Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: скасувати рішення Криворізької сільської ради № VІІ/14-10 від 22.12.2016 року Про затвердження штатного розпису Криворізького СБК» в частині скорочення з 01.03.2017 року посади художнього керівника, скасувати розпорядження голови Криворізької сільради № 3 ос від 28.02.2017 року «Про звільнення з 01.03.2017 року [PERSON] з посади художнього керівника Криворізького СБК (0,5 штатної одиниці)», поновити її на посаді художнього керівника Криворізького СБК (0,5 штатної одиниці) стягнути з Криворізької сільської ради Добропільського району на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, поновити строк звернення за захистом порушених прав в сфері трудового законодавства. Обгрунтовуючи вимоги позивачка зазначала, що 17.09.2015 році вона була прийнята на посаду художнього керівника Криворізького сільського будинку культури (СБК) на 0,5 ставки за сумісництвом. Рішенням Криворізької сільської ради від 22.12.2016 року, у зв»язк з відсутністю об лаштованого приміщення клубу скорочено з 01.03.2017 року посади художнього керівника та прибиральника службових приміщень. 28.12.2016 року вона офіційно була письмово попереджена про відповідне подальше звільнення із займаної посади за п.1 ст.40 КЗоТ України з 01.03.2017 року. З вказаним рішенням про її звільнення вона не згодна і вважає його незаконним, оскільки вважає, що прийняте рішення про скорочення штату Криворізького СБК взагалі не містить обґрунтування. Вказує, що згідно рішення про скорочення штату підставою для його прийняття було відсутність облаштованого приміщення клубу, але протягом усієї її роботи на посаді художнього керівника, приміщення Криворізького СБК ніколи не було належним чином облаштовано у відповідності до санітарних норм і інших вимог чинного законодавства, але це не завадило керівництву Криворізького СБК прийняти її на посаду художнього керівника, організувати її робоче місце в іншому приміщенні поблизу СБК у Будинку побуту. Крім того зазначала, що свої посадові обов»язки художнього керівника вона виконувала належним чином. Ії робота потребувала всебічного підвищення власного професійного рівня і підключення додаткових можливостей й різноманітних ресурсів, а вказане не можливе без спільних дій та взаємовідносин між нею, як художнім керівником, керівництвом СБК і сільським головою. Вважає, що саме відсутність порозуміння між нею, керівником СБК і сільським головою, а також упередженість останніх і негативне ставлення до неї з їх боку і послугувало в реалізації їх особистого бажання позбутися її у будь-якому випадку через звільнення з посади, що підтверджується непоодинокими її листами-скаргами. Крім того, зазначає, що буквально через півроку після відповідного скорочення було знову збільшено штатний розпис, а саме добавлено 2 штатні одиниці культорганізатора та прибиральника службових приміщень. Вважає, що посаду культорганізатора добавлено тому, що вона не відповідає вимогам вказаної посади. На думку позивачки всі вказані дії підтверджують те, що керівництво криворізького СБК у зв»язку з особистими неприязними відносинами бажало звільнити її і в жодному разі не працевлаштовувати її знову до СБК. Позивачка зазначає, що будь-які суттєві зміни в організації виробництва і праці Криворізького СБК за період її роботи на посаді художнього керівника по час її звільнення відсутні, а рішення про її звільнення через скорочення штатної одиниці є упередженим та незаконним. На підставі викладеного просить задовольнити її позов. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги з підстав вказаних в позові. Також позивачка не оспорювала факт її належного повідомлення за два місяці про скорочення посади. Зазначила, що трудову книжку вона отримала або 1 або 2 березня 2017 року і з розрахунок при звільненні з нею також був проведений своєчасно. Щодо пропуску строку звернення до суду пояснила, що після її звільнення вона постійно зверталася в різні державні органи задля можливості вирішити наявний трудовий спір у досудовому порядку, але вказані дії виявились безрезультатними. Враховуючи те, що вона є юридично необізнаною особою по складанню належної заяви до суду, їй потрібен був додатковий час для пошуку відповідного фахівця у галузі права, у зв»язку з чим просить вважати, що строк звернення до суду вона пропустила з поважних причин. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що рішенням сільської ради було прийнято рішення про скорочення штату Криворізького СБК. У зв»язку з чим була дотримана процедура скорочення. [PERSON] була за два місяці попередження про наступне скорочення і 01.03.2017 року останню було звільнено. Позивачу своєчасно була видана трудова книжка і здійснений розрахунок при звільненні. Також зазначала, що позивачкою пропущений строк звернення до суду з вказаним позовом і причин для його поновлення, на її думку не має, оскільки про своє звільнення, причини звільнення [PERSON] знала, а звернулася до суду лише 30.08.2018 року. При цьому вказувала, що [PERSON] після звільнення, а саме з 01.05.2017 року перебувала на обліку у центрі зайнятості у зв»язку, де їй виплачувалась допомога по безробіттю і лише після припинення виплат, тобто 26.04.2018 року [PERSON] подала свою першу скаргу на нібито її незаконне звільнення. З приводу доводів позивачки щодо упередженого ставлення до неї керівництва сільської ради зазначила, що це не відповідає дійсності і це є лише уявленням останньої. Вказувала на те, що законність звільнення [PERSON] було предметом перевірки ГУ Держпраці у Донецької області і за наслідками вказаної перевірки порушень трудового законодавства при звільненні позивачки встановлено не було. Щодо доводів [PERSON] з приводу належного виконання нею своїх трудових обов»язків зазначила, що за час її роботи, останньою допускалися порушення трудового законодавства, а саме мали випадки невиходу на роботу. Також вказувала, що визначення чисельності працівників у Криворізькому СБК віднесено до повноважень Криворізької сільради і саме депутати сільради прийняли таке рішення, оскільки фактично відсутнє належне приміщення, де працівники СБК можуть виконувати свої обов»язки. Представник третьої особи директор Криворізького СБК - [PERSON] заперечувала проти позову і просила відмовити в його задоволенні з підстав, які зазначені відповідачем. Свідок [PERSON]Є суду пояснила, що в 2008-2015 року вона була головою Криворізької сільради. В 2015 році [PERSON] було прийнято на роботу на посаду художнього керівника Криворізької СБК. Підтвердила, що приміщення СБК дійсно було в аварійному стані і в ньому працівники СБК не працювали. Останнім, без прийняття будь-яких рішень, було виділено приміщення в Будинку Побуту. Зазначила, що зі слів [PERSON] їй відомо, що у неї є конфлікт з директором СБК, яка, з її слів, не дає можливості їй працювати, а саме користуватися музичними приладдями. Вказувала, що [PERSON] для зайняття посади художнього керівника не має певної освіти. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються КЗпП України. Судом було встановлено таке. Відповідно до ст.32 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, а саме управління закладами освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення. Статутом Криворізького СБК (далі Статут), який було затверджено рішенням виконавчого комітету Криворізької сільради № 30 від 20.04.2016 року підтверджується, що Криворізький СБК є закладом культури, засновником якого є Криворізька сільрада. СБК є бюджетною організацією. Фінансування та матеріально-технічне забезпечення Криворізького СБК здійснює засновник, надає необхідні будівлі з обладнанням і матеріалами, організовує будівництво і ремонт приміщень та господарське обслуговування (а.с.166-170). Відповідно до п.3.1. Статуту, структура СБК визначається завданнями, напрямками та змістом його діяльності, місцевими умовами і можливостями. Кількість штатних одиниць СБК затверджується сесією сільської ради (п.4.2. Статуту). Відповідно до п.4.4. Статуту, творчі та інші працівники СБК призначаються на посади та звільняються відповідно до законодавства України сільським головою. Розпорядженням в.о.Криворізького сільської ради № 16 ос від 16.09.2015 року [PERSON] було прийнято на посаду художнього керівника Криворізького СБК на 0,5 ставки з 17.09.2015 року за сумісництвом (а.с.5). В судовому засіданні з пояснень сторін судом було встановлено, що приміщення Криворізького СБК дійсно не використовується за призначенням, оскільки в 2005 році в ньому впав дах. У зв»язку з цим працівникам Криворізького СБК було виділено приміщення в Будинку побуту, але воно не в повній мірі відповідає санітарним нормам. Листом сільського голови Криворізьської сільської ради від 17.10.2018 року (а.с.66), який був адресований [PERSON] також підтверджується, що з 16.09.2015 року будівля Криворізького СБК не експлуатується, оскільки знаходиться в аварійному стані, а штатні працівники Криворізького СБК працюють в пристосованому приміщенні Будинку Побуту за адресою с.Криворіжжя, вул.Центральна, 81 ж (а.с.79). В 2016 році і до 1 березня 2017 року в штатному розписі Криворізького СБК було в наявності 2 штатні одиниці, а саме: директор 1 штатна одиниця, художній керівник 0,5 штатних одиниць та прибиральниці 0,5 штатних одиниць. Рішенням сесії Криворізької сільради Добропільського району № VІІ/14-10 від 22.12.2016 року, у зв»язку з відсутністю облаштованого приміщення клубу, прийнято рішення про скорочення з 01.03.2017 року посад Криворізького СБК, а саме - посади художнього керівника (0,5 штатних одиниць) та прибиральника службових приміщень (0,5 штатних одиниць). Крім того було затверджено структуру та чисельність штату Криворізького СБК Криворізької сільської ради на 2017 рік у кількості 1 одиниця та визнано таким, що втратило чинність рішення сесії Криворізької сільської ради від 24.12.2016 року № VІІ/3-8 «Про затвердження штатного розпису Новофедорівського сільського клубу та Криворізького СБК». На підставі рішення сільради № VІІ/14-10 від 22.12.2016 року, [PERSON], з 01.03.2017 року було звільнено з посади художнього керівника Криворізького СБК (0,5 штатних одиниць) на підставі ч.1 ст.40 КЗоТ України, що підтверджується розпорядженням голови Криворізької сільської ради № 3 ос від 28.02.2017 року (а.с.47). Відповідно до ст.36 КЗоТ України, підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40,\~41). Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, передбачених ст..40 КЗоТ України. Пунктом 1 ч.1 ст.40 КЗоТ України передбачено, що трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Судом встановлено, що позивача було звільнено з посади за ч.1 ст.40 КЗоТ України, а саме у зв»язку з скорочення штату працівників Криворізького СБК. Штат працівників це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства. Тому скорочення штату являє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами. Фактори, якими може бути зумовлена потреба скорочення чисельності або штату працівників: роботодавець має намір матеріально стимулювати працівників для здійснення потрібного обсягу робіт меншою кількістю персоналу через суміщення професій (посад), розширення зони обслуговування або збільшення обсягу виконуваної роботи, встановивши працівникам відповідні доплати за рахунок утвореної економії фонду заробітної плати; вдосконалення виробництва за допомогою автоматизації виробничих процесів, упровадження яких зумовлює зменшення кількості працівників певних професій і спеціальностей, потрібних для виконання роботи; перепрофілювання підприємства; зменшення обсягу виробництва продукції; інші несприятливі фактори та кризові явища у соціально-економічному розвитку суспільства. Як вже вище було зазначено, Криворізький СБК є закладом культури, засновником якого є Криворізька сільрада і згідно Статуту структура СБК визначається завданнями, напрямками та змістом його діяльності, місцевими умовами і можливостями, а кількість штатних одиниць СБК затверджується сесією сільської ради Тобто з наведеного вбачається, що роботодавець (в особі Криворізької сільради), має право самостійно визначати організаційну структуру, а також встановлювати чисельність працівників і штатний розпис. Отже, за певних обставин роботодавець може (а інколи змушений) змінювати чисельність або штат працівників скороченням. При цьому слід звернути увагу на те, що скористатися таким правом роботодавець може будь-коли, оскільки нормами законодавства не встановлено щодо цього жодних часових обмежень. Таким чином вбачається, що право роботодавця самостійно визначати чисельність працівників і штатний розпис не потребує додаткового доведення. Виходячи з наведеного, рішення сесії Криворізької сільської ради № VІІ/14-10 від 22.12.2016 року щодо скорочення штатних одиниць Криворізького СБК є цілком законним. \~ \~ \~ \~Перевіряючи чи дотримані норми трудового законодавства при звільненні позивачки суд враховує таке. За змістом\~статті 40 КЗпП України\~звільнення з підстав, зазначених у пунктах\~\~\~\~ 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до частини першої, частини третьої\~статті 49-2 КЗпП України\~про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Відповідно до ст.43 КЗоТ України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених\~пунктом 1\~статті 40\~цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст..43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку: \~ \~ \~ \~звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації; \~ \~ \~ \~звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації. Розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням відповідно до пункту\~\~\~\~1\~статті 40 КЗпП України, суди мають з'ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержані власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення. Згідно з частиною першою\~статті 42 КЗпП України\~при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника. 28 грудня 2016 року [PERSON] була попереджена про майбутнє звільнення у зв»язку зі скороченням штату Криворізького СБК Криворізької сільської ради на підставі рішення сесії від 22.12.2016 рокум№ VІІ/14-10\~від 22.12.2016\~року за пунктом 1 частини першої\~статті 40\~КЗпП України (а.с.7). Вакантні посади їй не пропонувалися через їх відсутність у роботодавця Криворізькому СБК. Відповідно до листа голови Добропільської РДА № 01028-18/054 від 28.11.2018 року (а.с.78) вбачається, що на даний час, утвореної та діючої на території Добропільського району професійної спілки, діяльність якої розповсюджується на робітників криворізького СБК, не існує, оскільки згідно протоколу зборів первинної організації профспілки відділу культури і туризму райдержадміністрації від 21.12.2014 року № 8, у зв»язку з виходом зі складу всіх членів організації профспілки було прийнято рішення про ліквідацію первинної організації профспілки відділу культури і туризму. \~ \~ \~ \~З пояснень самої позивачки в судовому засіданні також було встановлено, що вона не є членом будь-якої профспілки. \~ \~ \~ \~Також, з пояснень позивачки судом встановлено, що попередження про скорочення штату та майбутнє звільнення вона отримала 28.12.2016 року. Першого або другого березня 2017 року їй було видано трудову книжку і проведений в повному обсязі розрахунок при звільненні. За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд вважає, що [PERSON] була, у встановлені законом строк і порядку, повідомлена про скорочення займаної нею посади та подальше звільнення, роботодавцем у відповідності до вимог\~статті 42 КЗпП України. Крім того, судом \~перевірено питання наявності у позивача переважного права на залишення на роботі та встановлено відсутність вакантних посад для її працевлаштування, тому звільнення позивача на підставі пункту 1\~статті 40 КЗпП України\~відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства, оскільки відповідачем дійсно проведено скорочення чисельності штату працівників. Враховуючи наведене, вимоги позивача є безпідставними і з вказаних підстав задоволенню не підлягають. Що стосується строку звернення до суду з вказаним позовом, то з цього приводу слід зазначити таке. Відповідно до ст..233 КЗоТ України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Статтею 234 КЗоТ України передбачено, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Досліджені докази даються суду підставу вважати, що строк звернення до суду з позовом пропущений без поважних причин, оскільки про звільнення, позивачка дізналася в березні 2017 року, коли їй була видана трудова книжка. Суд не може визнати поважними причинами пропуску строку звернення до суду її юридичну необізнаність та намагання вирішити питання шляхом звернення зі скаргами до вищих органів. Крім того, слід зазначити, що положення про правові наслідки спливу строку звернення до суду можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування порушення прав працівника при звільненні. Якщо ж при розгляді справи буде встановлено, що права чи законні інтереси позивача не порушувалися чи не оспорювалися, суд повинен відмовити в позові не через пропуск строку звернення, а за безпідставністю вимог, що судом і зроблено.

Outcome: dismissed