Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 28.09.1996 року зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] . Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства і виховання дітей. Подальше збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо. Фактично шлюбні стосунки припинені з січня 2019 року. Позивач у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслав на адресу суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила суд розірвати шлюб. Всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставіст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), зареєстрували шлюб 28 вересня 1996 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мар`їнського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 54, видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] . Позивач та відповідач не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Питання стягнення судових витрат позивач не ставить. На підставі та

Outcome: approved