Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість в розмірі 1201,84 грн. та понесені ним судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на такі обставини: 21.09.2006 р. між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір №004-13031-210906. Згідно умов даного договору Банк надав відповідачу кредит у сумі 955 грн. на придбання певного майна/послуг, за що останній мав сплачувати банку проценти, виходячи зі ставки 0,01 % в рік та за ведення кредитної справи - плату у розмірі 2,99 % в місяць. Свої зобов'язання [PERSON] не виконувала належним чином, а тому станом на 11.04.2014 р. у неї виникла заборгованість перед банком в загальній сумі 1201,84 грн. В судове засідання представник позивача не явився, проте в позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, яка належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, в тому числі через оголошення у пресі, не з'явилася в судове засідання та не повідомила причини неявки, не надала свої докази та заперечення на позов і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, у відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, та згідно ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши дійсні обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів та давши їм оцінку, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення. Згідно кредитного договору №004-13031-210906, укладеного 21.09.2006 р. між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON], банк надав відповідачу кредит у сумі 955 грн. на придбання певного майна/послуг, що підтверджується меморіальним ордером №2557419 від 22.09.2006 р. та рахунком-фактурою №LV1-00000756 від 21.09.2006 р. Відповідно до п.2.3. та 2.5. договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 10% в рік та за ведення кредитної справи - плату у розмірі 2,99 % в місяць. Згідно розрахунку ціни позову по кредитному договору №004-13031-210906 станом на 11.04.2014 р. [PERSON] заборгувала Банку кошти у загальній сумі 1201,84 грн., з яких: 806,52 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 31,83 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 363,49 грн. - заборгованість за комісіями. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Ст. 536 ЦК України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, при цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Згідно ст.ст. 526,599,625 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином згідно умов договору, зобов'язання припиняється виконанням, і що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання . Тому суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним, його розмір відповідає фактичним обставинам справи, та такий підлягає до задоволення. Також з [PERSON], в силу ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved