Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 23.09.2014 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в розмірі 17069,43 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Банком Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Позивач вказує, що свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, Відповідач не виконує належним чином зобовязання за договором, в звязку з чим станом на 25.03.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 25579,48 гривень, яка складається з наступного: 17069,44 гривень заборгованість за кредитом; 1570,38 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3413,85 гривень заборгованість за пенею та комісією; 3525,81 гривень штрафи, згідно генеральної угоди. Дану заборгованість позивач просить стягнути на свою користь. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без участі його уповноваженого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: Так, 23.09.2014 року між ПАТ Комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір (далі - Договір) відповідно до якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 17069,43 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з матеріалів справи, банк повністю виконав свої зобовязання за Договором. Однак, відповідач свої зобов»язання в повному обсязі не виконав, в звязку з чим, станом на 25.03.2015 року, виникла заборгованість по кредиту у розмірі 25579,48 гривень, яка складається з наступного: 17069,44 гривень заборгованість за кредитом; 1570,38 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3413,85 гривень заборгованість за пенею та комісією; 3525,81 гривень штрафи, згідно генеральної угоди. Відповідно до приписів пункту 1.1.2.5 Умов і правил клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за Кредитом, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також виплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України виникли цивільні права та обов»язки. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов»язковим для виконання сторонами. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до приписів пункту 1.1.3.2.11 Умов і правил [PERSON] має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта перед Банкому у виді невиконаних зобовязань перед Банком. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Згідно приписів пункту 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов»язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обов»язків за цим Договором. Згідно приписів ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами пункту 1.1.7.12 умов і правил передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тий самий строк. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Враховуючи вищезазначене та той факт, що відповідач вчасно та в повному обсязі не виконав своїх зобов»язань за Договором, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України за несвоєчасне виконання зобов»язання, боржнику нараховується пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення платежу. Відповідно до приписів пункту 1.1.5.25 за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим договором, Умовами та Правилами Клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1 відсоток від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який виплачується пеня, за кожен день прострочення. Відповідно до норм ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до приписів пункту 1.1.5.20 Умов та правил, при порушенні Позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 відсотків від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісії. Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3413,85 гривень заборгованості за пенею та комісією та 3525,81 гривень штрафів, згідно генеральної угоди, є обґрунтованими та доведеними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 25579,48 гривень підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved