Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про захист прав споживачів, зобовязання видати кошти за договорами банківського вкладу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 25 лютого 2013 р. між позивачем та відповідачем укладено договір банківського строкового вкладу (депозит), за яким банк прийняв від вкладника на зберігання грошові кошти в сумі 46\~000 грн. на строк до 2 березня 2014 р. зі сплатою відсотків за ставкою 18,0% річних у день закінчення строку. Після закінчення строку дії договору вона не надала банку письмову вимогу щодо повернення коштів, в звязку з чим строк дії договору продовжено на рік, а процентна ставка підвищена до 22,0 річних. 10 березня 2015 р. вона звернувся до банку із заявою про повернення грошових вкладів та виплати нарахованих відсотків. Банк виплатив їй проценти по вкладу, а у видачі самого вкладу відмовив. З наведених підстав позивач просить суд визнати відмову відповідача в повернені вкладу незаконною, зобовязати його повернути позивачеві кошти за договором банківського вкладу в сумі 46\~000 грн., нарахувати та виплатити відсотки в розмірі 22,0% річних за період з 10 березня 2015 р. по день повернення вкладу. Позивач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволені позову, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засідання належними документами встановлено, що 25 лютого 2013 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси і Кредит» укладено договір банківського строкового вкладу (депозит), за яким банк прийняв від вкладника на зберігання грошові кошти в сумі 46\~000 грн. на строк до 2 березня 2014 р. за сплатою відсотків за ставкою 18,0% річних у день закінчення строку. (а.с. 5-6) Копією квитанції від 25 лютого 2013 р. підтверджено внесення позивачем вкладу в сумі 46\~000 грн. (а.с. 7) Згідно п. 4.1 вказаного договору в разу, коли клієнт не надав банку письмову вимоги про повернення вкладу після закінчення строку, визначеного договором, строк розміщення вкладу вважається продовженим з наступного дня на 370 днів; за час користування коштами вкладу протягом строку, на який продовжено розміщення вкладу, банк нараховує і виплачує клієнту проценти за ставкою, що встановлена банком для банківських строкових вкладів. Таким чином, строк дії договору, укладеного між позивачем та відповідачем продовжено до 8 березня 2015 р., а процента ставка становить 22,0% річних. 10 березня 2015 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про видачу депозитного вкладу в сумі 46\~000 грн. (а.с. 8), але відповідь на це звернення не отримала. Позивач стверджує, що станом на 10 березня 2015 р. відповідач сплатив їй проценти за розміщення вкладу, але сам вклад не повернув. Такі дії банку суд вважає незаконними з огляду на наступне. У відповідності зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення; за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до п. 4.1 депозитного договору після закінчення строку, визначеного в договорі, кошти з депозитного рахунку повертаються клієнту за його письмовою вимогою. (а.с. 5-зв.) У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що 10 березня 2015 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про видачу вкладу, але відповідач в порушення вказаних вище норм цивільного законодавства і умов договорів вклади не видав, сплативши лише відсотки. Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про те, що вказані дії відповідача є протиправними та такими, що порушують права споживача. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживача» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Для поновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобовязати відповідача повернути позивачеві кошти за договором про банківський вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті № 3380/370-13 від 25 лютого 2013 р. в сумі 46\~000 грн., нарахувати та виплатити відсотки в розмірі 22,0% річних за період з 10 березня 2015 р. по день повернення вкладу, повністю задовольнивши позовні вимоги. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 460 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved