Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 07 серпня 2010 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: 1/3 частина квартири №80, що знаходиться у будинку №63 по вулиці Сорок років Радянської України у м. Запоріжжі загальною площею 55,45 кв.м., житловою площею 39,6 кв.м. [PERSON] заповіту не залишив. Крім нього спадкоємицею за законом першої черги є відповідач, яка є дружиною померлого. На момент відкриття спадщини він був зареєстрований та проживали разом із [PERSON] за адресою м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України [ADDRESS]. 11 квітня 2015 року він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, у оформленні спадщини у нотаріальному порядку на нерухоме майно йому було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. Тому просить визнати за ним право власності на 1/6 частину квартири №80, що знаходиться у будинку №63 по вулиці Сорок років Радянської України у м. Запоріжжі в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер 07 серпня 2010 року. Позивач в судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Просить позов задовольнити. Представник відповідача надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Представник Третьої запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи та спадкової справи № 22/2015 після померлого [PERSON], вважає позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження 10.02.1968 року [PERSON] одружився із [PERSON], прізвище дружини «Науменко». Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 180439, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 5042, 07 серпня 2010 року помер [PERSON]. Згідно зі cвідоцтвом №2741 про право власності на житло, виданого 24.11. 1999 року Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за кожним зареєстровано право власності по 1/3 частини квартири [ADDRESS] Радянської України у м. Квартира зареєстрована Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі зазначеного свідоцтва, про що записано у реєстровій книзі за №245р №36747 від 29 грудня 1999 року. Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 13.02.2015 року після померлого 07 серпня 2010 року [PERSON] заповіти відсутні. Згідно з довідкою центру обслуговування споживачів №1 МКП «Основаніє» від 11.11. 2014 року за №123568 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживали разом із [PERSON] за адресою м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України [ADDRESS]. Тому у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 11.04.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Оскільки позивач прийняв спадщину, але свідоцтво про це не може отримати через відсутність правовстановлюючого документу, суд вважає, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved