Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON]. Про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей та накладання арешту на житло та майно дітей. Позивач просить суд: 1) Позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 2)Позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] 3) Стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, на користь осіб або установ які будуть її утримувати. 4) Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] р.н у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, на користь осіб або установ які будуть її утримувати. 5)[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування до сімейних форм виховання. 6)Накласти заборону на відчуження житла за адресою: [ADDRESS], де зареєстровані та мають право користування житловим приміщенням [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] У мотивування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва (серія [NUMBER]) малолітня [PERSON], [INFO] зареєстрована за ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Тобто [PERSON] по відношенню до доньки є одинокою матір'ю. 28.10.2006 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво, видане виконкомом Демидіївської сільської ради Вишгородського району Київської області. Малолітній [PERSON], [INFO] в органах РАЦСу був зареєстрований лише в 2014 році, у віці 9 років. Даний дакт був здійснений батьками лише після проведення профілактичної роботи суб'єктів соціальної роботи. Батьками дитини відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (серія [NUMBER]) Відповідно до свідоцтва про народження (сарія [NUMBER]), виданого виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Вишгородського району, батьками малолітнього [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Наказом Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.12.2013 року № 46 діти поставлені на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків.Інформація від суб'єктів соціальної роботи Голосіївського району доводила факти невиконання [PERSON] та [PERSON], що порушувало права дітей. Малолітня [PERSON] здійснювала крадіжки. Спільно зі своїм братом [PERSON] жебракують під магазинами Голосіївського району. Діти гуляли вулицями району. Поверталися до батьків не раніше опівночі. В третьому класі малолітня [PERSON] почала пропускати уроки без поважних причин, не виконувала домашні завдання, не була підготовлена до уроків. Відповідно до інформації правоохоронних органів Голосіївського району малолітня [PERSON] понад два дні не ночувала вдома. Дитина була знайдена в приміщенні ТРЦ «Океан Плаза». Зі слів дитини, вона ночувала в під'їздах, вдень ходила по магазинам і каталася в тролейбусі. Зважаючи на цей факт на [PERSON] складено адміністративний протокол за ст.. 184 КУпАП. В 2015 році Солом'янським районним судом міста Києва [PERSON] засуджено за ч.2 ст. 304 Кримінального кодексу України. Відповідно до інформації школи малолітній [PERSON] до навчального закладу приходить брудний. Домашнє завдання не виконує. До багатьох уроків хлопчик не підготовлений в зв'язку з тим, що батьки не забезпечили дитину необхідним приладдям. Підготовкою домашнього завдання з [PERSON] батьки не займаються. Дуже рідко допомагає йому в цьому малолітня [PERSON]. В 2015 році малолітня [PERSON] взагалі не приступила до навчання. Представниками суб'єктів соціальної роботи встановлено, що [PERSON] доглядає молодшого брата, [PERSON]. У дівчинки педикульоз. В квартирі брудно, харчування відсутнє. По брудному посуду бігають мурахи. Постіль для дітей відсутня. В квартирі стоїть їдкий неприємний запах. Відповідно до інформації медичної установи Голосіївського району протягом 2015 року батьки малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] не обстежували. Діти потребують додаткового обстеження, імунопрофілактики та санаторного лікування. Проте батьки ігнорують спілкування з представниками медичних працівників. Враховуючи ці факти в листопаді 2015 року Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією видано розпорядження про негайне відібрання дітей у батьків у зв'язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров'я. Під час виконання цих розпорядчих документів [PERSON] повідомила, що готова співпрацювати з суб'єктами соціальної роботи для вирішення проблем, які сприяли складним життєвим обставинах. Написала письмове звернення до Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації щодо влаштування дітей до Центру соціально-психологічної реабілітації. 16.11.2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] були влаштовані до Центру соціально-психологічної реабілітації № 1 м. Києва, де проходили курс реабілітації до 29.04.2016 року. За цей період часу батьки влаштувалися на роботу, квартиру привели до нормального стану. Мати дітей систематично відвідувала психолога з метою підвищення батьківського потенціалу. Родина перебувала під соціальним супроводом Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Голосіївського району і виконувала всі рекомендації. За наслідками проведеної роботи, у зв'язку з позитивними змінами у відношенні батьків до виховання, дітей було повернуто на виховання [PERSON] та [PERSON]. Наказом Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 04.05.2016 року № 24 малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] знято з обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що відпали причини. В листопаді 2016 року суб'єктам соціальної роботи встановлено факт неналежного утримання та виховання дітей. На час обстеження в квартирі брудно, присутній неприємний запах, відсутні продукти харчування, в квартирі взагалі відсутня плита для приготування їжі. Малолітня [PERSON] не відвідує навчальний заклад. 17.11 2016 та 28.11.2016 року [PERSON] звернулася з письмовими заявами щодо влаштування її малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] до Центру реабілітації «Моя родина», створеного громадською організацією, що знаходиться в с. Хотів Київської області. Відповідно до звернення діти влаштовані у вищевказаний заклад. [PERSON] залишився проживати з батьками. За інформацією правоохоронних органів, 15.11.2016 року на вулиці без догляду дорослих було виявлено малолітнього [PERSON]. На [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Відповідно до наказу Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.11.2016 №58 діти повторно поставлені на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах у зв'язку з ухиленням їх батьків від виконання батьківських обов'язків. 16.03.2017 року до Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення, що відповідачі по справі третій день в квартирі з сторонніми особами розпивають спиртні напої, малолітній [PERSON] не виходить на вулицю. Батьки дитини перебувають в стані алкогольного сп'яніння. На цей факт Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією прийнято розпорядження від 16.03.2017 № 143 про негайне відібрання малолітнього [PERSON], [INFO] у батьків у зв'язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров'я. Під час виконання розпорядчого документа представниками Служби у справах дітей та правоохоронних органів встановлено, що батьки знаходяться в стані алкогольного сп'яніння, квартира захаращена, брудна, в однокімнатній кімнаті перебувають сторонні особи, які займають дитяче ліжко, в квартирі їдкий неприємний запах, речі всі розкидані. В кімнаті відсутнє світло. Дитина цілий день дивиться телевізор і спостерігає за вживанням алкогольних напоїв його батьками та іншими громадянами. Дитячих речей знайти було неможливо. За наслідками дитина була забрана у батьків і доставлена до дитячої лікарні м. Києва. 21.03.2017 року влаштована до Центру в с. Хотів, де знаходяться її старші брат і сестра. Враховуючи вищевикладене, є всі законні підстави притягнення громадян [PERSON] та [PERSON] до відповідальності в порядку п.2, ст. 164 Сімейного кодексу України - позбавлення батьківських прав відносно дітей. Відповідно до частини 2 статті 166 Сімейного кодексу України, батьки позбавлені батьківських прав не звільняються від обов'язку щодо утримання своїх дітей. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів повинні бути враховані всі істотні обставини. [PERSON] та [PERSON] - працездатного віку, відомості про розмір та джерела її доходів відсутні. Дані обставини є істотними, тому розмір аліментів, які потрібно стягнути з відповідача на утримання дитини, повинен бути визначений відповідно до частини 2 статті 182, частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України у вигляді 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідно до вікової категорії щомісяця. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримує,справу просить розглянути без їх участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання двічи не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем вимається стягнути з відповідачів розмір аліментів у дещо більшому розмірі чим це передюачено у СК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі, як батьки неповнолітньої дитини, без поважних причин, тривалий час не виявляляють по відношенню до дитини батьківської уваги та опіки та ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не цікавяться фізичним та психічним здоров'ям дітей. Відповідно до свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва (серія [NUMBER]) малолітня [PERSON], [INFO] зареєстрована за ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Тобто [PERSON] по відношенню до доньки є одинокою матір'ю. 28.10.2006 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво, видане виконкомом Демидіївської сільської ради Вишгородського району Київської області. Малолітній [PERSON], [INFO] в органах РАЦСу був зареєстрований в 2014 році, у віці 9 років. Даний дакт був здійснений батьками лише після проведення профілактичної роботи суб'єктів соціальної роботи. Відповідно до свідоцтва про народження (сарія [NUMBER]), виданого виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Вишгородського району, батьками малолітнього [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Наказом Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.12.2013 року № 46 діти поставлені на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків. В 2015 році малолітня [PERSON] взагалі не приступила до навчання. Представниками суб'єктів соціальної роботи встановлено, що [PERSON] доглядає молодшого брата, [PERSON]. У дівчинки педикульоз. В квартирі брудно, харчування відсутнє. По брудному посуду бігають мурахи. Постіль для дітей відсутня. В квартирі стоїть їдкий неприємний запах. В листопаді 2015 року Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією видано розпорядження про негайне відібрання дітей у батьків у зв'язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров'я. Під час виконання цих розпорядчих документів [PERSON] повідомила, що готова співпрацювати з суб'єктами соціальної роботи для вирішення проблем, які сприяли складним життєвим обставинах. Написала письмове звернення до Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації щодо влаштування дітей до Центру соціально-психологічної реабілітації. 16.11.2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] були влаштовані до Центру соціально-психологічної реабілітації № 1 м. Києва, де проходили курс реабілітації до 29.04.2016 року. За цей період у зв'язку з позитивними змінами у відношенні батьків до виховання, дітей було повернуто на виховання [PERSON] та [PERSON]. Наказом Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 04.05.2016 року № 24 малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] було знято з обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що відпали причини. Але відповідачі належних висновків для себе не зробили. В листопаді 2016 року суб'єктам соціальної роботи знов було встановлено факт неналежного утримання та виховання дітей. 17.11 2016 та 28.11.2016 року [PERSON] звернулася з письмовими заявами щодо влаштування її малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] до Центру реабілітації «Моя родина», створеного громадською організацією, що знаходиться в с. Хотів Київської області. Відповідно до звернення діти влаштовані у вищевказаний заклад. [PERSON] залишився проживати з батьками. За інформацією правоохоронних органів, 15.11.2016 року на вулиці без догляду дорослих було виявлено малолітнього [PERSON]. На [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Відповідно до наказу Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.11.2016 №58 діти повторно поставлені на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах у зв'язку з ухиленням їх батьків від виконання батьківських обов'язків. 16.03.2017 року до Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення, щодо невиконання відповідачами своїх батьківських обов'язків.На цей факт Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією прийнято розпорядження від 16.03.2017 № 143 про негайне відібрання малолітнього [PERSON], [INFO] у батьків у зв'язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров'я. Під час виконання розпорядчого документа представниками Служби у справах дітей та правоохоронних органів встановлено, що батьки знаходяться в стані алкогольного сп'яніння, квартира захаращена, брудна, в однокімнатній кімнаті перебувають сторонні особи, які займають дитяче ліжко, в квартирі їдкий неприємний запах, речі всі розкидані. В кімнаті відсутнє світло. Дитина спостерігає за вживанням алкогольних напоїв його батьками та іншими громадянами. Дитячих речей у дитини немає. За наслідками дитина була забрана у батьків і доставлена до дитячої лікарні м. Києва. 21.03.2017 року влаштована до Центру в с. Хотів, де знаходяться її старші брат і сестра. 12.05.2017 року Голосіївською районною державною адміністрацією було розглянуто протокол Комісії з питань захисту прав дитини, від 04.05.2017 (протокол № 6), та прийняте рішення про необхідність позбавлення батьківських прав відповідачів щодо їх малолітніх дітей.(а.с.54-56). Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. за приписом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За приписом ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст.165 СК України позивач, має право на звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до частини 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, батьки позбавлені батьківських прав не звільняються від обов'язку щодо утримання своїх дітей, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial