Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 21.01.1995 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. Позивач стверджує, що одруження виявилося невдалим, оскільки він фактично проживає з іншою жінкою, з якою вони мають спільну дитину. Їх фактичні шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться, разом вони не проживають. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим, збереження шлюбу недоречним, а призначення будь-яких строків для примирення є недоцільним. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлені належним чином. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає\~ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд, зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно\~ст. 224-228 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання\~ шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Петрова) [PERSON] 21 січня 1995 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 28, свідоцтво про укладення шлюбу серії І-НО № 459138. Позивач та відповідач однією сімєю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі разом не проживають, позивач фактично має іншу родину та дитину. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved