Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 66210,48 грн., судові витрати в сумі 662,10 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 15.09.2006 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № DNH4KS70620874, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 9709,20 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, станом на 27.01.2014 року, має заборгованість в сумі 66210,48 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 6423,60 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 23623,13 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 32534,68 грн., штрафів - 500,00 грн., та 3129,07 грн. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій справу просив розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився, належно сповіщений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.09.2006 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № DNH4KS70620874, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 9709,20 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов (а.с.5, 7-10). Згідно розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором станом на 27.01.2014 року, має заборгованість в сумі 66210,48 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 6423,60 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 23623,13 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 32534,68 грн., штрафів - 500,00 грн., та 3129,07 грн. (а.с.3-4). Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, встановлюється договором, законом, або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України пеня та штраф як різновид неустойки обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежного виконання зобов'язання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до вимог 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved