Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на його користь матеріальні шкоду, завдану злочином в сумі 4415, 00 гривень та витрати по справі судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебувало кримінальне провадження про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України за обвинуваченням [PERSON], [PERSON]. Вказаним злочином, в ніч з 23 на 24 жовтня 2012 року, відповідачами було скоєно крадіжку пов'язану з проникнення до приміщення Васильківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 Васильківської міської ради Київської області, в результаті якої ними були викрадені мультимедійний комплекс , ноутбук «Тошиба», веб-камера,та спричинено шкоду на загальну суму 6415 гривень. Позивач, посилаючись на те, що відповідачами в продовж судового слідства відшкодована лише частина матеріальних збитків в сумі 2000 гривень, вироком суду від 13.03.2014 року відповідачів визнано винними у скоєнні зазначених вище злочинів, але заявлений ним цивільний позов залишено без розгляду, просить суд стягнути з відповідачів залишок суми матеріального збитку в розмірі 4415 гривень та витрати зі сплати судового збору за рішенням суду. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі та їх представник вимоги позову визнали та не заперечували щодо стягнення з них на користь позивача матеріальні шкоду, завдану злочином в сумі 4415, 00 гривень та витрати по справі судового збору. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення вимог позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до змісту ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З положень п. 7,18 Постанови Пленуму Верховного суду УРСР від 31.03.1989 року № 3 № «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» вбачається, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. При розгляді даного позову суд, згідно з роз'ясненням, даним у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року № 11 «Про судове рішення» визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами і зібраними з ініціативи суду. Судом достовірно встановлено, що 23.10.2012 року в нічний час [PERSON], вступивши у злочинну змову з [PERSON] та маючи намір на таємне викрадення чужого майна, підійшли до одного з вікон ЗОШ № 1, м. Василькова, де за допомогою металевого лома пошкодили металопластикове вікно одного з класів школи та проникли до приміщення. Де шляхом пошкодження вхідних дверей кабінету директора школи, проникли до нього, звідки таємно викрали майно, яке перебуває на балансі позивача, а саме: ноутбук «Тошиба» вартістю 2576 гривень; мультимедійний проектор «Бенк МП» вартістю 3789 гривень, веб камеру вартістю 50 гривень. Після цього, вказані особи з місце вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим позивачу спричинили матеріальну шкоду на загальну суму 6415 гривень. Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2014 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України та призначено відповідне покарання. Однак позов директора Васильківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 Васильківської міської ради Київської області Пишної С.М. на суму 7895 гривень, який ухвалою cуду від 14.05.2013 року було залишено без руху - залишено без розгляду та роз'яснено право звернення до суду в порядку цивільного судочинства ( а.с.30-45). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальні справі, що набрав законної сили обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок. Актом Васильківської загальноосвітньої школу І-ІІІ ступенів № 1 Васильківської міської ради Київської області про результати перевірки завданої шкоди шкоді невідомими зловмисниками, складеного комісією на підставі наказу директора № 282 від 24.10.2012 року встановлено підтверджено факт викрадення заявлених позивачем речей (а.с.4). Згідно довідки бухгалтерії відділу освіти Васильківської міської ради встановлено, що на баласні ЗОШ № 1 рахуються наступні основні засоби: ноутбук «Тошиба» - ціна 2800 грн., знос -224 грн.; мультимедійний проектор BENG MP 514- ціна 4942 грн., знос - 1153 грн. монітор ЛОС 980 грн. (а.с.5). Сторонами в судовому засіданні підтверджено факт часткового погашення відповідачами боргу в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином 2000 гривень. Таким чином, відповідачами має бути відшкодована матеріальна шкода в розмірі 4415 гривень, оскільки її розмір в цій частині повністю доведений та обґрунтований. На підставі ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений ним та документально підтверджений судовий збір розмірі 243,60 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved