Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи : Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Синельниківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Курбатова Марина Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 04.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. за заявою відповідача було вчинено виконавчий напис ( реєстраційний №5319) щодо стягнення заборгованості в розмірі 4147 грн. 50 коп. з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет». 08.06.2021 року державним виконавцем Курбатовою М.С. відкрито виконавче провадження № 65727251 з примусового виконання виконавчого напису № 5319 від 04.02.2021 року. Про відкриття виконавчого провадження позивачу належним чином повідомлено не було, про існування виконавчого напису стало відомо в липні 2021 року. Позивач вважає виконавчий напис таки, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі напис на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. За змістом ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені : відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172». Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються : оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі її встановити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. При вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом не було враховано вимоги ст.88 ЗУ «Про нотаріат», в якій зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строк, за який провадиться стягнення в оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса визначено більше ніж за 6 років, тобто більше трьох років з дня виникнення права вимоги у банка, що суперечить положенням ст.257 ЦК України про те, що загальна позовна даність встановлюється тривалістю у три роки. Зокрема, частина 2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). При зверненні банку до нотаріуса із заявою про вчиненні виконавчого напису в розмірі певної суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором включено і розмір пені, який заявником нарахований поза межами річного строку спеціальної позовної давності. Тому, в даному випадку, нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягнення за виконавчим написом. У зв`язку з цим, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, 04.02.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 5319 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» за несплачену за кредитним договором 0672699995 від 25.02.2018 року заборгованість у загальному розмірі 4147 грн. 50 коп.. Судові витрати просив покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про визнання позовних вимог ( в порядку ст.206 ЦПК України), згідно якої визнає позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованого за №5319 від 04.02.2021 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Фінпром Маркет» судовий збір у в розмірі 454,00 грн. ( інші 50% судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України). Крім того, представником відповідача було надано клопотання про врегулювання спору за участю судді, згідно якого пропонувалося вирішити даній спір в мировому порядку на наступних умовах : у разі сплати коштів у розмірі 746,55 грн. на розрахункові рахунки ТОВ «Фінпром Маркет» у строк до 18.00 год. 11.09.2021 року, частина заборгованості у розмірі 3400,95 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 0672699995 від 25.02.2018 року та виконавчим написом № 5319 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. Треті особи в судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. 04.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «Фінпром Маркет» за період з 29.11.2018 року по 04.02.2021 року включно суму у розмірі : 1000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3097,50 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією; 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 4147,50 грн. Зареєстровано в реєстрі за № 5319. Постановою державного виконавця Синельниківського МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро) Курбатовою М.С. від 08.06.2021 року ( ВП № 65727251) було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №53197, виданого 04.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення коштів у розмірі 4147,50 грн. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: вчиняють виконавчі написи. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сума або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року. Згідно п. 1 Переліку, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» даний Перелік доповнений пунктом 2, який передбачає отримання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Для одержання виконавчого напису додаються : оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою ВАСУ від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року в частині положень, які доповнювали пункт 2 Переліку. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно правового висновку ВС у складі колегії суддів КГС у постанові від 29.01.2019 року у справі № 910/13233/17 безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Сторонами не було надано суду матеріалів нотаріальної справи, але представником відповідача була надана заява про визнання позовних вимог в порядку ст.206 ЦПК України. Отже, відповідачем визнані ті обставини, що виконавчий напис був вчинений не на нотаріально посвідченому кредитному договорі, що є порушенням Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року. Зміст виконавчого напису вказаних обставин не спростовує. Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру заборгованості та не дотримався порядку та умов його вчинення. Представником відповідача не було спростовано доводів позивача та вищезазначених обставин. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, як законно обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. Клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді розгляду не підлягає, так як відповідач просить вирішити питання, яке не стосується предмету позовних вимог. Крім того, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 13.08.2021 року було зупинено виконавче провадження № 65727251, щодо виконання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Остапенко Є.М. зареєстрованого в реєстрі за № 5319 від 04.02.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості у загальному розмірі 4147 грн.50 коп. до набрання законної сили рішенням суду у даній цивільній справі. Частиною 7 ст.158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч.1, ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при зверненні до суду з даною позовною заявою та з заявою про забезпечення позову було сплачено судовий збір на загальну суму 1362,00 грн. ( 908,00 грн. + 454,00 грн.), то у відповідності до вимог ст.142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що відповідно становить 681 грн. 00 коп., а також враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України здійснити стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 681 грн. 00 коп., що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved