Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], зазначивши, що відповідачі були зареєстровані у вказаній квартирі на підставі ордеру на житлове приміщення, який був виданий на імя його бабусі [PERSON] 03 листопада 2016 року [PERSON] померла. На теперішній час він проживає та зареєстрований у вказаній квартирі, несе витрати по її утриманню. При цьому, відповідачі з 2007 року в квартирі не проживають, їх речей в квартирі не має, претензій щодо проживання в квартирі не предявляють, а тому можуть бути визнані такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням. В судове засідання позивач не зявився, від його представника надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, наполягає на задоволенні позовних вимог. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявились, не повідомили суд про причини неявки, про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за їх відсутності, а також відзив на позов від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Як вбачається з матеріалів справи, 12 січня 1990 року рішенням виконкому № 1/3 було вирішено видати ордер на житлове приміщення № 11968 на імя [PERSON], а саме на квартиру [ADDRESS], з зазначенням складу родини: [PERSON] донька та [PERSON] донька /а.с.5/. 03 листопада 2016 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-ЖС № 364808, актовий запис 1820 /а.с.4/. Після смерті своєї бабусі [PERSON], яка померла 03 листопада 2016 року позивач мав намір оформити свої спадкові права, однак йому повідомили, що [PERSON] за час життя не приватизувала квартиру. Відповідно до\~ст.\~5\~Закону України\~«Про приватизацію\~ державного\~житлового фонду»,\~квартири (будинки)\~передаються наймачеві\~та членам\~його сім'ї\~безоплатно. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Позивач у своєму позові зазначає, що з дня свого народження, а саме з 06 серпня 1995 року він мешкає у квартирі розташованій за адресою: [ADDRESS] /а.с.3/. Факт постійного проживання позивача у зазначеній квартирі також підтверджується копією договору про реструктуризацією заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території укладений 08 жовтня 2018 року між КП «Житломасив» та [PERSON] /а.с.7/. Відповідачі зареєстровані в [INFO], що підтверджується відповіддю відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 123 від 10 січня 2019 року та № 483 від 29 січня 2019 року /а.с.12,14/. Згідно довідки старшої по будинку від 11 грудня 2018 року [PERSON] та [PERSON] не мешкають за адресою: [ADDRESS] з 2007 року. Усі витрати повязані з утримання квартири несе [PERSON] /а.с.6/. Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що з 2007 року та по теперішній час, відповідачі в квартирі [ADDRESS] не проживають, їх речей та іншого майна в квартирі немає, вимог щодо проживання у вказаному квартирі відповідачі не предявляли, в квартирі не зявлялись. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає можливим визнати відповідачів такими, що втратили право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved