Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить здійснити тлумачення заповіту, складеного 03 квітня 2001 року на його ім'я його дядьком [PERSON], померлим [INFO] року, як такого, що дає йому право на спадкування земельної ділянки площею 2,27 га на території Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №462335, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 15 травня 2003 року №110/А-2003, визнати за ним право власності на вище вказану земельну ділянку, стверджуючи, що його дядько [PERSON] мав право на земельну частку (пай) розміром 4,8 умовних кадастрових гектарів на території Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0262521, виданого на підставі рішення Балтської районної державної адміністрації №14-А від 21 січня 2000 року. За свого життя, 03 квітня 2001 року, [PERSON] у Сінненській сільській раді Балтського району Одеської області склала заповіт, реєстр №33, в якому заповів своєму племіннику [PERSON] належний йому сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 4,8 умовних кадастрових гектарів серії ОД-03 №0262521, виданий на підставі рішення Балтської районної державної адміністрації №14-А від 21 січня 2000 року. В жовтні 2003 року [PERSON] замість сертифікату на право на земельну частку (пай) отримав на своє ім'я встановленого зразка державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №462335 на земельну ділянку площею 2,27 га, але, після цього змін до заповіту він не вніс, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і державним актом на право приватної власності на землю не існує. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв позивач, так як проживав разом з спадкодавцем на день його смерті, поховав дядька, але, отримати встановленим порядком свідоцтво про право на спадщину за заповітом він не може по причині того, що у заповіті предметом спадкування вказано сертифікат на право на земельну частку (пай), а в позивача на руках перебуває державний акт на право приватної власності на землю. Вказані вище обставини позбавили позивача права на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача до судового засідання не з'явилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, заперечень до заявлених вимог не має, просить справу розглянути за її відсутності у відповідності з вимогами законодавства України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що дядько позивача [PERSON] мав право на земельну частку (пай) розміром 4,8 умовних кадастрових гектарів на території Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0262521, виданого на підставі рішення Балтської районної державної адміністрації №14-А від 21 січня 2000 року, вище вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] у Сінненській сільській раді Балтського району Одеської області 03.04.2001 року заповів своєму племіннику позивачу [PERSON] (заповіт посвідчений секретарем Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр №33, заповіт ніким не змінено і не скасовано), в жовтні 2003 року взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримав встановленого зразка державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №462335, але, після цього він, по причині юридичної неосвіченості, не вніс змін до заповіту, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і державним актом на право приватної власності на землю не існує, що вказана обставина не є суттєво важливою при здійсненні права спадкування, заповіт в частині інших питань він не змінював і не скасовував, будучи людиною похилого віку, не маючи юридичної освіти, він не міг передбачити, що з отриманням державного акту заповіт буде недійсним, не бажав настання таких наслідків, в іншому випадку він би скасував заповіт, а як зазначалося вище - відомостей про зміну або скасування заповіту суд не має. Після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв його племінник позивач [PERSON], так як проживав разом з спадкодавцем на день його смерті, поховав дядька, але, отримати встановленим порядком свідоцтво про право на спадщину за заповітом він не може по причині того, що у заповіті предметом спадкування спадкодавцем вказано сертифікат на право на земельну частку (пай), а в позивача на руках перебуває державний акт на право приватної власності на землю. Таким чином, шляхом оцінки наданих доказів, суд дійшов висновку, що заповіт, складений [PERSON] 03.04.2001 року на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0262521, поширюється і на державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №462335, виданий на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 15 травня 2003 року №110/А-2003, що позивач, як спадкоємець за заповітом, має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді вище вказаної земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved