Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 14 травня 2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір К2НСАW00437155, згідно якого останній отримав кредит в сумі 13266 доларів США строком до 13 травня 2014 року. Позивач, на виконання вимог договору своєчасно надав відповідачеві належну за договором суму коштів. Крім того, в забезпечення виконання зобовязання за Договором К2НСАW00437155, між ПАТ комерційний банк «Приватбанк» та відповідачами [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки. Відповідачі взяті на себе зобовязання не виконали, в звязку з чим станом на 17.12.2015 року утворилась заборгованість у сумі 42370.86 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 996138 гривень 92 копійки, які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову з врахуванням їх уточнення від 13.04.2016 року підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином. У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову виходячи з наступних підстав. У відповідності до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України вбачається поняття доказів в цивільному процесі та їх допустимість. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612, ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно положень ст.ст.525, 610, 623, 625, 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, порушенням зобовязання є його невиконання. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. ст. 554,610 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. З розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що станом на 17.12.2015 року сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 42370,86 доларів США, з яких: 8146.34 доларів США заборгованість за кредитом, 6606.08 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1316.83 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 26301,61 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що за курсом 23.51 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.12.2015 року складає 996138,92 гривні. На думку суду зазначена сума заборгованості представником позивача обґрунтована та доведена в судовому засіданні. Приймаючи до уваги те, що відповідач не належним чином виконує свої обовязки перед кредитором, чим інтересам позивача завдано матеріальну шкоду, така шкода підлягає відшкодуванню відповідачами солідарно. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат по справі в сумі 14942 грн. 08 коп. підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved