Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та уточненою позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що 03 грудня 2013 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3072/13 про надання кредиту у сумі 25160,00 грн. строком на 36 місяців, починаючи з 03 грудня 2013 року по 02 грудня 2016 року. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту та відсоткам за його використання, в звязку з чим, має заборгованість станом на 16 листопада 2017 року в сумі 122066,53 грн., яка складається з наступного: залишок по кредиту 19021,09 грн., проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 103045,44 грн.. В якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед позивачем по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій, був укладений договір поруки № 3072/13 від 03 грудня 2013 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та відповідачами [PERSON], [PERSON]. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] та [PERSON] прийняли на себе зобовязання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобовязанням [PERSON], визначених кредитним договором, тому вони є солідарними боржниками. Відповідачі попереджалися про наявність заборгованості за кредитним договором, однак жодних дій, щодо виконання своїх зобовязань не виконали. У звязку з викладеним, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь Кредитної Спілки «Союз-Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 3072/13 від 03.12.2013 року в сумі 122066,53 грн., з яких: залишок по кредиту 19021,09 грн., проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 103045,44 грн., та судовий збір в сумі 1831 грн.. Представники позивача [PERSON], [PERSON], які діють за довіреністю від 03.01.2018 року та від 02.01.2018 року відповідно, у судовому засіданні уточнений позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити, пояснивши, що 03.12.2013 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 3072/13 на строк 36 місяців, починаючи з 03 грудня 2013 року по 02 грудня 2016 року, згідно умов якого відповідач [PERSON] отримав кошти в сумі 25160 грн.. В забезпечення виконання зобовязання за даним кредитним договором між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та відповідачами [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки № 3072/13 від 03.12.2013 року, строк дії договору з 03 грудня 2013 року по 02 грудня 2026 року. Відповідно до видаткового касового ордеру від 03.12.2013 року відповідач отримав кошти в розмірі 25160 грн. та на виконання п. 1.1. кредитного договору сплатив проценти в сумі 5160 грн.. Також представники позивача зазначили, що часткова сплата відповідачем коштів йшла на погашення відсотків за користування кредитом, він особисто підписував кредитний договір та був ознайомлений з його умовами. Заперечення представника відповідача-адвоката [PERSON] є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки жоден пункт кредитного договору не передбачає нарахування пені при порушенні його умов. Відповідач [PERSON] не завжди вносив платежі за кредит відповідно до графіку. Крім того, відповідач [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитного договору та розумів, які негативні наслідки можуть настати для нього у випадку неналежного виконання умов кредитного договору, які передбачені в п. 4.4. кредитного договору. А тому проценти, які передбачені п. 4.4 не можуть вважатися пенею і не можуть бути зменшені. Свої зобовязання відповідач не виконав, у звязку з чим, представники позивача просять стягнути з солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 3072/13 від 03.12.2013 року в сумі 122066,53 грн., з яких: 19021,09 грн. залишок по кредиту, 103045,44 грн. проценти за користування кредитом та судовий збір в сумі 1831 грн.. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, його інтереси представляє адвокат [PERSON] згідно договору про надання правової допомоги від 01.06.2017 року, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 2928 від 26.05.2015 року та ордеру серії ДП № 1457/000043 від 22.01.2018 року. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що уточнені позовні вимоги Кредитної спілки «Союз-Дніпро» визнає частково на суму 38042,18 грн., а саме: 19021,09 грн. залишок по кредиту, 19021,09 грн. пені за п. 4.4 кредитного договору, оскільки це є неустойкою за порушення п. 4.2, а не збільшеними відсотками, в іншій частині позову просив відмовити виходячи з того, що 08.04.2016 року позивачем на адресу боржника та поручителів були направлені досудові вимоги про необхідність погасити заборгованість за кредитним договором. Таким чином, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, позивач змінив відповідно до ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, а так позивач був зобовязаний предявити позов до поручителів протягом шести місяців, починаючи від цієї дати згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України. З позовними вимогами Кредитна спілка «Союз-Дніпро» звернулася до суду 11.10.2016 року, тобто після спливу шестимісячного строку з дня звернення до відповідачів з досудовими вимогами щодо сплати заборгованості за кредитним договором, так як шість місяців закінчувалися 08.10.2016 року. Крім того, представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] зазначив, що уклавши кредитний договір сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору. Проте, зазначив, що відповідно до п. 4.4 кредитного договору при порушенні позичальником строків сплати кредиту, кредитодавець нараховує процент (плату) за користування кредитом із розрахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості до повного її погашення і вважає, що процент (плата) за користування кредитом, фактично має всі ознаки для кваліфікації пені. У звязку з чим, просить суд при вирішенні питання щодо розміру стягуваних процентів, які він вважає фактично є пенею, застосувати ст. 551 ЦК України, зменшивши її до тіла кредиту до 19021,09 грн., а також застосувати ст. 258 ЦК України, тобто застосувати позовну давність щодо стягнення пені. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 37-38, 60-62, 68-70, 79-81, 92-94, 108, 114), причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надала. Згідно з ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, у звязку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що з вимогами позивача не згоден, підтримує думку адвоката [PERSON], з розміром пені також не погоджується, вказав, що договір поруки був підписаний під впливом введення його в оману. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3072/13 від 03.12.2013 року про надання відповідачеві кредиту у сумі 25160,00 грн. строком на 36 місяців, починаючи з 03 грудня 2013 року по 02 грудня 2016 року (а.с. 5). До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.1 Договору кредит надається на ремонт квартири та придбання дивану (а.с. 5). Згідно з п. 4.1 Договору нарахування процентів здійснюється за строк користування кредитом та нараховується на залишок заборгованості за кредитом в день отримання коштів, щомісячно із розрахунку 1,95% на залишок заборгованості за кредитом. Тип процентної ставки є фіксованим. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту Позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно (а.с. 5). Відповідно до п. 4.2 Договору погашення заборгованості за Договором здійснюється щомісяця у період з 10 по 16 число кожного місяця згідно графіку (а.с. 5). Згідно з п. 4.4 Договору у разі порушення строків сплати кредиту, вказаних в п. 4.2 цього Договору більше ніж на 15 календарних днів з 16 дня, Кредитодавець нараховує процент (плату) за користування кредитом із рахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення (а.с. 5). Відповідно до п. 8.1 кредитного договору № 3072/13 від 03.12.2013 року, строк дії договору встановлено з 03 грудня 2013 року по 02 грудня 2016 року (а.с. 6). Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за договором не виконує, кредитні кошти відповідно до графіку не повертає, не сплачує відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. 08.04.2016 року позивачем пред'явлені досудові вимоги № 432/16, 433/16, 482/16 від 08.04.2016 року до відповідачів про погашення до 15.04.2016 року заборгованості за кредитним договором (а.с. 9-11). У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач [PERSON] станом на 16.11.2017 року має заборгованість 122066,53 грн., яка складається з наступного: залишок по кредиту 19021,09 грн., проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 103045,44 грн. (а.с. 83). Крім того, 03 грудня 2013 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро і відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 3072/13, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] добровільно зобов'язалися відповідати за зобов'язанням [PERSON] за кредитним договором № 3072/13 від 03 грудня 2013 року (а.с. 7). Згідно з п. 3.1 Договору поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань по кредитному договору, [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної заяви, відповідно до ст. 554 ЦК України (а.с. 7). Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Доводи представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON] про те, що позивач змінив відповідно до ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, і був зобовязаний предявити позов до поручителів протягом шести місяців, починаючи від дати вимоги, 08.04.2016 року згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України, судом не приймаються, виходячи з наступного. Як встановлено матеріалами справи, відповідно до п. 4.1 договору поруки № 3072/13 від 03.12.2013 року строк дії договору поруки встановлений з 03 грудня 2016 року по 02 грудня 2026 року (а.с. 7). Відповідно до досудових вимог про погашення заборгованості за кредитом від 08.04.2016 року до позичальника [PERSON] № 432/16 (а.с. 9) та поручителів: [PERSON] № 433/16 (а.с. 10), [PERSON] № 482/16 (а.с. 11) позивачем встановлений строк для погашення простроченої заборгованості за кредитним договором № 3072/13 від 03.12.2013 року, а саме: до 15.04.2016 року погасити заборгованість позичальника [PERSON], а так, шестимісячний строк для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 3072/13 від 03.12.2013 року повинен обчислюватися з кінцевої дати погашення заборгованості встановленої у вимозі, тобто з 15.04.2016 року. Як встановлено судом, згідно поштового конверту, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення кредитної заборгованості з відповідачів 12.10.2016 року (а.с. 22), тобто до спливу шестимісячного строку звернення до суду. Також доводи представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON], та відповідача [PERSON], що зазначені у п. 4.4 відсотки мають всі ознаки пені і до неї повинен бути застосований строк позовної давності, а також те, що договір поруки підписаний з поручителями під впливом введення в оману відхиляються судом з огляду на наступне. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, такий принцип встановлено положенням статті 627 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з п. 4.4 кредитного договору, при порушенні позичальником строків сплати кредиту більше ніж на 15 календарних днів з 16 дня, кредитодавець нараховує проценти (плату) за користування кредитом із розрахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Оскільки сторони договором не визначили зазначені проценти як відсотки від суми невиконаного, або неналежно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, а визначили збільшення процентної ставки внаслідок порушення зобовязань неповернення кредитних коштів у встановлений у договорі строк, то правова природа таких відсотків не може тлумачитись як неустойка (штраф, пеня). Разом з тим, згідно правових позицій, викладених у постанові Верховного Суду України від 18 жовтня 2017 року по справі № 758/3459/14-ц, законодавством не заборонено встановлювати інші види забезпечення виконання зобовязань, підстави сплати, правова форма та розмір яких визначаються договором або законом, а тому встановлення в договорі підвищених відсотків як санкції за користування кредитом понад визначений у договорі строк є забезпеченням виконання зобовязань за цим договором, яке передбачене домовленістю сторін і не суперечить законодавству. Отже, з аналізу викладеного можна зробити висновок, що підвищені проценти, сплачувані позичальником згідно з договором за користування кредитними коштами понад установлений у договорі строк за своєю правовою природою є забезпеченням виконання позичальником узятих на себе зобовязань за кредитним договором та є відмінними від неустойки. Крім того, відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 629 ЦК України закріплено обовязковість договору для виконання сторонами. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що розмір та умови надання та повернення грошових коштів, а також сплати процентів, у тому числі черговість погашення заборгованості, визначаються за домовленістю сторін у кредитному договорі, що відповідає принципу свободи договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Враховуючи, що позичальник та поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем, за таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів в пропорційному порядку, на користь позивача судовий збір, згідно платіжних доручень від 05.10.2016 року № 1172 та від 09.11.2017 року № 3568 у розмірі 1831 грн.. Враховуючи викладене,

Outcome: approved