Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг в розмірі 20 000,00 грн., відсотки в розмірі 3350грн., 3% річних в розмірі 254грн. 81коп., інфляційні втрати в розмірі 672грн. 90коп., пеню в розмірі 1523грн. 57коп., посилаючись на те, що 27.03.2015р. дав в борг відповідачу 10000 грн., 17.04.2015р. дав в борг відповідачу 10 000грн., які відповідач зобов'язався повернути з відсотками протягом місяця, однак своїх зобов'язань не виконав і гроші до цього часу не повернув. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день слухання справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації відповідно до ст. 74 ч. 5 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 27.03.2015р. відповідач взяв в борг у позивача 10 000,00грн., які зобов'язався повернути з відсотками протягом місяця, 17.04.2015 року відповідач повторно взяв в борг у позивача 10 000,00грн., які зобов'язався повернути з відсотками. Дані договори позики сторони уклали у простій письмовій формі /ас 6/. Однак відповідач до цього часу свої зобов'язання не виконав та гроші не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.ст. 525,526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Оскільки договорами позики не встановлений розмір процентів, проте відповідачем він визнаний в сумі 3 350грн., що підтверджується роздруківкою переписки сторін /ас 7-8/, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість по договору позики з відсотками в розмірі 23 350грн. Також у зв'язку з порушенням грошового зобов?язання з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних за період з 28 березня по 31 серпня 2016р. в розмірі 254грн. 81коп. (20 000грн. х З%:365 х 155днів) та інфляційні втрати за цей же період в розмірі 672грн. 90коп. (20 000грн х 101х103,5х100,1х99,9х99,9 - 20 000грн.). Позовна вимога позивача про стягнення пені в розмірі 1 523грн. 57коп. задоволенню не підлягає, оскільки договорами, укладеними сторонами, сплата пені не передбачена. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial