Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 3600грн., посилаючись на те, що 12.12.2014 він, [PERSON] передав відповідачу, [PERSON] гроші в розмірі 3600грн. в рахунок майбутнього продажу йому будинку. Основною умовою отримання коштів було проведення та укладення угоди по продажу будинку до 12.01.2015. Відповідач ухиляється від повернення коштів. Направлена до відповідача претензія залишена без розгляду. Станом на день подання позову сума позики в розмірі 3600грн. не повернута, що стало причиною звернення з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з'явився. Від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Від неї на адресу суду надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному об'ємі. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповідно до копії розписки (а. с. 5) 12.12.2014 [PERSON] передав [PERSON] гроші в розмірі 3600грн. в рахунок майбутнього продажу йому будинку. Основною умовою отримання коштів було проведення та укладення угоди по продажу будинку до 12.01.2015. Сторони в порушення домовленості в подальшому не уклали між собою в належній формі договір купівлі-продажу спірного житлового будинку, а відповідачка не повернула отримані нею кошти. Відповідно до ч. 1ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Оскільки договір купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума є авансом, який підлягає поверненню позивачу. За таких обставин, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову про стягнення з відповідача 3600 грн. в рахунок сплаченого авансу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved