Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що між позивачем та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11048429000 від 28.09.2006 року з наступними змінами відповідно до додаткових угод № 1 від 03.12.2009 року та № 2 від 16.02.2010 року та додаткової угоди № 1 від 13.05.2015 року, відповідно до яких позивач надав відповідачу [PERSON] кредит - грошові кошти у розмірі 47 406 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача [PERSON], який зобов'язався повертати кредит у повному обсязі в терміни, встановленими графіком погашення кредиту, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 13.05.2025 року, за умови не застосування іншого терміну повернення кредиту. Сторони домовилися, що для ідентифікації договору в системі обліку може використовуватися також номер договору 11048429001 відповідно до п. 1 додаткової угоди № 1 від 13.05.2015 року. За користування кредитними коштами відповідач [PERSON] зобов'язався сплатити проценти у розмірі 10.30% річних, відповідно до п. 1.3.1 кредитного договору та з 13.05.2015 року у розмірі встановленому п. 22 додаткової угоди № 1 від 13.05.2015 року. Сторони домовилися, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строковї суми основного боргу, відповідно до п. 1 додаткової угоди від 13.05.2015 року. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику за період з моменту фактичного надання коштів і до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленим договором - п. 1.3 кредитного договору. Згідно з п. 7.1 кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь - яких грошових зобов'язань відповідач [PERSON] сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. В забезпечення виконання кредитного зобов'язання позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука відповідача [PERSON], згідно договору поруки № 45781 від 28.09.2006 року із змінами відповідно до додаткової угоди № 1 від 13.05.2015 року. Згідно до умов договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість, однак, свої зобов'язання не виконує. Станом на 05.12.2017 року заборгованість за кредитним договором № 11048429000 від 28.09.2006 року ( в системі обліку банку договір № 11048429001) становить: по кредиту та процентам у розмірі 20 641, 17 доларів США; пені у розмірі 4 489, 71 грн.; з яких: 18978,24 доларів США - заборгованість за кредитом; 1662, 93 доларів США - прострочена заборгованість за процентами; 1846,55 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 28.04.2017 року по 05.12.2017 року; 2643, 16 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 28.04.2017 року по 05.12.2017 року. На підставі викладеного, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 11048429000 від 28.09.2006 року ( в системі обліку банку договір № 11048429001) та процентам у розмірі 20641, 17 доларів США, пеню у розмірі 4 489, 71 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 8 493, 69 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про місце, час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення про їх виклик на сайті суду, заяви про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надходило, а тому суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідачів. 25 липня 2018 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись відповідно до вимог закону або договору. Судом встановлено, що 28.09.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11048429000 з наступними змінами відповідно до додаткових угод № 1 від 03.12.2009 року та № 2 від 16.02.2010 року та додаткової угоди № 1 від 13.05.2015 року, відповідно до яких позивач надав відповідачу [PERSON] кредит - грошові кошти у розмірі 47 406 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача [PERSON], який зобов'язався повертати кредит у повному обсязі в терміни, встановленими графіком погашення кредиту, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 13.05.2025 року, за умови не застосування іншого терміну повернення кредиту. Сторони домовилися, що для ідентифікації договору в системі обліку може використовуватися також номер договору 11048429001 відповідно до п. 1 додаткової угоди № 1 від 13.05.2015 року. За користування кредитними коштами відповідач [PERSON] зобов'язався сплатити проценти у розмірі 10.30% річних, відповідно до п. 1.3.1 кредитного договору та з 13.05.2015 року у розмірі встановленому п. 22 додаткової угоди № 1 від 13.05.2015 року. Сторони домовилися, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строковї суми основного боргу, відповідно до п. 1 додаткової угоди від 13.05.2015 року. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику за період з моменту фактичного надання коштів і до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленим договором - п. 1.3 кредитного договору. Згідно з п. 7.1 кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь - яких грошових зобов'язань відповідач [PERSON] сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. В забезпечення виконання кредитного зобов'язання позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука відповідача [PERSON], згідно договору поруки № 45781 від 28.09.2006 року із змінами відповідно до додаткової угоди № 1 від 13.05.2015 року. Відповідно до ст. 553 та ст. 554 ЦК України та п. п. 1.1.-1.5 договору поруки - поручитель зобов'язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором у повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя та позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов'язань по договору поруки. Згідно до умов договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість, однак, свої зобов'язання не виконує. Станом на 05.12.2017 року заборгованість за кредитним договором № 11048429000 від 28.09.2006 року ( в системі обліку банку договір № 11048429001) становить: по кредиту та процентам у розмірі 20 641, 17 доларів США; пені у розмірі 4 489, 71 грн.; з яких: 18978,24 доларів США - заборгованість за кредитом; 1662, 93 доларів США - прострочена заборгованість за процентами; 1846,55 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 28.04.2017 року по 05.12.2017 року; 2643, 16 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 28.04.2017 року по 05.12.2017 року., що підтверджується розрахунком, долученим до матеріалів справи (а.с. 59-67). В свою чергу банком свої зобов'язання, визначені в ст. 1054 ЦК України, щодо надання грошових коштів позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, виконано. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань боржником банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, з письмовою заявою про розірвання договору або проханням щодо зміни тарифів позичальник не звертався. Окрім того, в судове засідання відповідачі взагалі не з'явилися, не скористалися своїми правами, та не надав доказів по справі. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачами були порушені зобов'язання по кредитному договору, до наступного часу заборгованість не погашена, позивачем з свого боку виконані всі умови договору, права позичальника не порушені, позивачем давалась змога відповідачам в добровільному порядку погасити заборгованість, однак, ними вимоги позивача ігнорувались, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів зазначену суму заборгованості на користь позивача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на відповідачів.

Outcome: approved