Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачі є мешканцями квартири [ADDRESS]. Позивач надає відповідачам послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води. Відповідачі користуються наданими послугами, однак їх вартість своєчасно не оплачують, в звязку з чим станом на 1 травня 2016 р. виникла заборгованість на суму 3 638 грн. 15 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідачів витрати на сплату судового збору в сумі по 689 грн. з кожного. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на задоволення позову. Відповідачі в судове засідання не зявились, надавши заперечення проти позову та заяву про застосування позовної давності. В запереченні проти позову відповідачі зазначили, що позовні вимоги не визнають, оскільки позивач не надав доказів нарахування заборгованості, виписок зі свого рахунку, на який відповідачі сплачували кошти за спожиті послуги, довідок щодо діючих тарифів, неправильно розрахував суму витрат на сплату судового збору. Крім того, відповідачі просять застосувати позовну давність до вимог про стягнення заборгованості за квітень-червень 2013 р. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними документами встановлено, що відповідачі є мешканцями квартири [ADDRESS]. (а.с. 9) У відповідності зі ст. 11 ч.1 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно зі ст. 13 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). В судовому засіданні встановлено, що позивач надає мешканцям квартири [ADDRESS] вказані житлово-комунальні послуги, в звязку з чим сторони перебувають у договірних відносинах з надання послуг. У відповідності зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст. 20 ч.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач, зокрема, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З наведених підстав суд вважає, що відповідачі повинні сплатити позивачеві заборгованість за надані житлово-комунальних послуги в солідарному порядку відповідно до ст. 1190 ЦК України. При визначені розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачів, суд приймає до уваги наступне. Згідно наданим позивачем даним, заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг у відповідачів виникла з 30 квітня 2013 р. та станом на 1 травня 2016 р. складає 3 638 грн. 15 коп. (а.с. 6-7) Відповідачі подали до суду заяву про застосування позовної давності. Заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач звернувся до суду 10 серпня 2016 р., початок перебігу позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України рахується з 10 серпня 2013 р. Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У відповідності зі ст. 264 ч.2, 3\~ ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. В судовому засіданні встановлено, що у серпні 2014 р. позивач звертався до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги централізованого опалення, постачання гарячої води. Ухвалою судді від 14 серпня 2014 р. у видачу судового наказу за заявою Концерну «Міські теплові мережі»\~ відмовлено. (а.с. 8) Враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові судової палати у цивільних справах від 21 січня 2015 р. у справі № 6-214цс14, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності, суд вважає, що подання позивачем\~ заяви\~ про видачу судового наказу у серпні 2014 р. перериває позовну давність.\~ З наведених підстав перебіг позовної давності слід рахувати з 1 серпня 2011 р. за три роки до подачі заяви про видачу судового наказу. Згідно розрахунку, наданому позивачем, заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг у відповідачів за період з 30 квітня 2013 р. до 1 травня 2016 р. складає 3 638 грн. 15 коп. (а.с. 6-7), які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача\~ солідарно. Задовольняючи позов про стягнення вказаної заборгованості, суд не приймає до уваги заперечення відповідачів про те, що позивач не надав доказів нарахування заборгованості, виписок зі свого рахунку, на який відповідачі сплачували кошти за спожиті послуги, довідок щодо діючих тарифів, з наступних підстав. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Всупереч зазначеним вимогам процесуального закону відповідачі не надали суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень до позову, проте відповідач надав суду належні та допустимі докази, що підтверджують наявність договірних відносин з відповідачами, надання їм послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, розмір заборгованості за надані послуги. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 1\~378 грн., що становить по 462 грн. 33 коп. з кожного (1\~378 : 3).

Outcome: approved