Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів посилаючись на те, що на підставі рішень: Комунарського районного суду м. Запоріжжя, від 22.08.2011 року, справа № 2-2829/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на мене покладено обов'язок сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі % частини заробітку(доходів); 2.Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2013 року, справа № 333/2287/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на мене покладено обов'язок сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку(доходів). На даний час він працює спеціалістом-землевпорядником Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Його заробітна плата за період з 06.08.2015 року по 31.12.2015 року, згідно довідки, виданої Таврійською сільською радою №07 від 15.01.2016 року, без вирахування ПДФО, ЄСВ. воєнного збору та інших обов'язкових платежів, складає 10123 грн. 43 коп. Він своєчасно та у повному обсязі сплачує аліменти, відповідно до рішень Комунарського районного суду від 22.08.2011 та від 28.05.2013 року. На цей час його дохід складається з заробітної плати за вирахуванням податків, обов'язкових платежів. Сума доходів, яка залишається для його снування є такою, що недостатня для нормальної життєдіяльності та не дозволяє сплачувати аліменти в такому розмірі. У звязку з чим просить зменшити розмір призначених аліментів за рішеннями Коумнарського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2011 року та 28.05.2013 року. Представник позивача наполягала на задоволенні позовної заяви з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача заперечувала на задоволенні позовної заяви. Суд вислухав представника позивача, представника відповідача, дослідив письмові матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частині від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання, що до розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, що в нашому випадку відсутнє. На підставі рішень: Комунарського районного суду м. Запоріжжя, від 22.08.2011 року, справа № 2-2829/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на мене покладено обов'язок сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі % частини заробітку(доходів); 2.Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2013 року, справа № 333/2287/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на мене покладено обов'язок сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку(доходів). На даний час він працює спеціалістом-землевпорядником Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Його заробітна плата за період з 06.08.2015 року по 31.12.2015 року, згідно довідки, виданої Таврійською сільською радою №07 від 15.01.2016 року, без вирахування ПДФО, ЄСВ. воєнного збору та інших обов'язкових платежів, складає 10123 грн. 43 коп. Згідно розрахунку державного виконавця Щеткіної А.С. позивач має заборгованість по аліментам у розмірі 6826, 19 гривень за період з січня 2015 року по серпень 2016 року по рішенню суду № 333/2287/13-ц. Тому посилання позивача на відсутність заборгованості не відповідають дійсності. Відповідно до вимог ст.ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, законодавець покладає обовязок на батьків спільно утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Однак доказів про погіршення матеріального становища позивач не надав. Крім того, з відомостей наданих суду стало відомим, що позивач переведений на працю до Головного управління Державної фіскальної служби Одеської області з 17.02.2016 року. У звязку з вище викладеним суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів. Тим більше посилання позивача на низьку лише заробітну плату за місцем його роботи не позбавляє його обовязку утримувати своїх дітей. Крім того, вказані в позовній заяві підстави (низький заробіток, рівень матеріального становища) були враховані в рішеннях суду при призначенні аліментів, а тому не можуть бути взяті за основу при розгляді даної справи бо з часу призначення аліментів матеріальне становище позивача не змінилося. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed