Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] (далі Квартира) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла [PERSON]. Відповідно до заповіту від 20.01.1995 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно якого належну їй Квартиру вона заповідала позивачу. На час смерті [PERSON] остання була єдиною власницею Квартири. Позивач звернулась до Одинадцятої харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на успадковану позивачем Квартиру було зареєстровано за відповідачем [PERSON] Будь-яких угод з відповідачем позивач про передачу йому права власності на успадковану Квартиру не укладала. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та доводи, викладені в позові, в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у його відсутність, суду не надав. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у його відсутність, суду не надав. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, спірна Квартира на момент смерті [PERSON] належала їй на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 25.10. 1994 року № 5-94-21598-х1, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду. [PERSON] померла [INFO] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. 20.01.1995 року [PERSON] укладено заповіт, згідно якого вона заповідає на випадок своєї смерті належну їй квартиру [ADDRESS] позивачу [PERSON] Заповіт посвідчено державним нотаріусом Одинадцятої харківської державної нотаріальної контори 20.01.1995 року, зареєстровано в реєстрі за № 3-318. Відповідно до довідки № 20885/2/07-05 від 19.11.2014 року, виданої КП «Жилкомсервіс» на запит суду щодо зазначення зареєстрованих осіб в спірній Квартирі за період з 01.03.2002 року по 01.10.2002 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована одна з 20.11.1973 року, померла [INFO], знята з реєстрації 27.03.2002 року. Як вбачається з даних спадкової справи № 995/02, після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини у встановлений чинним законодавством України строк звернулась позивач. Так, 13.09.2002 року позивачем подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] згідно вказаного вище заповіту, яка посвідчена 13.09.2002 року державним нотаріусом 11 ХДНК, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1673. Інших заяв не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 37519065 від 30.05.2014 року судом встановлено, що вказаний вище заповіт є чинним. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 37519086 від 30.05.2014 року судом також встановлено, що 13.09.2002 року 11 ХДНК дійсно була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна № 31632707 від 28.12.2014 року, власником спірної Квартири є відповідач [PERSON], на підставі заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.01.2013 року. Як вбачається з заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.01.2013 року по цивільній справі № 2027/18283/12, за [PERSON] визнано право власності за набувальною давністю на Квартиру. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25.06.2014 року вказане вище рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Згідно ст. 534 ЦК УРСР 1963 року, який регулював спірні правовідносини на час відкриття спадщини, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять,так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З досліджених доказів судом встановлено, що позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом та у встановлений законом строк прийняв спадщину, подавши до 11 ХДНК заяву про прийняття спадщини. Спадкове майно складається з квартири [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до висновку щодо обгрунтованості позовних вимог [PERSON] та вважає за необхідне визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved