Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути на його утримання аліменти, посилаючись на те, що мати дитини, відповідно до її заяви, відмовилась забрати дитину з пологового будинку, таким чином, ухиляється від своїх обов,язків по вихованню дитини, долею дитини та станом її здоров,я не цікавиться. У підготовче судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судом ухвалено про розгляд справи без її участі. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Судом ухвалено про розгляд справи без участі відповідача. Третя особа у підготовче судове засідання не з,явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, протии позовних вимог не заперечує, просить задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідач [PERSON] в КЗ Криворізький міський клінічний пологовий будинок №1»ДОР» 26 січня 2016 року народила дитину і 29 січня 2016 року письмово відмовилась забрати її з пологового будинку (а.с.5). [PERSON], яка є матір,ю відповідача та бабою дитини надала заяву про відмову забрати онука в свою родину (а.с.9). На підставі рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради був складений запис № 162 від 23.02.2016 року про народження дитини [PERSON], [INFO] та видано свідоцтво про народження дитини, батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Відомості про дитину та її батьків внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.11-12). 16.03.2016 року виконком Інгулецької районної у місті ради як орган опіки та піклування прийняв рішення № 76 про надання малолітньому [PERSON], [INFO] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.14). Відповідно до рішення виконкому Інгулецької районної у місті ради як орган опіки та піклування від 20.04.2016 року № 107 про встановлення опіки над малолітнім [PERSON], [INFO], на дитину було встановлення опіку та призначено опікуна на підставі її заяви про бажання виконувати обов,язки опікуна дитини та влаштування малолітнього в її сім,ю на виховання та спільне проживання. Чоловік опікуна надав згоду на влаштування дитини до їх сім,ї (а.с.15). За змістом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2-5 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Факт самоусунення відповідача від батьківських обов'язків підтверджується наявною в матеріалах справи заявою, в якій відповідач відмовилася від своїх батьківських прав щодо її сина, а також визнала позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав (а.с.41). Крім того, згідно з висновком від 17.01.2018р. № 13, виконком Інгулецької районної у місті ради як орган опіки та піклування вважає доцільним в інтересах дитини позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її сина [PERSON], 2016 р.н.(а.с.40). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд вважає встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, оскільки даний факт визнаний відповідачем, не суперечить письмовим матеріалам справи, що згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її дитини. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про достатність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved