Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 253037,83 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 22.08.2008 року між позивачем (Банком) та відповідачем (Позичальником) було укладено Кредитний договір № 128Ф-АК4, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 22000,00 доларів США, строком до 21.08.2015 року, а останній в свою чергу зобовязався належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату (проценти) за користування ним, у розмірі 10,69 % річних, в строки, передбачені у договорі. Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, його заборгованість станом на 18.08.2015 року складає 253037,83 грн., з яких: 89179,48 грн. - прострочена заборгованість за кредитним договором; 1865,85 грн. 3 % річних, нараховані на прострочену заборгованість по кредиту; 950,11 грн. строкова заборгованість по процентам; 11713,13 грн. прострочена заборгованість по процентам; 612,76 грн. 3 % річних, нараховані на прострочену заборгованість по процентам; 148716,51 грн. пеня. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 22.08.2008 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 128Ф-АК4 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Банк надає Позичальнику грошові кошти на таких умовах: сума кредиту 22000,00 доларів США, строк кредитування 7 років до 21.08.2015 року включно, проценти за користування кредитом 10,69 відсотків річних, мета кредиту купівля автомобіля , а Позичальник зобовязується використати кредит на передбачені в Кредитному договорі цілі, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобовязання в порядку і в строки, передбачені Кредитним договором. Умовами Договору (в редакції з наступними змінами) передбачено сплату відповідачем на користь позивача відсотків за користування кредитом в розмірі, встановленому в Договорі (в редакції з наступними змінами), а також неустойки в розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] в розмірі 22000,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки від 22.08.2008 року. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів згідно умов Договору належним чином не виконав, станом на 18.08.2015 року його заборгованість складає 11491,90 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.08.2015 року складає 253037,83 грн., з яких: 89179,48 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 1865,85 грн. 3 % річних, нараховані на прострочену заборгованість за кредитом; 950,11 грн. строкова заборгованість по процентам; 11713,13 грн. прострочена заборгованість по процентам; 612,76 грн. 3 % річних, нараховані на прострочену заборгованість по процентам; 148716,51 грн. пеня. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Частиною першою статі 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України передбачено обовязок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення кредиту, процентів, пені та трьох процентів річних, в зв'язку з чим задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2530,38 грн.

Outcome: approved