Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі кредитного договору № б/н від 19.11.2007 відповідачу був наданий кредит у розмірі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач за кредитним договором свої зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.10.2017 має заборгованість за договором в сумі 72648,55 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 4357,03 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 61253,87 грн, заборгованості за пенею та комісією 3102 грн, штрафу (фіксована частина) 500 грн, штрафу (процентна складова) 3435,65 грн, які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати. Представник позивача підтримав вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі, про що надав суду заяву. Відповідач у судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідача також не надходило. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 22.03.2018 згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 19.11.2007 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до тарифів та умов якого відповідачу наданий кредитний ліміт в сумі 8000 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8-13). При оформленні кредитної картки позичальник була ознайомлена і погодилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, що підтверджується її підписом на анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» (а.с.7). Умовами передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн і 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с.11). В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання виконувала не у повному обсязі, передбачені умовами договору платежі вносила несвоєчасно, тому станом на 31.10.2017 утворилась заборгованість за договором в розмірі 72648,55 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 4357,03 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 61253,87 грн, заборгованості за пенею та комісією 3102 грн, штрафу (фіксована частина) 500 грн, штрафу (процентна складова) 3435,65 грн, що підтверджено розрахунком позивача (а.с. 4-6). Після встановлення вказаних обставин суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов'язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого кредиту. З матеріалів справи вбачається, що станом на 31.10.2017 позичальник в порушення умов договору належним чином не виконала свої договірні зобов'язання, у встановлені строки суму кредиту не повернула, на даний час також ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором становить 65610,90 грн та складається з: заборгованості за кредитом 4357,03 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 61253,87 грн, яка й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення пені та комісії, а також штрафів, то суд зазначає наступне. З огляду на положення пункту третього частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з частиною другою статті 551 цього ж кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Дослідивши та вивчивши умови кредитного договору б/н від 19.11.2007, укладеного між сторонами по справі, а також Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку, суд зазначає, що в них не передбачено умов щодо щомісячного нарахування банком пені та комісії у розмірі 50 грн чи 100 грн. При цьому суд зазначає, що поняття пені та комісії є різними за своєю правовою природою, а тому вони не можуть нараховуватись одним платежем. Таким чином нарахована позивачем сума пені та комісії у розмірі 3102 грн\~ стягненню з відповідача не підлягає. Стосовно вимог позивача в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 500 грн та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій, то суд зазначає, що банк правомірно використав своє право на їх нарахування, оскільки Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено їх нарахування, тому позовні вимоги в частині стягнення штрафів є обґрунтованими. Однак з урахуванням того, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимог в частині стягнення пені та комісії в розмірі 3102 грн, тому штраф (процентна складова) буде складати до стягнення 3280,55 грн (65610,90 грн х 5%). Підсумовуючи вище викладене суд зазначає, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором в наступному розмірі: 4357,03 грн - заборгованість по кредиту, 61253,87 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн - штраф (фіксована частина), 3280,55 грн - штраф (процентна складова). Всього сума до стягнення складає 69391,45 грн. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до вимогст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1528,27 грн з розрахунку: 69391,45 грн х 1600 грн / 72648,55 грн = 1528,27 грн.

Outcome: partial