Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить в рахунок погашення частини заборгованості відповідача перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за договором про відкриття кредитної лінії № МБИ108/22 від 06 травня 2008 року в сумі 73 971 675 грн.15 коп., з яких: сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту 2 380 999 грн. 95 коп, сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 6 616 327 грн. 05 коп., сума строкової заборгованості по процентам - 76 477 грн. 28 коп., сума простроченої заборгованості по процентам - 10 457 003 грн.59 коп., пеня - 54 440 867 грн.28 коп., звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме: нежитлове приміщення дієтїдальні та прилягаючого до неї приміщення магазину №178, що знаходиться за адресою місто Знамянка Кіровоградської області, вулиця Тополина, будинок 27, загальною площею 511,6 кв.м., позначене за планом літерою «А»; житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою місто Знамянка Кіровоградської області, вулиця 70 років Жовтня, будинок 27, загальною площею 155,8 кв.м., житловою площею 90,7 кв.м.; земельну ділянку, площею 0,0600 га, що знаходиться за адресою: місто Знамянка Кіровоградської області, вулиця 70 років Жовтня, 27, за кадастровим номером 3510600000:50:008:0001, які належать на праві власності відповідачу шляхом визнання права власності на зазначене майно за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», за наступною ціною: нежитлове приміщення дієтїдальні та прилягаючого до неї приміщення магазину вартістю 117 200 грн., житловий будинок з надвірними будівлями вартістю 174 100 грн., земельну ділянку вартістю 44 600 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач та його представник позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Суд, заслухваши у судовому засіданні пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № МБИ1-08/22 від 06 травня 2008 року укладеного між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», і [PERSON] та додаткових угод до нього, останньому надано кредит у сумі 369000,00 доларів США з оплатою процентної ставки 17 % річних з остаточним строком повернення до 04 травня 2018 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, [PERSON] за договором іпотеки № МБИ1-08/22-3, посвідченим приватним нотаріусом Знам'янського міського нотаріального округу [PERSON] 06 травня 2008 року за реєстровим № 599 передав в іпотеку банку належне йому на праві власності майно - нежитлове приміщення дієтїдальні та прилягаючого до неї приміщення магазину №178, що знаходиться за адресою: місто Знамянка, вулиця Тополина, будинок 27, загальною площею 511,6 кв.м., позначене за планом літерою «А»; житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: місто Знамянка, вулиця 70 років Жовтня, будинок 27, загальною площею 155,8 кв.м., житловою площею 90,7 кв.м. Крім того, 01 жовтня 2008 року між сторонами було укладено іпотечний договір № МБИ1-08/22-32, посвідчений приватним нотаріусом Знамянського міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 1686, за умовами якого іпотекодавцем було передано в іпотеку банку в якості забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за договором про відкриття кредитної лінії № МБИ1- 08/22 від 06 травня 2008 року, зі змінами згідно додаткової угоди № 2 від 30 вересня 2008 року на суму 369 000,00 доларів США належну йому на праві власності земельну ділянку, площею 0,0600 га, що знаходиться за адресою: місто Знамянка, вул. 70 років Жовтня, 27, за кадастровим номером З 510600000:50:008:0001. У звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе кредитних зобовязань за вказаним вище кредитним договором, Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області у справі №2-54/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», від імені та в інтересах якого діє філія «Придніпровське регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було ухвалене рішення, яким з відповідачів солідарно стягнуто 5 696 019 грн. 88 коп. Вказане рішення залишено без змін судом апеляційної інстанції та набрало законної сили. Проте, рішення суду не виконано, заборгованість за кредитним договором не погашена та станом 18 січня 2016 року складає 73 971 675 грн. 15 коп., у тому числі:сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 2 380 999,95 грн.; сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 6 616 327 грн. 05 коп.; сума строкової заборгованості по процентам - 76 477 грн. 28 коп., сума простроченої заборгованості по процентам - 10 457 003 грн. 59 коп.; пеня- 54 440\~867 грн. 28 коп. Згідно зі звітами про незалежну оцінку іпотечного майна, вартість приміщення дієтїдальні складає 117155 грн. 59 коп., житлового будинку 174100 грн., земельної ділянки 44600 грн. На адресу відповідача 05 серпня 2015 року за вих. №31.13.35-53 направлялася письмова вимога в порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку», про погашення у місячний строк кредитної заборгованості та повідомлено про початок процедури звернення стягнення на заставне майно, у разі невиконання вимоги про сплату боргу. Частною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч.ч.1,3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано ст.39 вказаного Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону. Можливість виникнення права власності за рішенням суду\~ЦК України\~передбачає лише у статтях 335 та 376 Кодексу. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч.1\~ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Пунктами 11.1,11.2 договору іпотеки від 06 травня 2008 року та пунктами 12.1, 12.2 договору іпотеки від 01 жовтня 2008 року, передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса та застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. А також згідно із застереженнями про задоволення вимог іпотекожержателя, що місться у вказаних пунктах договорів. Умовами іпотечних договорів також визначено, що задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється шляхом передачі йому права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання за кредитним договором у порядку встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку» або продажу іпотекодержателем від свого імені прдмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку встановленому ст.38 цього закону. Як зясовано в судовому засіданні, сторони не застосовували позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а також нотаріусом не вчинено виконавчого напису, що передбачено умовами договору іпотеки як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя. Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є позасудовим способом врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки і суд не наділений повноваженнями вирішувати вказане питання таким способом. Наведене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 30 березня 2016 року у справі № 6-1851цс15, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою при застосуванні норм матеріального права у подібних правовідносинах. З огляду на зазначене та з урахуванням принципу диспозитивності, вимоги іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення його вимог у спосіб, який ним визначено, а саме шляхом визнання за ним права власності на предмети іпотеки, задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed