Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати пункт 2 Рішення №2507-31/2018 Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області від 23.10.2018 p. про зобов`язання [PERSON] забрати свої матеріальні цінності з озера в с. Соснівка до 01.12.2018р. В обґрунтування свої позовних вимог зазначає, що Листом №1 від 20.09.2018 року позивач звернувся до відповідача із проханням укладення із ним договору оренди земельної ділянки на підставі Закону України «Про оренду землі». 23 жовтня 2018 року Давидівською сільською радою об`єднаної територіальної громади прийнято рішення №2507-31/2018 «Про розгляд колективного звернення жителів сіл Соснівка, Волиця, Бережани та звернення ФОП [PERSON] », яким Давидівська сільська рада ОТГ вирішила: 1. Відмовити гр. [PERSON] в передачі в оренду земельної ділянки, площею 2,3534 га в [ADDRESS] . Зобов`язати [PERSON] забрати свої матеріальні цінності з озера в с. Соснівка до 01.12.2018 року; 3. Віділу земельних ресурсів Давидівської ОТГ провести необхідну процедуру по виставленні на аукціон на право оренди земельної ділянки площею 2,3534 га в [ADDRESS] . Контроль за виконанням даного рішення покласти на голову постійної комісії з питань земельних відносин, будівництва, архітектури та просторового планування [PERSON] . Із вказаним рішенням позивач не погоджується, вважає його протиправним у зв`язку із тим, що він користується земельною ділянкою під озером площею 2,3534 га розташованої в селі Соснівка на території Чишківської сільської ради Пустомитівського р-ну Львівської області на підставі договору суборенди земельної ділянки від 28.09.2007 року, зареєстрованого в Пустомитівському районному відділі Центру ДЗК про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 02.10.2007 року за №:04:07:458:00492. Рішенням №56 від 20.10.2006 року Чишківська сільська рада надала дозвіл СПД-ФО [PERSON] передати в суборенду земельну ділянку під озеро площею 2,3534 га для риборозведення СПД-ФО [PERSON] , тобто позивачу. На виконання цього рішення між [PERSON] та позивачем, згідно вимог законодавства був укладений вищевказаний договір суборенди. За умовами цього договору Орендар передав, а Суборендар прийняв в суборенду земельну ділянку під озером, виділену в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку, площею 2,3534 га та прилеглої до нього території, розташовану в селі Соснівка на території Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Договір суборенди укладався за погодженням сторін, терміном до 19 червня 2023 року. Відповідач, не зважаючи на наявний договір суборенди земельної ділянки, діючи всупереч Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» прийняв 23 жовтня 2018 року незаконне те невмотивоване рішення №2507-31/2018, яким порушив права позивача як землекористувача. Окрім цього відповідно до листа Чишківської сільської ради від 01.02.2016 року преважне право оренди земельної ділянки пл.2,3534 га, яке виникло на підставі договору оренди, перейде до Суборендаря за договором суборенди земельної ділянки, а саме до Позивача за даною позовною заявою, у разі не надання спадкоємцями орендаря відповідних документів. А тому враховуючи ці норми законодавства всі рішення Чишківської сільської ради є чинними на сьогоднішній день. Позивач звертаючись в суд з даним позовом має намір вирішити цивільний правовий спір з Давидівською сільською радою об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області щодо права користування земельною ділянкою під озером площею 2,35 га для риборозведення, тобто існує спір про право, а тому правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами цивільного судочинства. 28.11.2018 року відкрито провадження у справі. 29.11.2018 року задоволено клопотання про забезпечення позову, шляхом зупинення дії рішення №2507-31/2018 Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області від 23.10.2018 року «Про зобов`язання [PERSON] забрати свої матеріальні цінності з озера в с. Соснівка до 01.12.2018 року» в частині п. 2 про зобов`язання [PERSON] забрати свої матеріальні цінності з озера в с. Соснівка до 01.12.2018 року. 03.01.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача, в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позову, в обґрунтування зазначаючи, що чинне законодавство встановлює, що передача земельних ділянок в оренду, які перебувають у державній або комунальній власності, передбачає проходження певної процедури, а тому Давидівська сільська рада ОТГ при визначенні орендаря озера в с. Соснівка зобов`язана провести земельні торги відповідно до положень ст. 51 Водного Кодексу України. Таким чином рішення Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області №2507-31/2018 від 23.10.2018 відповідає вимогам закону та не підлягає скасуванню. 15.03.2019 року надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що користується спірною земельною ділянкою на підставі договору суборенди від 28.09.2007 року, який є чинним, не визнавався недійсним, не розривався та не припинявся, а тому проведення процедури прилюдних торгів чинним законодавством не передбачено у такому випадку. Таким чином, оскільки у Договорі оренди земельної ділянки від 19.06.2003 року не передбачено випадки розірвання договору в односторонньому порядку, а тому в силу вимог ст. 525, 651 ЦК України та ст.31 ЗУ «Про оренду землі», такий договір розірвати в односторонньому порядку є неможливо. На думку позивача, достроково розірвати договір оренди землі можливо лише за рішенням суду. Відповідач не звертався до суду про розірвання договору оренди земельної ділянки від 19.06.2003 року, рішення суду про його розірвання не має. Окрім того, позивач користується даною земельною ділянкою і сплачує орендну плату, що доводить безпідставність заперечення відповідачем позову. Цивільні права й обов`язки фізичної особи, зокрема, право власності та право оренди на земельну ділянку, набуваються та здійснюються у порядку реалізації цивільної дієздатності цієї особи. Тому наявність у орендаря [PERSON] статусу підприємця не може свідчити про те, що з моменту його державної реєстрації як фізичної особи-підприємця він виступає в такій якості у всіх правовідносинах, зокрема і щодо набуття в оренду земельної ділянки. Таким чином, договір оренди від 19.06.2003 року не може бути припиненим з підстав припинення орендарем фізичної особи-підприємця, оскільки орендар не позбавляється набутих раніше цивільних прав і обов`язків фізичної особи, зокрема і права оренди на земельну ділянку, придбану для здійснення підприємницької діяльності. Відтак, єдиною обставиною, яка встановлена в ухвалі від 20.10.2016 р. апеляційним судом Львівської області є факт укладення договору оренди між Чишківською сільською радою та [PERSON] як суб`єктом господарювання. Жодних інших преюдиційних фактів в рішеннях судів не встановлено. Більше того, слід відзначити те, що суд не надавав оцінки договору, його не досліджував у засіданні, оскільки він не входив до предмету доказування. Пустомитівський районний суд у рішенні від 13 жовтня 2014 року по справі №450/30001/13-ц встановив, що [INFO] помер орендар земельної ділянки [PERSON] . Його син отримав на своє ім`я три свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та є єдиним спадкоємцем спадкового майна останнього. Враховуючи вищезазначене у порядку спадкування може передаватися право користування земельною ділянкою, а відтак договір оренди землі не може вважатися в силу вимог ст.1218 ЦК України та ст.7 ЗУ «Про оренду землі» припиненим. Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення (№2507-31/2018 від 23.10.2018 року) відповідач всупереч вимогам закону позбавив позивача права користування земельною ділянкою, на якій розташовані об`єкти позивача, а також рибопосадковий та маточний матеріал для розведення риби, відповідно до цільового призначення водного об`єкта, який розташований на земельній ділянці. Більш того, відповідач приймаючи оскаржуване рішення суперечить своїм попереднім - рішенням Чишківської сільської ради №56 від 20.10.2006 року «Про надання дозволу СПД-ФО [PERSON] передати в суборенду земельну ділянку СПД-ФО [PERSON] », а також рішення виконавчого комітету Чишківської сільської ради №53 від 26.05.2011 року «Про дозвіл на підключення подачі електричної енергії ФОП [PERSON] на території ставка в с. Соснівка Пустомитівського району Львівської області». 16.04.2019 року у доповненнях до відзиву представник відповідача зазначає, що договір оренди і відповідно договір суборенди втратив чинність з 30.11.2012 року, оскільки [INFO] помер [PERSON] . Так як договір оренди укладено між Чишківською сільською радою та [PERSON] , який виступав суб`єктом господарювання, а не з фізичною особою, а тому у зв`язку із смертю [PERSON] підприємницька діяльність припинена і відповідно до п.5 договору оренди вважається розірваним. 18.12.2012 року [PERSON] , як спадкоємець батька звернувся до Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області з вимогою переоформити договір оренди на нього, та в подальшому 01.08.2013 року в нести в такий зміни у зв`язку із смертю орендаря. Дана заява розглянута 30.08.2013 року на пленарному засіданні XIX сесії Чишківської сільської ради, проте заява не набрала достатньої кількості голосів. Відповідно до п.5 договору оренди від 19.06.2003 року передбачено одну з підстав розірвання договору - припинення діяльності орендаря. Отже, договір суборенди земельної ділянки має похідний і залежний характер від договору оренди та його умов. За змістом положень ч. 3 і 4 ст. 8 Закону, відповідно до яких строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. Чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється у разі припинення договору оренди, після чого земельна ділянка повертається орендодавцеві відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону Суборендар та його господарська діяльність на земельній ділянці перебувають в абсолютній залежності від сторін первинного договору - оренди. Чинність договору суборенди в будь-якому випадку припиняється в момент припинення договору оренди. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, просить суд такий задоволити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засідання позов заперечив, дав пояснення аналогічні наведеним у відзиві та доповненні до відзиву. Третя особа та представник третьої особи позов заперечили, просили в задоволенні такого відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Згідно з ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ч.1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положень ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 19.06.2003 року між Чишківською сільською радою та приватним підприємцем Чайковським Михайлом [PERSON] (свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності № 477, видане Пустомитівською райдержадміністрацією 19.06.1998 року) було укладено договір оренди земельної ділянки (під озером) площею 2,3534 га та прилеглої до нього території, що розташована в с. Соснівка на території Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на підставі рішення сільської ради № 42 від 06.05.2003 року. Згідно п. 2.2 договору земельна ділянка була надана в оренду терміном на 20 років, з дня нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору в Чишківській сільській раді Пустомитівського району Львівської області. 19.06.2003 року даний договір оренди був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Леон М.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2304 та зареєстрований в Чишківській сільській раді за № 3, про що в книзі записів державної реєстрації договорів вчинено запис. 08.09.2007 року між суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] та суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] укладено договір суборенди земельної ділянки (під озером) площею 2,3534 га. та прилеглої до нього території, що розташована в с. Соснівка на території Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. [INFO] помер [PERSON] . Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі», а також ст. 781 ЦК України, однією з підстав припинення договору оренди є смерть фізичної особи - орендаря. Відповідно до ч. 2 ст. 781 ЦК України, договір найму припиняється у разі ліквідації юридичної особи, яка була наймачем або наймодавцем. Відповідно до п. 5 Договору оренди від 19.06.2003 року передбачено одну з підстав розірвання договору припинення діяльності орендаря. Договір оренди був укладений між Чишківською сільською радою та [PERSON] , як суб`єктом господарювання, зі смертю останнього, підприємницька діяльність припинена, і відповідно до п.5 договору оренди договір вважається розірваним, в зв`язку з чим відсутні будь-які обставини, які б допускали перехід до спадкоємців [PERSON] прав орендаря земельної ділянки, в порядку спадкування за [PERSON] . Відповідно до ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму. Відповідно до ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про оренду землі» у разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Таким чином, Договір оренди від 19.06.2003 року є припиненим з моменту припинення діяльності ФОП [PERSON] , який був орендарем, у зв`язку із смертю фізичної особи, з 30.11.2012 року. Разом з тим, укладений між позивачем ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] договір суборенди земельної ділянки, який за своєю природою є похідним та визначеним межами дії Договору оренди від 19.06.2003 року припинив свою дію 30.11.2012 року. Враховуючи, що договір оренди землі 19.06.2003 припинено до 01 січня 2013 року, а саме 30.11.2012 року, державна реєстрація припинення права оренди земельної ділянки у Державному реєстрі прав не проводиться, оскільки орендні правовідносини закінчились до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно з ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Частиною першою ст. 124 ЗК України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. За змістом частини 2 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. За змістом ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Згідно з ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко- економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно- територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 2 ст. 134 ЗК України передбачено випадки, коли не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності. Таким чином, ЗК України встановлює, що передача земельних ділянок в оренду, що перебувають у державній або комунальній власності, передбачає проходження певної процедури. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, судом встановлено, що правовідносини між позивачем щодо користування спірною земельною ділянкою як суб`єктом господарювання та органом місцевого самоврядування як власником спірної земельної ділянки, не врегульовані відповідно до вимог чинного законодавства та вийшли за межі правового регулювання у зв`язку із припиненням первісного договору оренди, що зумовило припинення договору суборенди земельної ділянки, стороною якого був позивач - ФОП [PERSON] . З огляду на вищенаведене, рішення Давидівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області №2507-31/2018 від 23.10.2018 відповідає вимогам закону, а позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у представлених суду доказах, а тому в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed