Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані за адресою [INFO]янка Іванівського району Одеської області, який належить позивачу на праві приватної власності. Однак з 2012 року по теперішній час жодний з відповідачів не проживають за вказаною адресою, місцезнаходження їх позивачу невідоме, жодних стосунків позивач з відповідачами не підтримує, тому позивач просить суд визнати дану осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки це чинить йому перешкоди в розпорядженні своєю власністю. Позивач у судове засідання не зявився, проте надав до суду заяву про слухання справи без його участі, на позовних вимогах наполягав. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Іванівського районного суду Одеської області, отже відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України, є такими, які повідомлені про час та дату розгляду справи належним чином, заяв та клопотань до суду не надавали, відзиву не надіслали, про причини неявки не повідомили, тому суд визнає їх неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справи у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено наступне: житловий будинок за адресою вул. П. Осіпенко 72, с. Знамянка Іванівського району Одеської області належить на праві приватної власності позивачу, що підтверджується договором купівлі-продажу. З довідок про реєстрацію особи, виданої Знамянською сільською радою Іванівського району Одеської області, вбачається, що за адресою вул. П. Осіпенко 72, с. Знамянка Іванівського району Одеської області зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], але тривалий час не проживають там. [PERSON] є колишньою співмешканкою позивача, а [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є її дітьми від іншого шлюбу, що підтверджується письмовими показами свідків. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.71 ЖК України, при відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На теперішній час відповідачі відсутні за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік, що підтверджується довідкою сільською ради та показами свідків, позивач не може володіти, користуватися та розпоряджатися будинком, тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування будинком. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами, які прилучені до матеріалів справи, у відповідності до ст.72 ЖК України згідно якої в судовому порядку особа може бути визнаною такою, що втратила право користування житловим приміщенням, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 12,13,81 ЦПК України.

Outcome: approved