Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача кошти безпідставно отриманої допомоги з безробіття в сумі 60881 грн. 74 коп. та судовий збір в сумі 1921 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.03.2018 року [PERSON] звернувся до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи і йому надано статус безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» на підставі поданої заяви та ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного. За час перебування на обліку у центрі зайнятості відповідач отримував матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю з 03.04.2018 року по 28.12.2018 року в сумі 60 881, 74 грн. З листа Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради від 29.02.2019 року, з`ясовано, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа - підприємець з 22.11.1999 року, а інформація про припинення підприємницької діяльності відсутня. В результаті не повідомлення відповідачем спеціалістів центру про те, що він зареєстрований як фізична особа - підприємець з 22.11.1999 року, останній незаконно набув статус безробітного та безпідставно отримував матеріальне забезпечення. У зв`язку з чим, Львівський міський центр зайнятості скерував відповідачу повідомлення про відшкодування коштів в сумі 60881,74 грн., проте таке залишилось без задоволення. Просить позов задоволити та стягнути з відповідача кошти в сумі 60881 грн. 74 коп. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій позов підтримав, просить такий розглядати у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно з ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п.2 Розділу VIII Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців» усі діючі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, відомості про яких не включені до Єдиного державного реєстру, зобов`язані подати державному реєстратору відповідно до вимог статті 19 цього Закону реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру. Державний реєстратор після отримання від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов`язаний включити відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з Єдиного державного реєстру. Таким чином відповідач не виконав вимог цього Закону та не подав реєстраційну картку для включення відомостей про нього, як фізичну особу - підприємця до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до центру зайнятості даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. За умовами п.37 «Порядку реєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013р. №198, реєстрація безробітного припиняється з дня початку зайнятості особи (крім участі ) громадських та інших роботах тимчасового характеру, зайнятості працею, пов`язаною з організацією підготовки та проведенням виборів Президента України, народних депутата України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів): забезпечення роботою самостійно. Згідно з ч.8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою. Відповідно до пункту 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України. Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 року № 60/62. Постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248) у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Судом встановлено, що 27.03.2018 року [PERSON] звернувся до Львівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначення виплати допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Як вбачається із витягу із наказів Львівського міського центру зайнятості про прийнятті рішення по [PERSON] , останньому 02.04.2018 року надано статус безробітного, та починаючи з 03.04.2018 року призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю, яка за період з 03.04.2018р. по 28.12.2018р. склала 60 881 грн. 74 коп. 02.01.2019 року відповідач подав до Львівського міського центру зайнятості письмову заяву про припинення реєстрації як безробітного. Як вбачається із листа Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради від 29.02.2019 року [PERSON] зареєстрований як фізична особа - підприємець з 22.11.1999 року, а інформація про припинення підприємницької діяльності відсутня. Враховуючи те, що відповідач зареєстрований як фізична особа - підприємець з 22.11.1999 року підстави для виплати йому допомоги по безробіттю були відсутні. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). Як вбачається із розрахунку, сума виплаченого відповідачу матеріального забезпечення на випадок безробіття, яка підлягає до відшкодування, складає 60881 грн. 74 коп. З огляду на викладене, у зв`язку з тим, що відповідач не повідомив позивача про обставини, які впливали призначення допомоги по безробіттю (а саме про статус фізичної особи-підприємця з 22.11.1999 року), суд вважає, що починаючи з 03.04.2018 року по 28.12.2018 року безпідставно отримував допомогу по безробіттю, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 60 881 грн. 74 коп. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1 921 грн.

Outcome: approved