Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 23.06.2010 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 4400,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконав умови договору, у зв`язку з чим, станом на 31.01.2019 року утворилась заборгованість за кредитом в загальній сумі 123403,84 гривень, яка складається з: заборгованості по кредиту 4389,91 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом 119013,93 гривень. Оскільки в добровільному порядку відповідач суму заборгованості не сплачує, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом порушених прав. Просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість станом на 31.01.2019 року в загальній сумі 123403,84 гривень, яка складається з: заборгованості по кредиту 4389,91 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом 119013,93 гривень, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 гривень. Ухвалою суду від 19.04.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Позивачем отримано копію ухвали про відкриття провадження, що підтверджується матеріалами справи. Представник позивача Кіріченко Р.А., що діє на підставі довіреності, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення суду у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, проте у відкрите судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку. Судом встановлено, що 23.06.2010 року між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 4400,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 України , яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно до ч. 1 ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками,а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтями 526,\~530 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Стаття 617 ЦК України\~встановлює, що особа не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у випадку відсутності у боржника необхідних коштів. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі п.1ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно розрахунку, проведеного позивачем, станом на 31.01.2019 року утворилась заборгованість за кредитом в загальній сумі 123403,84 гривень, яка складається з: заборгованості по кредиту 4389,91 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом 119013,93 гривень з 23.06.2010 року по 30.07.2018 року. Також судом встановлено, що термін дії картки виданої [PERSON] визначено до 04/14, що підтверджується довідкою наданою позивачем. (а.с.52) Згідно з п.п. 2.1.1.2.11, 2.1.1.2.12 Умов та Правил картка діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицевій стороні картки (включно). Забороняється використання картки (її реквізитів) із закінченим строком дії. По закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), за зверненням клієнта до банку згідно діючим тарифам. Перевипуск картки на новий строк здійснюється при дотриманні клієнтом умов обслуговування картки, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що після квітня 2014 року картка [PERSON] не перевипускалась. У своїй постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, предметом якої був спір за позовом банківської установи про стягнення заборгованості за кредитним договором, Верховний Суд України зазначив, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 686/6697/16-ц. Виходячи з наведеного, зобов`язання [PERSON] повернути кредитні кошти за договором б/н від 23 червня 2010 року настали у травні 2014 року по закінченню строку дії виданої картки. Отже, суд вважає, розглядаючи справу у межах доводів позову, що суми до стягнення, нараховані позивачем поза строком дії картки (з травня 2014 року), не охоплюються положеннями укладеного між сторонами кредитного договору б/н від 23 червня 2010 року, а отже не можуть бути стягнуті з [PERSON] як кредитні зобов`язання саме за цим договором. За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність факту порушення відповідачем умов кредитного договору, а як наслідок і про обґрунтованість наявної заборгованості лише станом на квітень 2014 року (строк завершення дії картки) по кредиту 302,84 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом 414,78 гривень. Таким чином\~ заборгованість відповідача перед позивачем по кредиту становить\~ 717,62 гривень, яка складається з наступного: заборгованість по кредиту 302,84 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом 414,78 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову суд стягує з відповідача\~\~на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог 717,62 гривень х 1921,00 гривень / 123403,84 гривень, що становить 11,17 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial