Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, зареєстрований 28.08.1998 міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1279. [PERSON] в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.01.2018 подружжя припинило шлюбні стосунки, разом не проживає, спільного господарства не веде, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], та повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дитини немає. На думку позивача, застосування судом норми для примирення матиме формальний характер і суперечитиме інтересам позивача. У звязку з чим на примирення позивач не згоден. Представник позивача [PERSON] у підготовчому засіданні позов підтримав, представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності та уповноважена [PERSON] представляти її інтереси в суді з усіма правами, наданими законом відповідачеві, позовні вимоги визнала, просила після розірвання шлюбу залишити відповідачеві шлюбне прізвище «Тресницька». Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Зі свідоцтва про одруження серії І-ВЛ № 208181, виданого 22.01.2004 міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного упрвління юстиції , вбачається, що при одружені відповідач змінила своє прізвище «Дашевська» на прізвище чоловіка «Тресницька» При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач через свого представника просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити відповідачеві її шлюбне прізвище - «Тресницька».

Outcome: approved