Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування в будинку № 9 по 1-му пров. Чехова в м. Мелітополі Запорізької області, посилаючись на те, їй на праві приватної власності належить квартира №1. У належній їй квартирі зареєстрована відповідачка, однак з моменту реєстрації відповідачка в належній їй частині будинку не проживає, її речей в ньому не має. На теперішній час позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною частиною будинку, а тому вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання позивач не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, судова повістка повернулась з відміткою пошти: «за\~закінченням терміну зберігання та відсутністю адресата вдома». Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем її\~реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідачки немає. Відповідно до ч.7\~ст.128 ЦПК України\~судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення повістки є:\~\~день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач викликалась до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже, суд вважає, що відповідачка була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки, письмових заперечень від неї не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачу належить квартира № 1 в будинку № 9 по 1-му пров.Чехова в м. Мелітополі Запорізької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.09.2000 року /а.с.7/. Судом встановлено, що за відомостями відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради відповідачка зареєстрована за адресою: [INFO] /а.с.17/. Але за відомостями голови квартального комітету № 47 від 02.08.2018 року у не мешкає в ньому з 2004 року, що підтверджується довідкою /а.с.14/. У зв'язку з реєстрацією відповідача за вказаною адресою, остання не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Крім того, комунальні послуги за проживання в будинку нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ньому, а тому, позивач вимушена сплачувати їх за свій рахунок. Відповідач є членом сім'ї позивачів, а саме: онукою, тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, тобто, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності [PERSON] у будинку судом не встановлено. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з 2004 року не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживає у будинку понад один рік, тому вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved