Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за використану електричну енергію. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на підставі укладеного між ними договору відповідач є споживачем електроенергії за адресою: Київська обл., Васильківський р-н., с. Марянівка, вул. Гагаріна, буд. 30-а; за вказаною адресою відкрито особовий рахунок № 200834177. Посилаючись на положення Закону України «Про електроенергетику» та Правила користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, позивач зазначає, що відповідач порушує такі вимоги оскільки не проводить оплату за використану електричну енергію, внаслідок чого має відповідну заборгованість. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги заяви в повному обсязі та просив задовольнити позов з викладених у ньому підстав. Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений та не зявився в судове засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог письмових доказів, а саме: екранокопії з бази ПАТ «Київобленерго», рахунку на електроенергію на імя [PERSON] і особової картки споживача № 200834177 вбачається, що відповідач, як споживач отримує від позивача, як ліцензованого енергопостачальника, електричну енергію за адресою: Київська обл., Васильківський р-н., с. Марянівка, вул. Гагаріна, буд. 30-а та має заборгованість по сплаті за її споживання в розмірі 4\~537 гривень 38 копійок (а.с. 4, 5, 6). Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про електроенергетику» у цьому Законі термін «споживачі енергії» вживається у такому значенні субєкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником; споживач енергії зобовязаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії; споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Згідно із пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення, побутовий споживач електричної енергії зобовязаний також: - дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; - оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Пункт 48 Правил користування електричною енергією для населення чітко і конкретно встановлює, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: - прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; - порушення правил користування електричною енергією. Норма частини першої статті 11 ЦК України передбачає, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Даних про те, що відповідачем, як споживачем оплачено Рахунок на електроенергію № [NUMBER] за травень 2016 року від 28.05.2016 року в сумі 4\~537 гривень 38 копійок, у суду немає (а.с. 5). Такі дії відповідача свідчать про те, що отримуючи від позивача електричну енергію, він не здійснює на користь останнього оплату за спожиту електроенергію, чим порушує Правила користування електричною енергією для населення. Таким чином, оскільки, відповідач, як споживач винний в порушенні Правил користування електричною енергією для населення, у звязку з чим має заборгованість перед позивачем по сплаті за використану електроенергію, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та на підставі наведених положень цивільного законодавства підлягає задоволенню. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). Відповідно до пункту 6 частини третьої статті 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідач викликався в суд через оголошення у пресі, за які позивачем сплачено 820 гривень 00 копійок. На підставі частини 1 статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved