Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних в розмірі 25 468грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що 1.12.2015р. дав в борг відповідачу 1000 доларів США на строк до 15.12.2015р., однак відповідач своїх зобов'язань не виконав і гроші до цього часу не повернув. Протягом розгляду справи позивач збільшив свої позовні вимоги та просить стягнути борг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних станом на дату винесення рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день слухання справі повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач 1.12.2015р. взяв в борг у позивача грошові кошти в розмірі 1 000доларів США, які зобов'язався повернути до 15.12.2015р. Даний договір позики сторонами укладений у простій письмовій формі /ас 8/. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Оскільки відповідач у встановлений строк своїх зобов'язань по поверненню взятих в борг коштів не виконав, заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку. Згідно курсу валют, встановленого Національним банком України станом на 9.08.2016р., 100 доларів США складають 2481,9грн. Відповідно до договору, відповідачу було передано у борг 1000 доларів США, що в національній валюті складає 24 819грн. Розмір трьох процентів річних від простроченої суми за період з 16.12.2015р. до 8.08.2016р. складає: 24 819х3%/365х237 = 483грн. 24коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг в розмірі 24 819грн., 3% річних в розмірі 483грн. 24коп. Вимога про застосування до суми боргу індексу інфляції задоволенню не підлягає з таких підстав. Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, тому норми ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене договором у гривні. Відповідно до договору позики, позивач передав відповідачеві в користування грошові кошти в доларах США, а тому жодних підстав стягувати дану суму з урахуванням індексу інфляції немає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial