Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де зазначає, що під час спільного проживання з відповідачкою у них народився син [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони припинили свої стосунки і мешкають окремо. Син проживає разом з відповідачкою, яка безпідставно створює штучні перепони щодо участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним. Вимагає, щоб побачення з сином відбувалося виключно у її присутності або взагалі відмовляє у побаченні з дитиною. Просить зобовязати відповідачку не перешкоджати йому у вихованні та вільному спілкуванні з сином. Визначити особисті побачення з сином у будь-який день з 8-ї до 18-ї години з понеділка по пятницю, а також щотижня з 8-ї години суботи до 20-ї години неділі без участі сторонніх осіб та відповідачки. Дозволити необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку. Встановити, що першу половину канікул син проводить з батьком. У разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з сином або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, такі дні дитина проводить з батьком. У день його побачення з сином батько має право забирати його з дому /дитячого садка/, школи особисто. Зобовязати [PERSON] за два дні до зустрічі батька з сином, надавати останньому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, перебування сина, а в разі настання таких змін повідомити позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка позов визнала частково і пояснила, що не перешкоджає позивачу у вихованні сина, але вважає, що особисті побачення батька з сином, можуть відбуватися лише у вихідні дні протягом світлового дня, без залишення дитини у батька у нічний час. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до вимог ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Судом установлено, що під час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO], який мешкає з матірю. У теперішній час сторони припинили свої стосунки і проживають окремо. Розпорядженням голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09 липня 2015 року № 241 було встановлено порядок спілкування та участі позивача у вихованні сина та звернуто увагу матері дитини на неприпустимість у перешкоджанні батьку у вихованні дитини. У судовому засіданні встановлено, що рішення органу опіки та піклування виконується неналежним чином, оскільки відповідачка наполягає, щоб побачення батька з сином відбувалося у її присутності. Відповідно до ч.3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Дитина має природну потребу і право на особисте спілкування з батьком, а тому відсутність батьківської лінії виховання, особисто щодо хлопчиків, справляє на них негативний вплив. Оскільки позивач проживає окремо від сина і користується правом на його виховання в обмеженому виді, тобто у формі особистого спілкування з ним, суд, установлюючи порядок такого спілкування, вважає, що воно повинно мати позитивний педагогічний зміст, бути досить різноманітним і регулярним. Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги малолітній вік дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial