Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому зазначив, що 18.11.2010 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н від 18.11.2010 року, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобов`язався щомісячно в строки, визначені умовами договору, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією. Відповідач не виконав умови договору, у зв`язку з чим, станом на 22.09.2019 року утворилась заборгованість за кредитом в загальній сумі 69006,56 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом\~2523,29 гривень; заборгованість за відсотками за користування кредитом 60863,43 гривень, заборгованість за пенею та комісією 1857,62 грн; штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф ( процентна складова) 3262,22 грн. Оскільки в добровільному порядку відповідач суму заборгованості не сплачує, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом порушених прав. Представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість станом на 29.09.2019 року у розмірі 69006,56 грн. за кредитним договором №б/н від 18.11.2010 року. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутності та не заперечувала проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.11.2010 року [PERSON] 18.11.2010 року отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями\~525,\~526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. В сенсі п.1 ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 цього кодексу\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При цьому\~ст. 599 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Ст. 612 ЦК України\~передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно розрахунку заборгованості станом на 22.09.2019 року за кредитним договором № б/н від 18.11.2010 року у [PERSON] існує заборгованість у розмірі 69006,56 грн. за кредитним договором №б/н від 18.11.2010 року, яка складається з наступного: 2523,29 грн. - заборгованість за кредитом; 60863,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1857,62 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн штраф (фіксована частина), 3262,22 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до\~ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-УП від 02.09.2014 року\~на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Враховуючи, що відповідач зареєстрований в зоні проведення АТО [ADDRESS] , дія зазначеного\~Закону\~поширюється на відповідача. Судом встановлено, що банком нарахована сума пені за період починаючі з 28.02.2018 року, тобто після введення в дію цього\~закону, а тому стягненню підлягає сума пені, яка нарахована за невиконання зобов`язання відповідачем лише до 14 квітня 2014 року. Таким чином ,з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за кредитним договором № б/н від 18.11.2010 року у розмірі 63386,72, яка складається з наступного: 2523,29 грн. - заборгованість за кредитом; 60863,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1921,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 60863,43 грн. *100% : 69006,56 грн. ціни позову = 88,20 %), тобто 88,20 % від ціни позову (88,20 % *1921,00 грн. :100%), що складає 1694,32 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial