Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку в подальшому змінив та в останній її редакції від 17 вересня 2015 року просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 116\~341 грн. 34 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, а також витрати повязані з визначенням вартості матеріального збитку завданого його автомобілю в розмірі 1\~200 грн. та 4000 грн. витрати на правову допомогу. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 20\~000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування свої вимог позивач вказав, що 05 липня 2015 року приблизно о 09 год. 30 хв. він, керуючи автомобілем PEUGEOUT 308 CW, державний номер [NUMBER], в м. Кривий Ріг, рухався на зелений сигнал світлофора перетинаючи перехрестя вул. Курчатова та вул. Тухачевського, в цей момент з правого боку в порушення п. 8.7.3. Правил дорожнього руху України, на заборонений червоний сигнал світлофору на великій швидкості рухався автомобіль марки ВАЗ 2109, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого сталося зіткнення автомобілів, які отримали механічні ушкодження. [PERSON] з місця пригоди зник. 19 серпня 2015 року постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження №147/15 від 23.07.2015 року, сума матеріального збитку завданого автомобілю позивача складає 116\~341 грн. 34 коп., які позивач просить стягнути з відповідача, а також позивач просить стягнути з відповідача витрати на проведення цього експертного дослідження в сумі 1200 грн. Разом з тим, позивач вважає, що ним понесені витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн., які він також просить стягнути з відповідача. В свою чергу позивач вважає, що в результаті ДТП йому завдана моральна шкода в сумі 20\~000 грн., яку він просить стягнути з відповідача посилаючись на те, що дана ДТП призвела до порушення звичного ритму його життя, чим спричинила душевні хвилювання. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, причини його відсутності суду не відомі. Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини їх не явки суду не відомі. За таких обставин, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку про задоволення позову частково за наступних підстав. Відповідно до змісту ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі змісту ч. 4 ст. 61 ЦПК України слідує, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 серпня 2015 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400 грн. Також, згідно змісту цієї постанови судом встановлено, що 05 липня 2015 року приблизно о 09-30 годині водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 211440-110-30, номерний знак [NUMBER], по вулиці Курчатова у м. Кривому Розі не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, виїхав на перехрестя вул. Курчатова з вул. Тухачевського на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Пежо 308, номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який перетинав перехрестя вул. Курчатова та вул. Тухачевського на дозволяючий зелений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.п. 2.3. (б), 8.7.3.є Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, постраждалих не має (а.с. 22). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №147/15 про визначення розміру матеріального збитку від 23 червня 2015 року, сума матеріального збитку, яка завдана власнику автомобіля Peugeot 308 1.6 HDi SW, державний номер [NUMBER], [PERSON] складає 116\~341 грн. 34 коп. (а.с. 23-36). Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. А відповідно до вимог п.1) ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, за таких обставини, суд приходить до висновку, що матеріальна шкода завдана позивачу в результаті ДТП та яка підлягає відшкодуванню відповідачем [PERSON] складає 116\~341 грн. 34 коп. В свою чергу, суд також вважає, що з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати в сумі 1200 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження №147/15 по визначенню матеріального збитку від 23 червня 2015 року (а.с. 22а). Враховуючи зазначені вище обставини та вимоги норм Закону, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суму в розмірі 116\~341 грн. 34 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, а також витрат повязаних з проведенням автотоварознавчого дослідження в сумі 1200 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд, відповідно до розяснень пункту 9 Постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», враховуючи ступінь змін в звичайному ритмі життя позивача в зв'язку з ДТП, час та рівень зусиль, які вимушений був прикладати позивач для відновлення звичного ритму життя, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди частково - в розмірі 3 000 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Встановлено, що позивачем понесені судові витрати повязані з розглядом справи у виді витрат на правову допомогу в сумі 4 000 грн., що підтверджується договором про надання юридичних послуг від 14.07.2015 року та відповідною довідкою (а.с. 39-40), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно вищевикладеного,

Outcome: partial