Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та про виселення. З якого вбачається, що позивач за договором купівлі-продажу від 27.06.2014 року набув у власність трикімнатну квартиру, загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Колишніми власниками вказаної квартири були відповідачі. У зв'язку з невиконанням відповідачами умов договору іпотеки, укладеного між ними та ПАТ «ТЕРРА БАНК», останній, отримавши рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області право продавця на вказану квартиру, здійснив її продаж [PERSON] Відповідачі ухиляються від звільнення зазначеної квартири в добровільному порядку, тому позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та усунути перешкоди у користуванні зазначеною квартирою, шляхом виселення відповідачів без надання їм іншого житлового приміщення. Представник позивача, в судовому засіданні, пояснила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача, в судовому засіданні, заперечував проти задоволення позовних вимог та наполягав у відмові в їх задоволенні, посилався на відсутність повідомлень про продаж квартири та зимовий період,зазначав, що відповідач не мають іншого житлового помешкання. позовних вимогах. З приводу вручення повістки [PERSON] вказав, що зхвлрів і тому не своєчасно ( не за 7 днів до судового засідання) передав їй повістку. [PERSON] повідомлена про день, час та місце розгляду справи, повторно не з»явилась до суду. Повістка про необхідність явки до суду була вручена відповідачці через представника відпвідача [PERSON] 26.11.2014 року. Дослідивши матеріали справи, у судовому засіданні були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27.06.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], власником трикімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.а.с.7-8). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.05.2012 р. Звурнуто стягнення на іпотечне майно, а саме трикімнатну квартиру загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] та надано ПАТ «ТЕРРА БАНК» право продавця при укладанні договору купівлі-продачу вказаної квартири (а.а.с.11-12). Вимога [PERSON] від 09.09.2014 року, яка направлена [PERSON], [PERSON] з проханням добровільно звільнити трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS] (а.с.14), яку вони отримали 16.09.2014р., що підтверджується їх підписами на поштових повідомленнях (а.с.16). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов про задоволення позовних вимог в повному обсязі мотивуючи своє рішення наступним чином. Згідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо добровільно мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника, або в інший погоджений сторонами строк. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.14,15) відповідачам 09.09.2014р. були направлені вимоги з проханням добровільно звільнити трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS], яку вони отримали 16.09.2014р., що підтверджується їх підписами на поштових повідомленнях (а.с.16). Проте добровільно не звільнили помешкання, яке належить [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 27.06.2014 року. Відповідно до ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Отже, суд приходить до висновку, що на час ухвалення рішення виконанні імперативно-диспозитивних приписи, які встановлені ч. 2 ст. 40 Закону № 898-IV та ч. 3 ст. 109 ЖК, щодо примусового виселення за рішенням суду мешканців із житлового будинку або житлового приміщення, на які здійснено звернення як на предмет іпотеки, то такі позовні вимоги на цій стадії можуть бути задоволені. Окрім того, відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved