Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що вона є власником жилого будинку жилою площею 39,9 кв. м по [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці розміром 525 кв.м на підставі договору купівлі-продажу , який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Головатенко О.В. 20.06.2000 року, реєстровий № 1270. У даному житловому приміщенні з 11.03.2014 року зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON] , який є колишнім чоловіком доньки позивача. З грудня 2016 року відповідач в будинку не проживає та не з`являється, особисті речі та майно відповідача у будинку відсутні. Відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, будинком не цікавиться. Реєстрація і не проживання відповідача у вказаному будинку перешкоджає позивачу у повному обсязі здійснювати своє право володіння, користування і розпорядження майном. Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком. В судове засідання позивач не з`явилася, надав клопотання розглядати позовну заяву без її участі, на фіксуванні процесу технічними засобами не наполягає, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. У зв`язку з відсутністю сторін у судовому засіданні, суд ухвалює у справі заочне рішення у порядку ст. 280-284 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом установлено, що позивач є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 525 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Головатенко О.В. за реєстровим номером 1270. Згідно з відповіддю на запит Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 19.06.2018 № 01-71/3535, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 11.03.2014 року. Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу від 30.10.2010 року, актовий запис 49, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Виконкомом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області. Згідно письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] від 23.05.2018 року, посвідчених головою квартального комітету № 80 [PERSON] , [PERSON] не мешкає за адресою [ADDRESS] , з грудня 2016 року. Таким чином, реєстрація відповідача у будинку і його не проживання в ньому перешкоджає власнику реалізовувати надані законом права вільно розпоряджатися належним майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved