Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з 25.10.1990р. по 01.07.2009р. знаходився в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають трьох дітей : доньку [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO]. 01.07.2009року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.02.2010року з позивача на користь відповідачки, на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] та сина [PERSON], було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів щомісячно. До вересня 2010року діти мешкали разом з матірю , до того ж він будував будинок і для дітей в нього не було відповідних умов. Наприкінці серпня - початку вересня 2010року син [PERSON] виявив бажання проживати разом з позивачем. Дитина обгрунтовувала своє бажання проживати разом з батьком тим, що мати не виконувала своїх обов'язків стосовно дитини. З жовтня 2011року до позивача переїхала донька [PERSON]. Донька пояснила, що мати не інтересувалась її життям, не виконувала своїх материнських обов'язків по вихованню, піклуванню за нею. Коли діти проживали з матірю позивач сплачував аліменти на користь матері на утримання нповнолітніх дітей. 06.07.2012року позивач звернувся до суду із заявою про встановлення місця проживання дітей з ним, і зняття з нього обов'язку сплачувати аліменти, стягнення аліментів з відповідачки на його користь на утримання неповнолітніх дітей, які вже на той час постійно проживали разом з ним. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 29.04.2013р. позовні вимоги [PERSON] було задоволено, рішенням суду було визначено місце проживання дітей разом з батьком, встановлено, що діти після розірвання шлюбу проживали разом з батьком, внаслідок встановлення факту проживання дітей з батьком, припинено стягнення з позивача аліментів, та стягнуто аліменти з відповідачки на утримання дітей на його користь. Рішенням Апеляційного суду Донецької області було встановлено факти постійного проживання дітей [PERSON] та [PERSON] ,після припинення батьками шлюбних відносин, за власним бажанням разом з батьком, знаходження на його вихованні . Одразу після того, як діти почали проживати поряд з ним, він звернувся до відповідного органу опіки та піклування в с. Іллічівському Першотравневого району з заявою, в якій вказав, що діти проживають поряд з ним. До місця його проживання, і місця знаходження дітей, приходили комісії з Іллічівської сільської ради, складали акти, якими було встановлено, що діти мешкають поряд з батьком, для них утворені всі умови для проживання та розвитку, батько виховує їх , піклується ними. Оскільки , з часу, коли діти почали постійного проживати разом з батьком , і до ухвалення рішення Апеляційним судом Донецької області - з позивача утримувались аліменти на користь відповідачки,на утримання дітей, але на розвиток, виховання та їх утримання ці кошти відповідачка [PERSON] не використовувала, тому [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просить зобов'язати відповідачку повернути йому суму грошових коштів, яка була виплачена по зобов'язанням про сплату аліментів за період з 01.02.2011р. по 29.04.2013р. у сумі 17 558 гривень11 копійок, шляхом стягнення вказаної суми з відповідачки. Період вказано з урахуванням строку позовної давності. Раніш, рішенням Апеляційного суду Донецької області від 29.04.2013р. було встановлено факт постійного проживання дітей разом з батьком, але не було встановлено період. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до суду з'явились, позов підтримали, надали аналогічні пояснення у відповідності до заявлених вимог, просили позов задовольнити у повному обсязі. У зв'язку з неявкою в судове засідання відповідачки [PERSON] не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON],будучи належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явилась, про причини неявки не повідомила. Тому суд, вважаючи причину неявки не поважною, за згодою позивача здійснив заочний розгляд справи. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду надали аналогічні пояснення, згідно яких вбачається, що вони входили до складу комісій, які відвідували житло позивача - будинок [ADDRESS]. В даному будинку з вересня 2010року постійно проживає син позивача [PERSON] [INFO], а з жовтня 2011року донька [PERSON] [INFO]. Діти охайні, доглянуті, в будинку є всі умови для їх розвитку, проживання, у кожного окрема кімната. У розмові з дітьми було встановлено, що вони не бажають повертатися до матері, яка за ними не доглядає, не інтересується їх життям, проблемами, до батька становляться з повагою та любов'ю . Також зі слів дітей з'ясували, що одяг, особисті речі, витрати пов'язані з додатковим навчанням та їх розвитком несе лише батько, мати не приймає участі в даних витратах. Свідок [PERSON], яка є донькою позивача і як неповнолітній свідок була допитана в присутності представника опікунської ради при виконкомі Іллічівської сільської ради [PERSON], суду пояснила, що з початку вересня 2010року разом з батьком почав проживати її брат [PERSON], а з жовтня 2011року до батька переїхала і вона. Мати не займалась їх з братом вихованням, навчанням та розвитком. За час проживання з матір'ю, в неї виникли проблеми з навчанням, вона відставала від своїх однокласників в навчанні по деяким предметам , мати не переймалась її проблемами. В жовтні 2011року мати поїхала з будинку де вони разом проживали - [ADDRESS] на цілий місяць, і залишала її одну. В зв'язку з чим, вона звернулась до батька, який забрав її до себе. З часу, коли вона почала проживати в будинку батька, мати не витрачала гроші на її та брата одяг, особисті речі для навчання та розвитку, не сплачувала додаткове навчання. Лише з 2014року мати почала сплачувати її заняття зі спорту. Речі, одяг, комп'ютер, телефони, ліки все сплачує та сплачував з часу їх переїзду лише батько, мати витрат не несла. Свідок [PERSON], який є зятем позивача, суду пояснив, що родину [PERSON] знає з 2009року. З повагою відноситься до позивача. Діти знаходяться повністю на вихованні та утриманні у батька, з матірю проживати не бажають, відповідачка вихованням та утриманням дітей не займається. [PERSON] почала проживати у батька з жовтня 2011року, а [PERSON] з вересня 2010року. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є хрещеним батьком [PERSON], родину [PERSON] знає з 1991року. Знає, що діти переїхали до батька у зв'язку з тим, що мати ними не займалась, не виконували своїх обов'язків по їх вихованню. [PERSON] почала проживати у батька з жовтня 2011року, а [PERSON] з вересня 2010року. Діти повністю знаходяться на утриманні батька, мати не несе і не несла витрат на виховання та утримання і розвиток дітей. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено письмовими матеріалами справи , що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області від 29 квітня 2013року було визначено місце проживання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] разом з батьком [PERSON] за адресою : [ADDRESS]. З [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку починаючи з 06.07.2012р.. Припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-10) Згідно актів обстеження житлово-побутових умов , складених комісією Іллічівської сільської ради Першотравневого району, встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Санітарні та житлово-побутові умови належні(а.с.16-19). Протоколом засідання опікунської ради від 03.09.2012року та постановою Першотравневого РВ МУ МВС України в Донецькій області від 07.10.2011р. було встановлено, що з вересня 2010року [PERSON] мешкає разом з батьком [PERSON] за адресою : [ADDRESS](а.с.11-12,20) Виконавчий лист виданий Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області 12 лютого 2010р., на утримання аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] було направлено до бухгалтерії підприємства де працює позивач (а.с.14-15, 21) Також між Маріупольським міжрайонним управлінням водного господарства та ВДВС Першотравневого РУЮ було складено акт звірки нарахувань та перерахувань аліментів з [PERSON] за період з 2011р. по 2013р. (а.с.22) Згідно ст.. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Таким чином, законом передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Цей обов'язок ретельно виконував позивач , шляхом сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку. Також встановлено, що з вересня 2010року по 29.04.2013р. позивач сплачував аліменти на утримання неповнолітніх дітей на користь відповідачки, але дані грошові кошти не були використані за призначенням - на утримання дітей. Мати не витрачала суму отриманих аліментів на виховання, розвиток, утримання неповнолітніх дітей, діти проживали окремо від неї . Відповідно до ст. 1212 ЦК України - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.3 ст.1212 ЦК України - положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України - не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Але в зв'язку з тим, що спірна сума виконаного зобов'язання по сплаті аліментів була проведена не добровільно, а примусово, суд вважає, що норми ст.. 1215 ЦК України не застосовуються до вимог позивача. Таким чином, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, в частині стягнення грошових коштів з відповідачки на користь позивача, які були нею отримані в ході виконання зобов'язання по сплаті аліментів позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей, у сумі 17 558гривень11 копійок за період з 01 лютого 2011року по 29 квітня 2013року, з урахуванням строку позовної давності. Задовольняючи позов в частині стягнення грошових коштів , суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 243гривні 60 копійок На підставі викладеного,

Outcome: approved