Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , яким просить визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на земельну ділянку, загальною площею 2,6450 гектарів, кадастровий номер 2325284000:05:002:0021 за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Очеретуватської сільської ради Токмацького району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позов обґрунтовує наступним. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області від 19.09.2011 р. Родинні відносини між позивачем та батьком позивача [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським рай бюро РАЦС м. Запоріжжя від 09.10.1954 р., копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] виданим Очеретуватським сільськ. РАЦС Токмацького району від 26.01.1954 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Полеводінської с/радою, Пугачевського району, Саратовської області від 24.11.1962 р. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка, що знаходиться на території Очеретуватської сільської ради Токмацького району, Запорізької області, площею 6,34 га., що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 025692 від 02.03.2001 року, кадастровий номер 2325284000:05:002:0021. 28.07.2004 року [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт, за яким заповів належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, розташовану на території Очеретуватської сільської ради Токмацького району Запорізької області, площею 6.34 гектарів, надану йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №025692 виданого Очеретуватською сільською радою Токмацького району Запорізької області 02.03.2001 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №470 позивачу та брату позивача [PERSON] , [INFO] в рівних частках кожному. Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Токмацького районного нотаріального округу Запорізької області Султан Т.Г. та зареєстровано в реєстрі за №781. Також, спадкоємицею, яка має право на обов`язкову частку у спадщині є сестра позивача [PERSON] . [INFO] , яка є особою пенсійного віку. Останнє місце проживання [PERSON] було за адресою: [ADDRESS] . Спадщину позивач прийняв, у встановлений шестимісячний строк, шляхом подачі заяви до Новоазовської державної нотаріальної контори Донецької області, с/с 16/2012. 09.10.2019 року позивач звернувся до державного нотаріуса Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори, який виконує обов`язки державного нотаріуса Новоазовської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 6,34 га., що знаходиться на території Очеретуватської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яка залишилась після померлого [PERSON] . Проте нотаріусом було надано позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 1/02-31 від 09.10.2019 року та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постанова була обґрунтована тим, що спадкова справа № 16/2012, яка заведена після смерті [PERSON] зберігається у архіві Новоазовської державної нотаріальної контори за адресою: [ADDRESS] , до якого не має доступу, оскільки він розташований на території, яка є тимчасово окупованою і не має можливості з`ясувати коло спадкоємців, як того вимагає п. 1,2 гл. 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Таким чином, оформити спадщину через нотаріальну контору та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не має можливості, так як спадкова справа № 16/2012, яка заведена після смерті [PERSON] , зберігається в архіві Новоазовської державної нотаріальної контори, яка розташована на тимчасово окупованій території, тому позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді від 30.03.2020 р. позовну заяву прийняти до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.08.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, відзив на позов не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, відзив на позов не надала. Заслухавши думку представника позивача, суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області від 19.09.2011 р. Родинні відносини позивача з батьком [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським рай бюро РАЦС м. Запоріжжя від 09.10.1954 р., копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] виданим Очеретуватським сільськ. РАЦС Токмацького району від 26.01.1954 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Полеводінської с/радою, Пугачевського району, Саратовської області від 24.11.1962 р. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка, що знаходиться на території Очеретуватської сільської ради Токмацького району, Запорізької області, площею 6,34 га, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №025692 від 02.03.2001 року, кадастровий номер 2325284000:05:002:0021. 28.07.2004 року [PERSON] склав заповіт за яким заповів належну йому на праві приватної власності земельну ділянку розташовану на території Очеретуватської сільської ради Токмацького району Запорізької області, площею 6.34 гектарів, надану йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №025692 виданого Очеретуватською сільською радою Токмацького району Запорізької області 02.03.2001 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №470 позивачу та брату позивача [PERSON] , [INFO] в рівних частках кожному. Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Токмацького районного нотаріального округу Запорізької області Султан Т.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 781. Також, спадкоємицею, яка має право на обов`язкову частку у спадщині є сестра позивача [PERSON] . [INFO] , яка є особою пенсійного віку. Останнє місце проживання [PERSON] було за адресою: [ADDRESS] . Спадщину позивач прийняв, у встановлений шестимісячний строк, шляхом подачі заяви до Новоазовської державної нотаріальної контори Донецької області, с/с 16/2012. 09.10.2019 року позивач звернувся до державного нотаріуса Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори, який виконує обов`язки державного нотаріуса Новоазовської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 6,34 га., що знаходиться на території Очеретуватської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яка залишилась після померлого [PERSON] . Проте нотаріусом було надано позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 1/02-31 від 09.10.2019 року та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постанова була обґрунтована тим, що спадкова справа № 16/2012, яка заведена після смерті [PERSON] зберігається у архіві Новоазовської державної нотаріальної контори за адресою: [ADDRESS] , до якого не має доступу, оскільки він розташований на території, яка є тимчасово окупованою і не має можливості з`ясувати коло спадкоємців, як того вимагає п. 1,2 гл. 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вказані відомості підтверджуються копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 1/02-31 від 09.10.2019 року, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 04.08.20 та відповіддю на запит суду від Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори. Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особа, визначені в заповіті. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Outcome: partial