначеній квартирі зареєстровані, також, [PERSON], [PERSON], [PERSON], які добровільно покинули продану квартиру, але не знялися з реєстрації. З відповідачами позивач не спілкується та не підтримує жодних відносин. Позивач не однократно телефонував до [PERSON] з проханням виписатися із квартири в добровільному порядку, але отримував лише обіцянки. Громадяни, які є досі зареєстровані в квартирі позивача, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в добровільному порядку виписуватися з квартири не бажають. Той факт, що в квартирі досі зареєстровані особи, які там не проживають та які не мають права власності на вищевказану квартиру, створюють для позивача перешкоди в користуванні квартирою, оскільки нарахування за квартплату, газ, сміття відбувається і на них, та заважають позивачу повноцінно користуватися квартирою. Крім того, він не зобов'язаний узгоджувати з ними в майбутньому угоди щодо користування та розпорядження квартирою. [PERSON], [PERSON], [PERSON] жодного права власності на будинок не мають, що підтверджується наданим договором купівлі-продажу та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Комунальні послуги відповідачі не сплачують, хоча житлово-комунальні послуги, нараховуються на 4-х зареєстрованих осіб. Позивач є пенсіонером, йому вже 60 років, він не має фінансової можливості оплачувати комунальні платежі за Відповідачів, оскільки вони не проживають в квартирі, та про фактичне місце їхнього проживання позивач не знає. Позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування та реєстрації в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач відсутній, у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності. Відповідачами через канцелярію суду подано заяви про те, що вони з позовом згодні, просять ухвалити рішення за їх відсутності. Представник третьої особи надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутності. Виходячи з наведеного, матеріалів справи і з письмової згоди позивача на підставі ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що позивач [PERSON] придбав у власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 26.07.2016 року, який зареєстрований в реєстрі під реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна № 614017323101, та посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON]. Право власності на квартиру у розмірі 1/1 частки будинку підтверджено договором купівлі-продажу квартири від 26.07.2016 року, що виданий приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. На сьогоднішній день в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] позивач проживає один. В зазначеній квартирі зареєстровані, також, [PERSON], [PERSON], [PERSON], які добровільно покинули продану квартиру, але не знялися з реєстрації. З відповідачами позивач не спілкується та не підтримує жодних відносин. Позивач не однократно телефонував до [PERSON] з проханням виписатися із квартири в добровільному порядку, але отримував лише обіцянки. Громадяни, які є досі зареєстровані в квартирі позивача, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в добровільному порядку виписуватися з квартири не бажають. Той факт, що в квартирі досі зареєстровані особи, які там не проживають та які не мають права власності на вищевказану квартиру, створюють для позивача перешкоди в користуванні квартирою, оскільки нарахування за квартплату, газ, сміття відбувається і на них, та заважають позивачу повноцінно користуватися квартирою. Крім того, він не зобов'язаний узгоджувати з ними в майбутньому угоди щодо користування та розпорядження квартирою. [PERSON], [PERSON], [PERSON] жодного права власності на будинок не мають, що підтверджується наданим договором купівлі-продажу та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Комунальні послуги відповідачі не сплачують, хоча житлово-комунальні послуги, нараховуються на 4-х зареєстрованих осіб. Позивач є пенсіонером, йому вже 60 років, він не має фінансової можливості оплачувати комунальні платежі за Відповідачів, оскільки вони не проживають в квартирі, та про фактичне місце їхнього проживання позивач не знає. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 383 ЦК України зазначає, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 150 Житлового кодексу УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Outcome: approved