Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить, виключити з опису та звільнити з під арешту нерухоме майно, а саме земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та об»єкт незавершеного будівництва, що за адресою с. Заплатин, вул. Чорновола, 16 Стрийського району Львівської області. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 8.12.2009р. між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом 10 % житлового будинку та земельної ділянки за вищевказаною адресою. Даний договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1640 від 8.12.2009р.. За таких обставин вважає, що він набув права власності на зазначені об»єкти нерухомого майна. Проте, 2.02.2018р. Стрийським відділом ДВС ГТУЮ у Львівській області, відкрито виконавче провадження за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса № 24179 від 31.10.2017р. про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості в сумі 8\~606\~904,50 грн.. В межах даного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно боржника [PERSON], зокрема накладено арешт й на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та об»єкт незавершеного будівництва 10 %, що за адресою с. Заплатин, вул. Чорновола, 16 Стрийського району Львівської області. Проте вказує, що він не має жодних боргових зобов»язань перед ПАТ «Укрсоцбанк», а відповідно позбавлення його майна в рахунок погашення грошових зобов»язань за третіх осіб є протиправним позбавленням права власності. А тому змушений звернутись з позовом до суду. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, однак представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив такі задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча неодноразово належним чином, був повідомлений судом про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк», в судове засідання не з'явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином. Надіслали на адресу суду відзив на позовну заяву, в якій пославшись на те, що позивачем не надано доказів державної реєстрації правочину чи визнання права власності на спірні об»єкти нерухомого майна, а тому вважають позов безпідставним та просять в його задоволенні відмовити. Третя особа представник Стрийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не з»явились, однак подали до суду заяву, в якій просять розгляд справи проводити у їхній відсутності. Надіслали на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просять в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~\~\~\~Суд, дослідивши письмові матеріли справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 2\~та\~4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод\~\~чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Згідно з положеннями ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Положеннями ст.ст.319,\~321\~та\~391 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1\~ст.9 Конституції України, п.1\~ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України»\~є частиною національного законодавства, та\~ст.41 Конституції України\~та ст.ст.\~321,\~328 ЦК України, зазначають, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, від 8.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1640, позивач [PERSON] придбав у відповідача [PERSON], незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 10 % та земельну ділянку, площею 0,1034 га кадастровий номер 4625388800:01:012:0034, що знаходиться за адресою: с. Заплатин вул. Чорновола, 16 Стрийського району (а.с. 8). Згідно копії держаного акту Серія ЯИ № 838478, виданого на ім»я [PERSON], останньому на праві власності належала земельна ділянка площею 0,1034 га кадастровий номер 4625388800:01:012:0034, що знаходиться за адресою: с. Заплатин вул. Чорновола, 16 Стрийського району. Проте на вказаному Акті міститься відмітка приватного нотаріуса [PERSON], про те, що ним за реєстровим № 1640, від 8.12.2009р. посвідчено договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки, на підставі якого право власності на цю земельну ділянку переходить до [PERSON] (а.с. 9). Окрім того, приватним нотаріусом [PERSON] надано довідку № 01-16/65 від 14.08.2018р., в якій вона підтверджує факт посвідчення нею вищевказаного договору купівлі-продажу, зазначає, що договір викладено на спеціальних бланках нотаріальних документів: серії ВМО № 532448 та серії ВМО № 532449, та зареєстровано в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за реєстраційним № 1640, справа 02-33 Том 2. Також, судом встановлено, що 23.07.2008р. між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 629/3-137. Однак суду, не надано доказів, не зазначає про це і в своєму відзиві ПАТ «Укрсоцбанк», про те, що під час укладення вищевказаного договору відновлювальної кредитної лінії, майно, яке в подальшому набув позивач, було передано в заставу (іпотеку) банку, чи будь-яким іншим чином було обмежено його відчуження. 31.10.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], видано виконавчий напис, про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк», заборгованість, що виникла по договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 629/3-137 від 23.07.2008 р., боржником за яким є [PERSON]. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.05.2015р. по 29.08.2017 р. (а.с. 6). 25.01.2018р. представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся з заявою до Стрийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області про відкриття виконавчого провадження. Постановою державного виконавця Цюрко С.І. Стрийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області від 02.02.2018 р. відкрито виконавче провадження та того ж дня винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON]. 01.03.2018р. державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер 4625388800:01:012:0034 та об»єкт незавершеного будівництва, що за адресою с. Заплатин, вул. Чорновола, 16 Стрийського району Львівської області. Порядок зняття арешту з майна або його звільнення з-під арешту у цивільному процесі визначений положеннями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 7 лютого 2014 року. При цьому, державним виконавцем, не було в повній мірі з'ясовано, що власником земельної ділянки, на якій розташоване вище вказане незавершене будівництво готовністю 10 %, належить на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу 8.12.2009 р. [PERSON]. Тобто, в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що позивач [PERSON] на законних підставах набув право власності на спірні об»єкти нерухомого майно, а саме уклавши з продавцем письмовий договір купівлі-продажу, посвідчивши його нотаріально та внісши обумовлену плату, майно було йому передано. На протязі дев»яти років позивач безперешкодно використовував належне йому майно, без будь-яких претензій зі сторони третіх осіб. А тому, відсутність, самого факту реєстрації не може на думку суду бути підставою, для вилучення майна в законного володільця. Таким чином, на підставі зібраних по справі доказів суд приходить до висновку, що будь-яких правових підстав для подальшого арешту спірного майна немає, оскільки станом на час звернення до суду єдиним його власником є позивач, а тому, з метою недопущення порушення майнових прав позивача, заборона щодо об»єктів нерухомості підлягає скасуванню. Вказане рішення на думку суду є правильне, а основне справедливе. На підставі наведеного та

Outcome: approved