Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в обґрунтування якого посилається на те, що між банком та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №9 від 07.09.2009. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. вказаного договору, кредит надавався в розмірі 79000,00 грн на 119 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01.09.2019 року на придбання квартири. За користування кредитом позичальник зобов`язувався сплачувати банку відповідну плату в розмірі 27 % річних. Згідно з п. 1.5. кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця проводити погашення кредиту ануїтетними платежами в сумі 2000,00 грн. та сплачувати проценти нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в АТ «Ощадбанк» не пізніше останнього робочого дня місяця на відповідні рахунки позичальника, відкриті в АТ «Ощадбанк». Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 01.09.2019. Крім того, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №9/1 від 07.09.2009. Відповідно до п.п 1.1, 3.1, 3.2 договору поруки, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за договором про іпотечний кредит №9 від 07.09.2009, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов`язання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Згідно п. 2.1 вищевказаного договору поруки, у разі порушення боржником виконання зобов`язання, кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов`язання боржника перед кредитором згідно з умовами цих договорів. Банк свої обов`язки, передбачені кредитним договором, виконав повністю та належним чином. Починаючи з 2014 року відповідач [PERSON] почала порушувати умови кредитного договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 05.04.2018 у справі №420/148/18, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Договором про іпотечний кредит №9 від 07.09.2009 у сумі 39847,20 грн (тридцять дев`ять тисяч вісімсот сорок сім грн. 20 коп.), у тому числі: строковий борг за кредитом - 18140,23 грн., строкові відсотки за користування кредитом за період з 01.10.2017 по 19.11.2017 - 670,95 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.09.2014 по 19.11.2017 - 15511,93 грн., три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 по 19.11.2017 - 779,46 грн., інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з вересня 2014 року по жовтень 2017 року - 4744,63грн. Проценти по кредиту розраховані за період по 19.11.2017. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику щомісячно нараховувались проценти за користування кредитом до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. З урахуванням рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 05.04.2018 у справі №420/148/18, починаючи з 20.11.2017 заборгованість за Договором про іпотечний кредит №9 від 07.09.2009 складає 10 625,32 грн., у тому числі: прострочені проценти за користування кредитом за період з 20.11.2017 по 04.05.2018 - 2 227,51 грн.; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 04.06.2018 по 02.12.2020 в сумі 1 234,89грн.; три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 20.11.2017 по 02.12.2020 в сумі 1 560,28 грн.; інфляційні втрати банку з червня 2017 року по жовтень 2020 рік за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 3 224,57 грн.; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з червня 2017 року по жовтень 2020 рік - 2378,07 грн. Посилаючись на зазначене просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за договором про іпотечний кредит №9 від 07.09.2009 в сумі 10 625,32 грн., а також стягнути з відповідачів в рівних частках суму сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, надав суду клопотання, в якому просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідачі повторно не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, відзив на позовну заяву не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» був укладений договір про іпотечний кредит №9 від 07.09.2009. Відповідно до п.п.1.1 Договору банк зобов`язався надати Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 79000,00 грн, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 79000,00 грн, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 27% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Згідно з п. 1.2. Договору кредит надавався на 119 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 01.09.2019 на придбання трикімнатної квартири, яка розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору Позичальник зобов`язався щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця проводити погашення кредиту ануїтетними платежами в сумі 2000,00 грн., починаючи з жовтня 2009 року та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, не пізніше останнього робочого дня місяця на відповідні рахунки Позичальника. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 01.09.2019. Пункт 1.6 Кредитного договору передбачає нарахування та сплату процентів за користування кредитом. Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. При нарахуванні процентів за платіжний місяць останній день місяця має включатися в розрахунок, крім випадків, коли звітна дата є датою закінчення операції. Всі готівкові платежі за цим Договором (погашення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійних винагород, штрафних санкцій тощо) сплачуються Позичальником в касі Банку. Згідно з п. п. 4.6.1, 4.6.2 Кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому Договору. При виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більш ніж на 2 (два) місяці, а також в інших випадках, передбачених цих Договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки за Іпотечним договором. Відповідно до п. п. 4.7.1, 4.7.2, 4.7.5 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим Договором. Позичальник зобов`язаний повернути кредит в сумі 79000,00 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Договором. Позичальник зобов`язаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору. Відповідно до п. 8.1 Договору договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором між Позивачем, відповідачем [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки № 9/1 від 07.09.2009. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладеними в майбутньому. Згідно п. 2.1 Договору поруки у разі порушення боржником виконання зобов`язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов`язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору поруки поручитель відповідає по зобов`язаннях за визначеним кредитним договором, перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними до тих пір, поки всі зобов`язання по Кредитному договору не будуть виконані повністю. Згідно п.п. 4.1, 4.2, 4.5 Договору поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором. Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язань по кредитному договору №9 від 07.09.2009 не пред`явить вимоги до поручителя. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов`язання. Відповідно до п. 6.3 Договору поруки даний Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 05.04.2018 у справі №420/148/18, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Договором про іпотечний кредит №9 від 07.09.2009 у сумі 39847,20 грн (тридцять дев`ять тисяч вісімсот сорок сім грн. 20 коп.), у тому числі: строковий борг за кредитом - 18140,23 грн., строкові відсотки за користування кредитом за період з 01.10.2017 по 19.11.2017 - 670,95 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.09.2014 по 19.11.2017 - 15511,93 грн., три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 по 19.11.2017 - 779,46 грн., інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з вересня 2014 року по жовтень 2017 року - 4744,63грн. Проценти по кредиту розраховані за період по 19.11.2017. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, факти, встановлені вищевказаним судовим рішенням, зокрема, щодо видачі кредиту та тривалого невиконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором мають вже доведений характер і не підлягають доказуванню позивачем у справі. Відповідно до ст. 599 та ст. 629 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. З аналізу ст.ст. 598 - 609 ЦК України слід дійти висновку, що рішення суду про стягнення грошової суми не є підставою для припинення зобов`язання. Отже наявність судового рішення про стягнення боргу та/або інших грошових сум за інші періоди невиконання боржником договірного зобов`язання, відкриття виконавчих проваджень за цим рішенням, вчиненням інших процесуальних дій по виконанню рішення суду, за відсутності реального виконання боржником свого зобов`язання (добровільного чи примусового), не свідчать про припинення договірних правовідносин сторін та/або припинення зобов`язань. Станом на 03.12.2020 заборгованість за кредитом не погашена, вищевказане рішення суду відповідачами не виконане, що підтверджується виписками по рахункам Позичальника. У зв`язку з тим, що відносини між банком та позичальником не припинились, відповідно до умов кредитного договору позичальнику щомісячно нараховувались проценти за користування кредитом до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. Як вбачається з розрахунку заборгованості, проведеного станом на 03.12.2020, заборгованість за Договором про іпотечний кредит №9 від 07.09.2009 складає 10 625,32 грн., у тому числі: прострочені проценти за користування кредитом за період з 20.11.2017 по 04.05.2018- 2 227,51 грн.; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 04.06.2018 по 02.12.2020 в сумі 1 234,89грн.; три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 20.11.2017 по 02.12.2020 в сумі 1 560,28 грн.; інфляційні втрати банку з червня 2017 року по жовтень 2020 рік за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 3 224,57 грн.; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з червня 2017 року по жовтень 2020 рік - 2378,07 грн., що нараховані на борг по кредиту який стягнуто за рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 05.04.2018 у справі №420/148/18. Частина 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов відносяться умови про предмет договору, умови, які визначені істотними законом, а також ті умови, щодо яких сторонами обов`язково повинна бути досягнута згода. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України також встановлено свободу договору, з посиланням на статтю 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд встановив, що позичальник порушила умови Кредитного договору, а саме: не виконала зобов`язання щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування Кредитом. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором про іпотечний кредит №9 від 07.09.2009 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] як з солідарного боржника, суд виходить з наступного. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з порушенням [PERSON] умов Договору про іпотечний кредит, [PERSON] , як фінансовий поручитель відповідно до умов договору поруки, зазначеного вище, має відповідати за зобов`язаннями боржника за Договором про іпотечний кредит №9 від 07.09.2009. При вирішенні позову суд враховує також, що відповідно до положень ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 541 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачі відзивів на позов та доказів на їх підтвердження суду не надали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладених за участю сторін кредитного договору, договору поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved