Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості, зазначаючи, що 12.03.2011 року з [PERSON] було укладено договір, згідно якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В результаті порушення відповідачкою [PERSON] умов договору, станом на 31.03.2015 року виникла заборгованість у розмірі 38 300, 47 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 24 809,92 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 10 665,47 грн.; заборгованості за пенею та комісією 525,06 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1800,02 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням розглядати справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримує. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачки на підставі поданих доказів та в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з наступними встановленими судом обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до умов договору від 12.03.2011 року, позивач надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на відповідному банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить її підпис в заяві від 12.03.2011 року. Станом на 31.03.2015 року заборгованість відповідачки за кредитним договором від 12.03.2011 року становить 38 300,47 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 24 809,92 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 10 665,47 грн.; заборгованості за пенею та комісією 525,06 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1800,02 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи, що [PERSON] з умовами кредитного договору була ознайомлена, будь-яких належних та допустимих доказів про повне або часткове спростування позовних вимог позивача, відповідачкою не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, в межах встановленого судом розміру заборгованості. Судові витрати по справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved