Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку доповнив в судовому засіданні, до Державного підприємства «Одеська залізниця» про поновлення на роботі, виплату за час вимушеного прогулу та компенсації моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10 липня 2012 року позивач був прийнятий на посаду провідника пасажирського вагону в Одеське пасажирське вагонне депо Одеса - Головна Одеської залізниці за контрактом строком до 15 вересня 2012 року. 10.09.2012 року між сторонами була підписана «Додаткова угода» до контракту, яка є невід'ємною його частиною та продовжено термін дії контракту з 10.09.2012 року до 15.09.2013 року. 14 вересня 2012 року до закінчення дії строку контракту позивач був звільнений Наказом №ЛВЧДК-3-05/1680 від 10.09.2012 року на підставі п.2 ст.36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку дії контракту. У зв'язку з протиправними діями відповідача, позивачу була нанесена моральна шкода, що знайшло своє відображення у його душевних стражданнях, оскільки до теперішнього часу позивач не працює та знаходиться у вимушеному прогулі, у зв'язку з чим звернувся до суду для відновлення свого порушеного права. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до Державного підприємства «Одеська залізниця» про поновлення на роботі, виплату за час вимушеного прогулу та компенсації моральної шкоди підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 10.07.2012 року [PERSON] прийнятий провідником пасажирського вагона на умовах контракту №131/2012, на період літніх пасажирських перевезень до 15.09.2012 року на підставі Наказу №1110-а від 10.07.2012 року Пасажирського вагонного депо Одеса-Головна Одеської залізниці, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON]. 10.07.2012 року між сторонами був підписаний Контракт з працівником №131, згідно якого [PERSON] приймається на роботу в пасажирське вагонне депо Одеса-Головна за посадою провідник пасажирського вагона, з 10.07.2012 року до 15.09.2012 року. Згідно п.16 Контракту, зміни та доповнення до цього контракту вносяться тільки за угодою сторін складеною у письмовій формі, які є невід'ємною частиною даного контракту. Згідно п.п. а) п.17 Контракту, цей контракт припиняється після закінчення строку дії контракту. Згідно п.23 Контракту, умови цього контракту можуть бути змінені тільки за угодою сторін шляхом укладення додаткової угоди, яка є невід'ємною часткою контракту. 10.09.2012 року між сторонами була укладена Додаткова угода до контракту №131 від 10.07.2012 року, згідно якої, у зв'язку із закінченням 15.09.2012 року терміну дії контракту від 10.07.2012 року №131, за угодою сторін контракт продовжений до 15.09.2013 року. Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Частиною 3 ст. 15 Закону України «Про залізничній транспорт» встановлено, що працівники залізничного транспорту загального користування, які здійснюють обслуговування пасажирів, працевлаштовуються на підприємства пасажирського залізничного транспорту загального користування за контрактною формою трудового договору. Перелік категорій та посад працівників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року №764 . Серед інших категорій працівників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору, цим переліком віднесено і провідників пасажирських вагонів. Відповідно до ст.23 КЗпП України, трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Відповідно до ч. 2 ст. 36 КЗпП України, однією з підстав припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Враховуючи те, що розірвання контракту з позивачем за ініціативи власника сталося в строк до дня закінчення дії контракту, а саме 14.09.2012 року, таким чином, з викладеного вбачається, що відповідач звільнив [PERSON] без законної на те підстави, а тому, відповідно до положень ст. 235 КЗпП України зобов'язаний поновити його на попередній роботі. Згідно ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Крім того, відповідно до ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Отже, враховуючи те, що в результаті незаконного звільнення [PERSON] не була нарахована середньомісячна заробітна плата, відповідач при його поновленні на раніше займаній посаді, зобов'язаний виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.09.2012 року по 11.09.2014 року. Згідно довідки про середню заробітну плату (дохід), виданий Пасажирським вагонним депо Одеса-Головна Одеської залізниці, заробітна плата, що враховується для розрахунку середньої заробітної плати складає - 3042,45 грн. Середньоденна заробітна плата (дохід) складає - 98,14 грн. Тобто сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає - 3042,45 х 17 місяців 29 днів (по 98, 14 грн. - за 1 день) = 54567,71 грн. (п'ятдесят чотири тисячі п'ятсот шістдесят сім гривень, сімдесят одна копійка). Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи те, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази нанесеної моральної шкоди позивачу, суд вважає, що в частині задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди на користь позивача необхідно відмовити. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням вищевказаного, оцінивши встановлені по справі обставини у всій їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Одеська залізниця» про поновлення на роботі, виплату за час вимушеного прогулу та компенсації моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial