Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь борг за договором позики від 26 липня 2020 року у розмірі 1611720 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі договору позики від 26 липня 2020 року передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 1660500 грн, що згідно курсу НБУ (27,675 грн. за 1 долар США) еквівалентно 60000 доларів США. Позичальник зобов`язувався повернути позику до 01 червня 2021 року. Факт передачі коштів підтверджується розпискою від 23 липня 2019 року. Зобов`язання [PERSON] були забезпечені договором поруки від 26 липня 2020 року, що укладений між позивачем та ПП «Ілона-Транс». Однак, позичальник не виконав належним чином свої зобов`язання, передбачені договором щодо повернення позики, ігнорує його вимоги щодо повернення суми позики. 16.06.2021 поручителем отримано його вимогу щодо сплати суми боргу. Однак, в порушення вимог договору поруки від 26.07.2020 ПП «Ілона-Транс» не виконало взятих на себе зобов`язань. Просить позов задоволити. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 04 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 05 жовтня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, 04.10.2021 від нього через канцелярію суду надійшло клопотання у якому він просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 15.09.2021 від нього надійшла заява в якій він зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача ПП «Ілона-Транс» в судове засідання не з`явився, 31.08.2021 подав клопотання в якому просить відмовити в задоволенні позову, розгляд справи проводити без його участі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно ст.205\~ЦК України\~правочин може\~вчинятися усно\~або в\~письмовій (електронній)\~формі.\~Сторони мають\~право обирати\~форму правочину,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно з ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26.07.2020 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] надав [PERSON] позику у розмірі 166500 грн., що згідно курсу (27,675 грн. за 1 долар США) еквівалентно 60000 доларів США. Позика надана терміном до 01 червня 2021 року. Факт передачі [PERSON] коштів підтверджується письмовою розпискою від 23.07.2019. Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за договором позики між позивачем та відповідачем Приватним підприємством «Ілона-Транс» укладено договір поруки від 26 липня 2020 року. Згідно договору поруки ПП «Ілона-Транс» несе солідарну відповідальність перед позивачем за невиконання зобов`язань [PERSON] по договору позики. Згідно п.3.1 договору поруки, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно із боржником за неналежне виконання боржником забезпеченого зобов`язання. 15.06.2021 позивачем направлено відповідачам вимогу про повернення коштів. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України). Крім того, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п.5.2 договору позики, позика повертається позичальником у готівковій формі в національній валюті, з врахуванням курсу на момент повернення коштів. Беручи до уваги те, що згідно договору позики позичальником є відповідач [PERSON] , який доказів належного виконання умов договору не надав, та враховуючи умови договору поруки, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з врахуванням курсу НБУ на день ухвалення рішення у розмірі 1576320 грн. Згідно із ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача. Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 5675 грн. з кожного із відповідачів.

Outcome: approved