Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за заповітом. На підтвердження позовних вимог зазначив, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . За життя батько, згідно договору купівлі-продажу від 26.04.1962 року, придбав у [PERSON] будинок в с. Шевченко Володарського (нині Нікольського) району Донецької області. Зазначений договір був посвідчений секретарем Шевченківської сільської ради Володарського району Донецької області. Все життя батько проживав у зазначеному будинку та значився його власником. 17.02.2009 року [PERSON] залишив заповіт, в якому заповідав все своє майно позивачу. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , матір позивача, яка доводилася дружиною [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . Після смерті батька, позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок [ADDRESS] , однак йому відмовлено із-за відсутності правовстановлюючого документу на предмет спадкування. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на жилий будинок в порядку спадкування після смерті батька. Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області в судове засідання не з`явився, однак надав заяву в якій зазначив, що з позовними вимогами згоден та просить суд розглядати справу без участі представника сільської ради. Представник 3-ї особи - Нікольської державної нотаріальної контори в Донецькій області в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 23.10.2018 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] помер [INFO] . (а.с. 8) Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.04.2016 року виконкомом Тополинської сільської ради Володарського району Донецької області, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . (а.с.12) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.06.1961 року Шевченківською сільською радою Володарського району Сталінської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьком в свідоцтві зазначений [PERSON] , а тому позивач, як спадкоємець має право на звернення з позовом. (а.с. 10) З копії договору купівлі-продажу від 26.04.1962 року вбачається, що [PERSON] придбав у [PERSON] будинок в с. Шевченко Володарського ( нині Нікольського ) району Донецької області. Будинок розташований між будинком гр. [PERSON] з правої сторони та гр. [PERSON] з лівої сторони. Будинок проданий за 300 рублів. Зазначений договір підписаний продавцем та покупцем та посвідчений секретарем Шевченківської сільської ради Володарського району Донецької області. (а.с. 41) Згідно до заповіту від 17.02.2009 року [PERSON] заповідав все своє майно [PERSON] . (а.с. 13) Відповідно довідки № 402 від 26.06.2019 року, виданої Тополинською сільською радою Нікольського району Донецької області [PERSON] був зареєстрований та проживав до дня смерті ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 9) Згідно повідомлення КП Нікольської районної ради «Бюро технічної інвентаризації» за вих. № 78 від 21.06.2019 року право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ні за ким не зареєстроване. (а.с. 14) Але, з копії технічного паспорта на будинок [ADDRESS] та інвентарної справи № 11227, дослідженої в судовому засіданні, вбачається, що власником будинок [ADDRESS] зазначений [PERSON] . (а.с. 15-18) Згідно звіту про оцінку майна від 27.08.2019 року вартість домоволодіння [ADDRESS] становить 27544 гривні. (а.с. 20-21) Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.07.2019 року [PERSON] нотаріусом Нікольської державної нотаріальної контори Ушкало М.К. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння [ADDRESS] із-за відсутності правовстановлюючого документу на зазначене домоволодіння. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом. Відповідно до положень ст.1216, 1218 ЦК України в редакції 2004 року спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вирішуючи питання чи входить спірний будинок до складу спадщини після смерті [PERSON] , суд виходить із того, що право власності на житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його купівлі. У 1962 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. У період чинності зазначеного Указу від 26 серпня 1948 року та Постанови від 26 серпня 1948 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, могло бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Таким чином, суд, виходячи із встановленого порядку який був чинним на час купівлі будинку в 1962 році, вважає, що [PERSON] набув права власності на спірний будинок придбавши та зареєструвавши договір купівлі-продажу будинку у сільській раді, а тому, на момент смерті [PERSON] зазначений будинок входив до складу спадщини. Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку про те, що спірний житловий будинок є об`єктом спадщини і позивач має право на його спадкування внаслідок втрати правовстановлюючого документу, але позбавлений права реалізувати своє право на спадщину в нотаріальному порядку, а тому у суду є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved