Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 18 787 (вісімнадцять тисяч сімсот вісімдесят сім) гривень 67 копійок, витрат по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. Підставою звернення із позовом вважають те, що 22 серпня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» , правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальність «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено договір № 502/294/07/01 про кредитування поточного рахунку [NUMBER] у розмірі ліміту овердрафту, який становить 5 000 (п'ять тисяч) гривень. В свою чергу відповідач прийняла на себе кредит, за зобов'язалась належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання, які зазначені у договорі. 28 травня 2010 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № б/н від 28.05.2010 року, по якому ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло права банку по договору. ЗАТ «ОТП Банк» повністю виконав взяті на себе кредитним договором зобов'язання, у свою чергу відповідач порушив умови повернення суми кредиту, відсотків річних за користування кредитом, та інших платежів, згідно умов, положень та графіку погашення кредиту. Станом на 19.09.2013 року загальна сума заборгованості за кредитним договором склала 18 787 (вісімнадцять тисяч сімсот вісімдесят сім) гривень 67 копійок. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справу у його відсутністю, позовні вимоги підтримав, на винесення заочного рішення погоджується, але відповідачі не повертають кредит за умовами договору. Відповідачпо справі про час, дату та місце судового розгляду неодноразово повідомлялась, але за зазначеною адресою не проживає. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки вони засновані на вимогах законну та підтверджуються наданими доказами, на підставі встановлених фактичних обставин по справі. У судовому засіданні встановлено, що 22 серпня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір № 502/294/07/01 про кредитування поточного рахунку [NUMBER] у розмірі ліміту овердрафту, який становить 5 000 (п'ять тисяч) гривень. В свою чергу відповідач прийняла на себе кредит, за зобов'язалась належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання, які зазначені у договорі. 28 травня 2010 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № б/н від 28.05.2010 року, по якому ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло права банку по договору. Банк повністю виконав взяті на себе кредитним договором зобов'язання, що підтверджується виписками з особового рахунку № 999-00024981 за період з 18.09.2012 року по 18.09.2012 року. Таким чином, заборгованість відповідача за кредитним договором № 502/294/07/01 від 22.08.2007 року станом на 19.09.2013 року складає 18 787 (вісімнадцять тисяч сімсот вісімдесят сім) гривень 67 копійок, у тому числі: - залишок заборгованості за кредитом - 8 325 (вісім тисяч триста двадцять п'ять) гривень 85 копійок; - сума відсотків - 10 461 (десять тисяч чотириста шістдесят одна) гривня 82копійки; - сума пені за прострочене виконання зобов'язань - 0,00 (нуль гривень), 00 копійок; За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved