Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту, який накладено на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 18.01.2007 № 2/3861, номер запису про обтяження № 11794168, нерухоме майно, яке належить позивачу, а саме 1/5 частки у чотирикімнатній квартирі № 62 буд.48, що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Новодружеськ, вул. ім. М.Грушевського (Куйбишева). Позивач в судове засідання не зявився, у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив справу слухати у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини незявлення не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник 3-ої особи у судове засідання не з'явився, справу просив розглядати за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду, про що надав відповідну письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 46483206 від 28.10.2015 р., виданого Реєстраційною службою Лисичанського міського управління юстиції Луганської області та Технічного паспорту на квартиру, виданого Лисичанським комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації (справа № 2292) від 18.12.2017 р. громадянин України позивач [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], паспорт серія та номер АО 142228 виданий 31.07.2013 р. Тернівським ВС ГУДМС України в Дніпропетровській області) має у спільній частковій власності 1/5 частки у чотирикімнатній квартирі №62 в житловому будинку №48, ще розташований по вул. ім. М. Грушевського (колишня вулиця Куйбишева) у м. Новодружеську (колишня назва Лисичанськ) Луганської області. Підтвердженням права власності позивача на 1/5 частку в Нерухомому майні є свідоцтво про право власності серія та номер САЕ835979 виданий 27.05.2015 р Лисичанською міською радою Луганської області. Відповідно до розділу «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень» зазначеного Витягу наявна інформація про те, що згідно виданої Державною виконавчою службу м. Васильків постанови про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження серія та номер 299/9 від 20.02.2007 р. (номер запису про обтяження №11794168) на нерухоме майно, в тому числі на 1/5 частки у Нерухомому майні позивача накладено обтяження у вигляді арешту. Також, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.03.2018 р., в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація щодо обтяження всього належного майна позивача [PERSON], в тому числі 1/5 частки у чотирикімнатній квартирі №62 житловому будинку №48, що розташований по вул. ім. М. Грушевського (колиши вулиця Куйбишева) у м. Новодружеську (колишня назва Лисичанськ) Луганської області. Згідно листа від 15.01.2018 р. № 400 Головного територіального управління юстиції Київської області у Васильківському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ управління юстиції Київської області перебувала на виконанні ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 18.01.2007 р. № 2/3861 про накладання арешту на квартиру [ADDRESS], а також на інше рухоме та нерухоме майно відповідача [PERSON], який є повним однофамільцем позивача. Державним виконавцем на виконання зазначеної ухвали суду було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника відповідача [PERSON], в тому числі на частку позивача у Нерухомому майні, при цьому державний виконавець не перевірив ідентифікаційний номер та адресу реєстрації, що призвело до помилкового накладення арешту на майно позивача. Так, відповідно до довідки від 12.03.2018 р. № 438 Виконавчого комітету відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Тернавської міської ради Дніпропетровської області позивач у період з 19.07.2004 р. по 11.03.2010 р. був зареєстрований за адресою: [INFO]; у період з 26.04.2010 р. по теперішній час позивач зареєстрований за адресою: [INFO]. Крім того, жодних виконавчих проваджень щодо позивача як боржника не існує, а отже і відсутні підстави для накладання арешту на частку позивача у Нерухомому майні. Зазначені факти дають підстави стверджувати про те, що державним виконавцем Головного територіального управління юстиції Київської області у Васильківськом міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ управління юстиції Київської області було помилково накладено арешт на частку у Нерухомому майні позивача. Отже, такий арешт було накладено внаслідок переплутання відповідним державним виконавцем позивача з іншою особою на ім'я [PERSON]. Особа боржника [PERSON] позивачу не відома. Крім того, встановлення такої особи на даний час є неможливим для позивача огляду на те, що згідно листа від 15.01.2018 р. № 400 Головного територіального управління юстиції Київської області у Васильківському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ Київської області виконавчі провадження, по яких здійснено арешт частки у Нерухомому майні знищені. Як зазначено вище, право власності позивача щодо 1/5 частки у Нерухомому майні виникло 28.10.2015 р. Натомість обтяжене таке майно було відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження № 229/2 від 20.02.2007 р., яка не має жодного відношення до позивача. На підставі наведених фактичних обставин, належним власником обтяженої 1/5 частки у Нерухомому майні є саме позивач. У зв'язку з наявністю обтяження у вигляді накладеного арешту на 1/5 частку позивача у Нерухомому майні на сьогодні виникла ситуація, за якої позивач фактично позбавлений можливості реалізовувати правомочності, що випливають з належного йому право власності на 1/5 частки у Нерухомому майні. Зокрема, позивач позбавлений можливості на власний розсуд розпоряджатися своєю часткою у Нерухомому майні. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно положень ч.4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, обтяження №11794168 перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися своєю власності на 1/5 частки у Нерухомому майні, а отже порушує права позивача як власника частини Нерухомого майна. Відновити порушенні права позивача можливо лише шляхом звільнення з-пі арешту 1/5 частки позивача у Нерухомому майні за рішенням суду. Абз.2 п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» містить наступні положення: Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Я третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. З метою доведення того факту, що при накладенні арешту на майно боржника, було допущено помилку та накладено арешт на однофамільця відповідача (Боржника), необхідно отримати інформацію про реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи від Державної фіскальної служби, матеріали справи від Голосіївського районного суду міста Києва в рамках якої накладався арешт, а також від Васильківської міської державної нотаріальної контори Васильківського міського нотаріального округу всі наявні матеріали на підставі яких, було внесено обтяження реєстраційний номер №4583064 від 02.03.2007 р., 17:50:05 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved