Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 45977,91 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON], укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-13502-270713, згідно якою позивачем встановлено ліміт кредитної лінії на суму 27200 грн. Всупереч норм цивільного законодавства та умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала, не повернула отримані кошти та не сплатила нараховані відсотки. В зв'язку із чим просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була належно повідомлена про час і місце розгляду справи, а тому згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, що 27.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» і [PERSON], укладено кредитний договір відповідно до заяви №002-13502-270713, згідно якого позивачем встановлено ліміт кредитної лінії на суму 27200 грн., кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Крім того, судом встановлено, що позивачем умови укладеного кредитного договору виконано та видано відповідачу [PERSON] кредитні кошти. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 17.02.2017р. відповідач допустив заборгованість по кредиту на загальну суму 45977,91 грн., з яких 29845,28 грн. - прострочене тіло кредиту, 16132,63 грн. - заборгованість за відсотками. З огляду на те, що відповідач [PERSON] не виконала взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором в сумі 45977,91 грн. підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідача слід стягнути 1600 грн. судового збору в користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України та

Outcome: approved