Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 01.07.2006 року сторони уклали договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача позику в розмірі 40955 грн., що в еквіваленті складало 8110 доларів США зі строком повернення коштів до 31.12.2001 року. На підтвердження отримання позики відповідачем складено розписку про отримання грошових коштів. Вказуючи на те, що відповідачем порушено умови договору щодо строку повернення коштів, просить стягнути суму боргу в розмірі 171308,68 грн., що складається із суми позики та 3% річних в сумі 73200,39 грн. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі представника відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.07.2006 року сторони уклали договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача позику в розмірі 40955 грн., що в еквіваленті становило 8110 доларів США зі строком повернення позики до 31.12.2011 року. Пунктом 7 вказаного договору позики передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. На підтвердження отримання позики відповідачем 01.07.2006 року складено розписку про отримання позики. Згідно ч. 1 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення умов договору відповідач вказану суму позики у розмірі 40955 грн. не повернув позивачу. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, вимоги про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі40955 грн., а також трьох процентів річних в сумі 73200,39 грн. за період з 01.01.2012 року по 04.08.2014 року підлягають до задоволення зі стягненням, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача судового збору.

Outcome: approved