Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання договору довічного утримання та повернення майна. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 12.11.2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання. Відповідно до якого відчужувач (позивач) передає, а набувач (відповідач), зобовязується прийняти у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Леніна, будинок №313. Крім того, до обовязків набувача (відповідача) майна з надання відчужувану (позивачу) довічного забезпечення у вигляді: забезпечення відчужувача (позивача) житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у віджученому житловому будинку. Вартість продуктів складає 300 (триста) грн. на місяць; забезпечення харчуванням, одягом, лікуванням, доглядом, та необхідною допомогою, грошова оцінка складає 200 (двісті) грн. готівкою щомісяця, не пізніше 15 числа поточного місяця, у випадку інфляції ця сума змінюється згідно індексу інфляції споживчих цін. Однак, з невідомих позивачу підстав, [PERSON] припинив виконувати свої зобовязання, визначених у договорі довічного утримання. На всі зауваження [PERSON] відповідач не реагує. У звязку з невиконанням договору, 24.10.2014 року Вишгородським районним судом Київської області видано судовий наказ про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «Київобленерго» у розмірі 13\~530,07 грн. Крім того, позивачу стало відомо, що відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 13.08.2014 року на житловий будинок, який є предметом договору дарування, накладено арешт. Таким чином, оскільки відповідач не виконує умови договору дарування позивача вимушений звернутися до суду з метою розірвання даного договору. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.10.2016 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. В судовому засіданні, 24.02.2017 року, позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 24.02.2017 року, заявлений позов не визнав та пояснив, що умови договору виконує без порушень, а тому в задоволенні позову просив відмовити. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позивачем знайома ще з дитинства, він її сусід. Про укладення договору довічного утримання та умови договору їй відомі. [PERSON] проживає в жахливих умовах, будинок потребує ремонту йому постійно не вистачає продуктів харчування та ліків. За допомогою звертається до сусідів, які йому допомагають, оскільки [PERSON] не виконує свої зобовязання по договору. Заслухавши позивача та його представника, відповідача, допитавши в якості свідка [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. 20.11.2007 року між [PERSON] (відчужувач) та [PERSON] (набувач) укладено договір довічного утримання (догляду), відповідно до якого відчужувач передає, а набувач, зобовязується прийняти у власність житловий будинок, з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Леніна, будинок №313, який посвідчений державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №2-3631, що підтверджується копією договору, який міститься в матеріалах справи. Згідно до п.6 договору довічного утримання (догляду) визначено, що за згодою сторін обовязок набувача майна з надання відчужувачу довічного забезпечення визначається у вигляді: забезпечення відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчуженому житловому будинку. Вартість продуктів складає 300 (триста) гривень на місяць; забезпечення харчуванням, одягом, лікуванням, доглядом, та необхідною допомогою, грошова оцінка складає 200 (двіті) гривень готівкою щомісяця, не пізніше 15 числа поточного місяця, у випадку інфляції ця сума змінюється згідно індексу інфляції споживчих цін. Пунктом 8 договору довічного утримання (догляду) встановлено, що цей договір може бути розірвано за згодою сторін, а в разі невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однієї із сторін у судовому порядку. Випадкова загибель житлового будинку, одержаного набувачем від віджужувача, не звільняє набувача від обовязків взятих на себе цим договором. У разі смерті набувача обовязки за цим договором переходять до тих спадкоємців, до яких перейде відчужений за цим договором житловий будинок. За відсутності у набувача спадкоємців, або відмови їх від цього договору, житловий будинок, що відчужений за умовою довічного утримання, повертається відчужувачу. Згідно ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. 24.10.2014 року Вишгородським районним судом Київської області, винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON], який проживає в Київській області Вишгородському районі, с. Нові Петрівці, вул. Леніна, 313, на користь Публічного акціонерного товариства «Київобленерго) заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 13\~530 грн. 07 коп. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.03.2015 року, винесеною головним державним виконавцем, відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції [PERSON], накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 25.04.2016 року, складеного головою опікунської ради при Новопетрівській сільській раді [PERSON], членом опікунської ради [PERSON], на підставі усного звернення сусідів, з метою обстеження житлово-побутових умов, проведено обстеження умов проживання [PERSON], за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, 313. Житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 6 кімнат: обстежений проживає в 2-х кімнатах, інші кімнати закриті, куди можна пройти через другий вхід до будинку, там проживають чужі люди. Загальна площа будинку 76,00 кв.м. Житлово-побутові умови незадовільні. Кімнати обшарпані, потребують ремонту, брудно, холодно електрика відсутня. [PERSON] одинокий інвалід ІІ групи, потребує допомоги, підтримки та піклування. Крім того, з акту обстеження житлово-побутових умов від 16.05.2016 року, складеного депутатом Новопетрівської сільської ради [PERSON] вбачається, що [PERSON] проживає один, інших надходжень крім пенсії немає, часто хворіє, будинок потребує ремонту, світло немає, оскільки існує борг, котел б/у. Згідно з інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованої 08.05.2016 року, вбачається, що 18.08.2014 року на підставі ухвали суду, справа № 753/9096/14-ц від 13.08.2014 року виданої Дарницьким районним судом м. Києва, накладено арешт на житловий будинок з надвірними будівлям, який знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Леніна, 313, загальною площею 76,00 кв.м., житловою площею 38,00 кв.м., погріб «В», убиральня «Г», огорожа «1,2», який належить на праві власності [PERSON] Підставою виникнення права власності є договір довічного утримання, 2-3631, від 12.11.2007 року посвідченого Вишгородською державною нотаріальною конторою Київської області. Разом з тим, як вбачається з рахунку за електроенергію №8583866531 за січень 2017 року від 28.01.2017 року, у споживача [PERSON] по вул. Леніна, 313 с. Нові Петрівці, існує заборгованість на суму 9\~751,86 грн. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Згідно до ч.1 ст.756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Таким чином, враховуючи умови договору довічного утримання (догляду), а саме п.8 цього договору з якого вбачається, що цей договір може бути розірвано за згодою сторін, а в разі невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однієї із сторін у судовому порядку, враховуючи норми законодавства, щодо виконання належним чином зобовязань, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги в частині розірвання договору довічного утримання (догляду) підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] перестав виконувати умови договору довічного утримання (догляду). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позовна вимога, щодо повернення [PERSON] житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Леніна (Свято-Покровська), будинок 313, який був предметом договору довічного утримання (догляду), не підлягає задоволенню, оскільки враховуючи норми чинного законодавства, а саме ч.1 ст.756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду), відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане. Крім того, вищевказаний житловий будинок перебуває у володінні позивача. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 689,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial