Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 24 січня 2014 року відповідач позичив в нього грошові кошти в сумі 40 000,00 грн. і зобов'язався повернути борг у строк до 24.06.2014 р., про що надав власноручно написану розписку. Крім того, 26.04.2014 року відповідач позичив у нього грошові кошти в сумі 8000 доларів США і зобов'язався повернути борг у строк до 01.09.2014 року. На теперішній час відповідач кошти не повернув. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 276895 грн. в рахунок погашення суми боргу за договорами позики від 24 січня 2014 року та 26 квітня 2014 року з урахуванням індексів інфляції, а також 3% річних. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий кур'єр», причини неявки у судове засідання не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. 09.06.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.01.2014 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 40 000 грн. і зобов'язався повернути борг у строк до 24.06.2014 р., про що надав розписку(а.с.15). 26.04.2014 [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 8000 доларів США і зобов'язався повернути борг до 01.09.2014 року. Розписка написана відповідачем власноручно (а.с.16). Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. До теперішнього часу борг за цими розписками не повернутий. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином з відповідача за позикою від 24 січня 2014 року підлягає стягненню сума основного боргу 40 000,00 грн., 3 відсотки річних за 26 місяців, з липня 2014 по серпень 2016 року, що складає 2 600,00 грн. та інфляційні втрати за 26 місяців, з липня 2014 по серпень 2016 року у розмірі 26 800,00 грн., а всього 69 400,00 грн. За позикою від 26 квітня 2014 року підлягає стягненню 207 495,14 грн. З відповідача на підставі ст.88 ЦПК України також підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2 768,95 грн,, сплачений останнім при поданні позову (а.с.29). На підставі викладеного,

Outcome: approved