Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з нього борг у сумі 26\~492,55 грн., який утворився внаслідок невиконання зобовязань за укладеним 03.02.2014 року з ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК» кредитним договором № 6/14/фо. Сума боргу складається з: 19\~451,28 грн. - заборгованості за кредитом; 1746,16 грн. нарахованих та несплачених відсотків; 3222,38 грн. - заборгованості по комісії; 2030,18 грн. пені по простроченому кредиту; 3,88 грн. пені по простроченим відсоткам; 38,66 грн. пені по простроченій комісії. Крім цього, просив стягнути понесені судові витрати. Як на підставу своїх позовних вимог позивач послався на наступні обставини: 03 лютого 2014 року між ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №6/14/фо , відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 25 000 гривень з терміном повернення не пізніше 02 лютого 2017 року згідно з графіком, зазначеним у Додатку №1 до Кредитного договору. Відповідно до пункту З.1. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі 9,99% річних. Пунктом 3.4. Кредитного договору передбачено, що за супроводження кредитної заборгованості Позичальник сплачує щомісячну комісію у розмірі 1,99% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 цього договору. Згідно з п.5.2 Кредитного договору у випадку прострочення повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним, сплати комісій, передбачених цим договором, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми невиконаних зобовязань за кожен день прострочення.На підставі п.4.2.2 Кредитного договору у разі невиконання Позичальником будь-яких зобовязань, встановлених Кредитним договором, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним, щомісячної комісії за супроводження Кредитної заборгованості та вважати кінцевим строком користування Кредитом, сплати процентів та комісії тридцять перший день після направлення Банком такої вимоги, що є підставою для стягнення всіх коштів у межах зобовязань позичальника за кредитним договором у встановленому чинним законодавством порядку. Відповідачем не виконані належним чином зобовязання за Кредитним договором. Станом на 23 жовтня 2015 року ним не сплачено загальну заборгованість по кредиту за період з 03.02.2014 р. по 23.10.2015 року в сумі 26 492,55 грн, яка складається з: 19\~451,28 грн. - заборгованості за кредитом; 1746,16 грн. нарахованих та несплачених відсотків; 3222,38 грн. - заборгованості по комісії; 2030,18 грн. пені по простроченому кредиту; 3,88 грн. пені по простроченим відсоткам; 38,66 грн. пені по простроченій комісії. 17.02.2015 року та 12.03.2015р. Банком було направлено Позичальнику письмові повідомлення з розрахунком суми непогашеної заборгованості Позичальника за Кредитним договором, в якому вимагалось від останнього усунути допущені порушення зобовязань по кредитному договору та погасити заборгованість. Однак Відповідач не надав відповіді на претензії Банку і не виконав в повному обсязі вимоги щодо усунення зазначених порушень. Враховуючи, що Позичальник тривалий час не виконує свої зобовязання перед Позивачем, Банком 01.09.2015 року знову було направлено Позичальнику, за місцем його реєстрації і фактичної адреси проживання, письмове повідомлення з вимогою терміново погасити заборгованість, але Позичальник і надалі не виконує свої зобов'язання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі.. Суду пояснив, що [PERSON] дійсно не виконував зобов»язання, оскільки погіршився його матеріальний стан, т.я. він був безробітним. Проте зараз працює. Під час розгляду справи зробив спробу вирішити питання реструктуризації боргу в позасудовому порядку, сплатив банку 1000 гривень. Однак умови, які запропонував банк, його не влаштували. Не визнає позов, оскільки вважає, що позивачем не дотримана процедура дострокового стягнення кредиту, посилаючись на неотримання відповідачем повідомлень банку про наявність заборгованості. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши усі зібрані у справі докази та давши їм оцінку в сукупності, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом установлено, що 03 лютого 2014 року між ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та відповідачем [PERSON] було укладено в письмовій формі кредитний договір №6/14/фо, відповідно до якого Позичальник отримав кредит у сумі 25 000 гривень. Відповідно до пункту 3.1. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі 9,99% річних. Пунктом 3.4. Кредитного договору передбачено, що за супроводження кредитної заборгованості Позичальник сплачує щомісячну комісію у розмірі 1,99% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього договору. Згідно з п.5.2 Кредитного договору у випадку прострочення повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним, сплати комісій, передбачених цим договором, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми невиконаних зобовязань за кожен день прострочення. На підставі п.4.2.2 Кредитного договору у разі невиконання Позичальником будь-яких зобовязань, встановлених Кредитним договором, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним, щомісячної комісії за супроводження Кредитної заборгованості та вважати кінцевим строком користування Кредитом, сплати процентів та комісії тридцять перший день після направлення Банком такої вимоги, що є підставою для стягнення всіх коштів у межах зобовязань позичальника за кредитним договором у встановленому чинним законодавством порядку. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, в тому числі і з договору. А в силу ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. У відповідності до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. У порушення вимог Закону та умов кредитного договору, [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, тому станом на 23 жовтня 2015 року виникла заборгованість в сумі 26\~492,55, з яких: 19\~451,28 грн. - заборгованість за кредитом; 1746,16 грн. нараховані та несплачені відсотки; 3222,38 грн. - заборгованість по комісії; 2030,18 грн. пеня по простроченому кредиту; 3,88 грн. пеня по простроченим відсоткам; 38,66 грн. пеня по простроченій комісії, які і підлягають стягненню з відповідача. Вказані суми, як встановлено судом, є поточною заборгованістю станом на 23.10.2015 року, крім 19451, 28 грн заборгованості по тілу кредиту, яка складається з 10423,40 грн поточної заборгованості станом на січень 2016 року та 9027, 88 грн суми дострокового повернення тіла кредиту. Проте, під час розгляду справи відповідачем сплачено банку в рахунок погашення заборгованості 1000 гривень. На вказану суму підлягає зменшенню сума заборгованості по комісії та пені по простроченій комісії, відповідно до черговості погашення заборгованості, визначеної умовами п. 3.13 укладеного між сторонами кредитного договору №6/14/фо від 03 лютого 2014 року (3222,38 + 38,66- 1000 = 2261,04 грн). Тому, враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Представником позивача також спростовано твердження представника відповідача про те, що [PERSON] не одержував листи банку про наявну заборгованість. З наданих суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення та довідки Липовецького поштового відділення від 12.01.2016 року, рекомендований лист ПАТ КБ «Хрещатик» за №2250000065505 на адресу вул..Чехова, 32 м.Липовець вручено особисто 04.09.2015 року [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. 509, 510, 526, 527, 530, 532 ЦК України,

Outcome: partial