Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, які згідно рішення Бориславського міського суду Львівської області від 09.02.2017року, ухваленого у справі № 438/1269/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, яким стягнуто із [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 грудня 2016 року до досягнення дітьми повноліття. Стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 09.02.2017 року шлюб між ним та відповідачем було розірвано, а також вирішено даним рішенням стягувати з нього, [PERSON] на користь відповідача [PERSON] на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Вказані аліменти сплачує вчасно, заборгованості по спліт аліментів не має. Крім того, весь цей час додатково по мірі можливості матеріально помагає синам. З 2019 року, перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON] , з якою [INFO] народився син [PERSON] та проживають разом однією сім`єю. Крім цього, на його утриманні перебувають непрацездатні особи, які досягли пенсійного віку, а саме батьки: Батько - [PERSON] , [INFO] , та мати - [PERSON] , [INFO] . Обидва досягай пенсійного віку та відповідно до ст. 202 СК України зобов`язаний надавати таку допомогу. Позивач працює в Бориславській філії ПАТ «Укрнафта» управління нафтопромислового сервісу на посаді Коваль на молотах і пресах та заробітна плата за місяць в середньому становить 11000 грн., інших доходів не має, а тому його фінансова можливість утримувати синів зменшилася, оскільки фінансові ресурси повинні бути розподілені на всіх дітей, а на його утриманні ще знаходяться новостворена сім`я, а саме новонароджений син та дружина [PERSON] яка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а також його батьки, які досягли пенсійного віку та проживають разом з ним. В судовому засіданні позивач [PERSON] у судовому засіданні не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності,позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задоволити. Не заперечив прти винесення судом заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву. Крім того, відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України справа розглянута у її відсутністі. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи письмову заяву представника позивача розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи - заочно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 09.02.2017 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Крім цього, відповідно до даного рішенням стягується з позивача на користь відповідача [PERSON] на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. З 2019 року, позивач перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON] . В шлюбі [INFO] народився син [PERSON] , з якими позивач проживає разом однією сім`єю. Крім цього, на його утриманні перебувають непрацездатні особи, які досягли пенсійного віку, а саме батьки: Батько - [PERSON] , [INFO] , та мати - [PERSON] , [INFO] . Обидва досягай пенсійного віку та відповідно до ст. 202 СК України зобов`язаний надавати таку допомогу. Позивач має постійне місце праці, працює ковалем на молотах і пресах Бориславськії філії ПАТ «Укрнафта», Заробітна плата за місяць в середньому становить 11000 грн., інших доходів не має, відповідно фінансова можливість позивача утримувати синів зменшилася, оскільки на його утриманні знаходяться новостворена сім`я: новонароджений син та дружина [PERSON] яка не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а також батьки позивача, які досягли пенсійного віку та проживають разом з ним. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину. \~ \~ \~ \~Виконавчий лист № \~ \~ \~ \~438/1269/16-ц виданий 21.02.2017року Бориславським міським судом Львівської області про стягнення із [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 грудня 2016 року до досягнення дітьми повноліття підлягає відкликанню. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При зверненні до суду із даним позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., проте, враховуючи прохання позивача про залишення судових витрат за ним, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 192 СК України та

Outcome: approved