Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 18 червня 2003 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №441, згідно умов якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 18\~000, 00 грн. зі сплатою 26,% річних. Відповідно до кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору заборгованість відповідача за кредитним договором складає 41198,16\~грн., з яких заборгованість за кредитом 18000, 00 грн., заборгованість за відсотками- 10638, 68 грн., заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту -956, 95 грн., заборгованість 3% річних на суму простроченого кредиту- 1619, 09 грн., сума прострочених відсотків з урахуванням індексу інфляції 3708, 64 грн., сума простроченого кредиту з урахуванням індексу інфляції 6274, 80 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитом у сумі 41\~198, 16 грн. та судовий збір у сумі 1921, 00 грн. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 24.06.2019 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. \~ \~ \~Відповідач надала\~до суду\~відзив,\~де заначила,\~що 15\~січня 2008\~року Оріхівським\~районним судом\~Запорізької області\~(справа\~№2-205/2008\~року)\~було винесено\~рішення про\~звернення стягнення\~на предмет\~заставного майна.\~Дане рішення\~стосувалося вищевказаного\~кредитного договору\~№441\~від 18.06.2003\~року.\~Рішенням суду\~позовну заяву\~задоволено,\~звернено стягнення\~на майно\~яке знаходиться\~під заставою\~за договором\~застави майна\~від 19.06.2003\~року.\~За рахунок\~заставленого майна\~задоволено майнові\~вимоги позивача\~заборгованості по\~кредиту в\~розмірі 18000,00\~грн.\~За рахунок\~заставленого майна\~задоволено майнові\~вимоги позивача\~заборгованості по\~простроченим відсоткам\~10961,47\~грн.\~За рахунок\~заставленого майна\~задоволено майнові\~вимоги позивача\~по пені\~за прострочені\~відсотки 1636,00\~грн.\~За рахунок\~заставленого майна\~задоволено майнові\~вимоги заборгованість\~по пені\~за несвоєчасне\~поверненнякредиту 3092,55 гри. З відповідача на користь позивача стягнуто судові витрати. Цим же рішенням дія кредитного договору припинена. 08.02.2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Оріхівського РУЮ Черновою Т.М. відкрито 4 виконавчих провадження на підставі виконавчого листа «2-205 від 12.11.2012 року. Просить закрити провадження у справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву у якій просить розглянути справу без його участі, прохає суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позовних вимог просить відмовити. 24.09.2019 року від представника відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності у даних кредитних правовідносинах, так як строк дії кредитного договору вже сплинув. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлено, що 18 червня 2003 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №441, згідно умов якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 18\~000, 00 грн. зі сплатою 26,% річних. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2008 року позовну заяву ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет заставленого майна задоволено. Позовну заяву ВАТ «Державний ощадний банк України» задоволено. Звернуто стягнення на майно яке знаходиться під заставою за договором застави майна 19.06.2003р., посвідченого державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області за реєстровим № 1621. За рахунок заставленого майна задовольнити майнові вимоги ВАТ «Державний ощадбанк України» заборгованості по кредиту в розмірі 18000,00грн. За рахунок заставленого майна задовольнити майнові вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості простроченим відсоткам 10961,37грн. За рахунок заставленого майна задовольнити майнові вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» по пені за прострочені відсотки 1636,00грн. За рахунок заставленого майна задовольнити майнові вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту 3092,55грн. Дію кредитного договору № 441 від 18 червня 2003 року припинено. Рішення набрало законної сили 26.01.2008 року. Дане рішення стосується вище вказаного кредитного договору №441 від 18.06.2003 року. 08.02.2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Оріхівського РУЮ Черновою Т.М. відкрито 4 виконавчих провадження на підставі виконавчого листа «2-205 від 12.11.2012 року. Постановою державного виконавця Оріхівського РУЮ від 08.04.2019 року виконавчий лист №2-205 від 12.11.2012 року повернуто стягувачу, так як в результаті виїзду за адресою , за якою має знаходитись заставлене майно встановлено, що будинок зруйнований. Виконати рішення суду неможливо. Відповідно до\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Частиною другою\~статті 625 ЦК України\~передбачено, що в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки виконання рішення Оріхівського районного\~\~суду Запорізької області від 15 січня 2008 року\~\~відповідачем відбулося не відразу в момент його ухвалення, тому договірні правовідносини між сторонами не\~\~припинилися, а позивач продовжував здійснювати нарахування пені, комісії ,відсотків. А тому суд вважає, що прийняте судом рішення 15.01.2008 року\~\~не звільняє боржника від відповідальності за невиконання\~\~ грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора\~\~права на отримання сум, передбачених умовами Договору\~\~і не тягне за собою\~\~припинення договору. Згідно п.17 Постанови №5 Пленуму ВСУ від 30.03.2012 року »Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора\~\~,не виконане боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум ,передбачених ч.2\~ст.625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається не виконаним, а позивач звернувся\~\~ з\~\~інших підстав про стягнення заборгованості за кредитним договором. 24.09.2019 року від представника відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності у даних кредитних правовідносинах, так як строк дії кредитного договору вже сплинув. \~ \~ \~ З\~матеріалів справи,\~вбачається,\~що Банк дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав з часу прострочення боржника тобто з 01.01.2010 року , що підтверджується розрахунком заборгованості. До суду за захистом своїх прав з вимогами про стягнення заборгованості за договором №441 від 18 червня 2003 року Банк звернувся 11.06.2019 року. Статтею 257 ЦК України\~передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно дост.261\~ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно дост.267\~ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У разі неналежного виконання позичальником своїх договірних зобов`язань щодо повернення кредиту, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Саме така правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України № 6-2520цс15 від 06 квітня 2016 року. Будь-яких доказів про те, що позовну давність за кредитним договором було збільшено, або що позовна давність переривалася або строк позовної давності зупинявся чи були поважні причини вважати, що пропуск строку позовної давності стався з поважних причин, позивачем не представлено і взагалі позивач не обгрунтовував пропуск ним строку позовної давності.\~\~ Таким чином строк позовної давності сплив 01.01.2013 року. Проте\~\~до суду з позовом про стягнення заборгованості за непогашеним кредитом позивач звернувся лише 11.06.2019 року. При таких обставинах, враховуючи, що відповідачем заявлено про застосування позовної давності до ухваленням судом рішення у справі, суд вважає, що є підстави для застосування позовної давності . Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч .4\~ст. 267 ЦК України). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed