Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 01 червня 2007 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №157/07ф, відповідно до якого Банк надав відповідачці кредит у сумі 50 000, 00 дол. США, що еквівалентно 252 500, 00 грн. за курсом НБУ на момент укладення цього договору, зі сплатою 13, 5 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 31 травня 2017 року. Також позивач зазначає, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язання 01 червня 2007 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» уклав з [PERSON] іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №Д-109, згідно з яким останній передав Банку в іпотеку земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Банком було виконано свій обов'язок та зараховано кредитні кошти на поточний рахунок [PERSON] для подальшого їх використання за цільовим призначенням. В свою чергу [PERSON] не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим в неї виникла заборгованість, яка станом на 07 серпня 2014 рік становить 519 475, 14 грн., та складається з: заборгованості за кредитом за період з 01 червня 2007 року по 07 серпня 2014 року у розмірі 14 285, 55 дол. США; простроченої заборгованості за кредитом за період з 01 жовтня 2011 року по 07 серпня 2014 року у розмірі 14 718, 36 дол. США; строкової заборгованості за відсотками за період з 01 червня 2007 року по 07 серпня 2014 року у розмірі 87, 01 дол. США; простроченої заборгованості за відсотками за період з 01 вересня 2014 року по 07 серпня 2014 року у розмірі 11 585, 37 дол. США; штрафу за несвоєчасне погашення кредиту відповідно до п. 4.3 Кредитного договору за період з 01 жовтня 2013 року по 07 серпня 2014 року у розмірі 19 254, 71 грн. Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява представника позивача, в якій він просив суд розглядати справу за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, були сповіщені про розгляд справи належним чином за місцем реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали та про причини неявки суд не повідомляли. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом. До суду повернулись поштові повідомлення форми Ф-20 за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що відповідачі до операторів поштового зв'язку не звертались. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків [PERSON], та [PERSON], тому суд вважає, що останні про розгляд справи були сповіщені належним чином. У зв'язку з чим, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 червня 2007 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №157/07ф, відповідно до якого Банк надав відповідачці кредит у сумі 50 000, 00 дол. США, що еквівалентно 252 500, 00 грн. за курсом НБУ на момент укладення цього договору, зі сплатою 13, 5 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 31 травня 2017 року. Пунктом 3.3.3 кредитного договору встановлено, що позичльник зобов'язується забезпечити повернення кредиту в строки та на умовах, що визначені цим Договором. Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору кредитодавець має право вимагати достроково повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів за цим договором, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим Договором. За п. 4.3 кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує кредитодавцю штраф в розмірі 20 відсотків від суми неповернутого кредиту. Також судом встановлено, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором 01 червня 2007 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» уклав з [PERSON] іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №Д-109, згідно з яким останній передав Банку в іпотеку земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні також доведено, що Банком було виконано свій обов'язок та зараховано кредитні кошти на поточний рахунок [PERSON] для подальшого їх використання за цільовим призначенням. Однак, в порушення вимог вищевказаних пунктів договору, [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість, яка станом на 07 серпня 2014 рік становить 519 475, 14 грн., та складається з: заборгованості за кредитом за період з 01 червня 2007 року по 07 серпня 2014 року у розмірі 14 285, 55 дол. США; простроченої заборгованості за кредитом за період з 01 жовтня 2011 року по 07 серпня 2014 року у розмірі 14 718, 36 дол. США; строкової заборгованості за відсотками за період з 01 червня 2007 року по 07 серпня 2014 року у розмірі 87, 01 дол. США; простроченої заборгованості за відсотками за період з 01 вересня 2014 року по 07 серпня 2014 року у розмірі 11 585, 37 дол. США; штрафу за несвоєчасне погашення кредиту відповідно до п. 4.3 Кредитного договору за період з 01 жовтня 2013 року по 07 серпня 2014 року у розмірі 19 254, 71 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачами свої обов'язків за кредитним договором та договором поруки позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654, 00 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved