Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Акціонерне товариство «Акцент-Банк» 05.11.2019 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі зазначеної заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит(встановив кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов договору. Відповідач порушила зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 25.11.2020 року складає 22 774 грн. 61 коп., а саме: 19 421 грн. 65 коп. - заборгованість за кредитом; 3 202грн. 96 коп. - заборгованість по відсоткам, 150 грн. 00 коп. - пеня. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 22774 грн. 61 коп., а також 2102 грн. 00 коп. витрати за сплату судового збору. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, просить суд слухати справу у їх відсутність та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст. 223 , 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження . Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.11.2019 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» з метою укладання кредитного договору шляхом підписання заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування, що підтверджується особистим підписом [PERSON] у заяві. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 25.11.2020 року заборгованість за договором складає 22 774 грн. 61 коп., а саме: 19 421грн. 65 коп. - заборгованість за кредитом; 3202 грн. 96 коп. - заборгованість по відсоткам, 150 грн. 00 коп. - пеня. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримала кредит, але належним чином не виконала свої обов`язки за договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконувала належним чином умови договору від 05.11.2019 року в частині своєчасної сплати кредитних коштів, тому суд дійшов висновку про те, що відповідач дійсно має заборгованість, а саме: за основним боргом (кредитом) - 19 421 грн. 65 коп.; за процентами - 3 202,96 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 150,00 грн., суд виходить з наступного. 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до ст. 2 якого забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Пунктом 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 22 ч. 1 цього Розпорядження м. Донецьк (Донецька міська рада), де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано не чинним (справа № 826/18330/14). Згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Донецьк, Донецької області. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта відповідача [NUMBER] , тому в даному випадку слід застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Згідно розрахунку нарахування за пенею здійснено з 05.11.2019 року по 01.11.2020 року, тобто у період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». На підставі викладеного, враховуючи те, що позивач повинен був зупинити нарахування пені та штрафу за систематичне порушення боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, а саме з 14.04.2014 року, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею в сумі 150 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки [PERSON] не виконала належним чином зобов`язання, передбачених кредитним договором від 05.11.2019 року, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за основним боргом (кредитом) -19 421 грн. 65 коп.; процентами за користування кредитом - 3 202,96 грн., що в загальній сумі складає 22 624, 61 грн. в іншій частині позовних вимог слід відмовити. У відповідності до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial