Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та третьої особи в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що 30.11.1998 року ним, [PERSON], та членами його родини [PERSON], [PERSON] приватизовано квартиру, за адресою: [ADDRESS], про що Лозівською міською радою Харківської області видане свідоцтво про право власності на житло. У вказаній квартирі зареєстровані він та [PERSON], але за вказаною адресою відповідач не проживає більше семи років. В квартирі його особистих речей не має, не оплачує комунальні послуги та не несе інших витрат по утриманню зазначеної квартири. З 2011 року його син, [PERSON] зареєстрований та проживає в Російській Федерації, за адресою: [ADDRESS]. Окрім цього, ними вирішено продати квартиру, але відповідач не має можливості приїхати в м.Лозова Харківської області, для здійснення процедури купівлі-продажу та зняття з реєстрації місця проживання в Україні, через брак коштів, в зв'язку з чим надав йому довіреність на продаж даної квартири. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1998 року, виданого Лозівською міською радою Харківської області, квартира, за адресою: харківська область, [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради від 13.06.2017 року, у квартирі, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] і [PERSON] (а.с.12). У відповідності до ст.71 ч.1 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Всі обов'язки з оплати комунальних послуг позивач виконує самостійно, утримує квартиру в належному стані. Згідно ст.72 Житлового Кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені законом строки, провадиться у судовому порядку. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» на ствердження вибуття на інше постійне місце проживання суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання, зокрема повідомлення про те у листах, розписках, переадресуванні кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих п.10 Постанови «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року, у справах щодо визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У зв'язку з вищенаведеним, суд вважає, що відповідач [PERSON] не проживав в квартирі, за адресою: [ADDRESS], понад шість місяців без поважних причин, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не здійснював, а тому він втратив право на користування жилим приміщенням. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved