overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Хмельницької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що являючись спадкоємцем за заповітом не взмозі прийняти спадщину яка відкрилась після смерті спадкодавця через пропуск шестимісячного строку звернення з заявою до нотаріальної контори. Зазначає, що з поважних причин пропустила строк звернення з заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Представник позивача у судове засідання не з'явився проте, подав до суду заяву у якій підтримала позовні вимоги та просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача визнав позовні вимоги. Суд, заслухавши думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно даних заповіту посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу 27.08.2008 року зареєстрованого в реєстрі №3310 позивач є спадкоємцем за заповітом, що має право на прийняття спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON] факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС по м. Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції 15.10.2013 року. З повідомлення приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] від 17.11.2014 року суд вбачає, що позивачу відмовлено у прийнятті заяви на відкриття спадщини за заповітом після смерті заповідача у зв'язку з пропуском шестимісячного строку звернення з заявою для прийняття спадщини. З даних виписки Хмельницької міської лікарні та даних матеріалів справи вбачається, що позивач доглядала за хворою [PERSON], яка з 27.05.2013 року по 18.06.2013 року перебувала на стаціонарному лікуванні. Даними витягу спадкового реєстру суд вбачає, що спадкова справа після смерті заповідача даною нотаріальною конторою, не заводилась. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини згідно вимог ч.1 ст.1270 ЦК України. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що в передбачений ст.1272 ЦК України шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини позивач не подала з поважної причини так, як доглядала за своїм хворим чоловіком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

\~\~Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Центру надання адміністративних послуг при Яворівській РДА, [PERSON] з участю третьої особи Яворівської державної нотаріальної контори про припинення заборони на нерухоме майно. \~У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 15 год 00 хв 30 липня 2018 року. \~\~\~На\~ підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Черкаської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.01.2002 р. видане свідоцтво про право на спадщину за законом на ім»я [PERSON] та [PERSON] після померлого [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. 26.10.2010 р [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй частину квартири [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Позивач звернувся до Уманської державної нотаріальної контори Ящук Д.О. з заявою про прийняття спадщини. Листом від 28.10.2014 р. йому було відмовлено, в зв»язку з відсутністю реєстрації права власності на ? частину квартири за [PERSON] Просить визнати право власності в порядку спадкування на ? частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У ході розгляду справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.01.2002 р. спадкоємцями майна [PERSON], який помер [INFO], а саме квартири [ADDRESS] є його мати [PERSON] та син [PERSON]. 26.10.2010 р. [PERSON] склала заповіт на належну їй ? частину квартири [ADDRESS] на [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області. Позивач звернувся до Уманської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до постанови від 28.10.2014 р. йому було відмовлено, в зв»язку з відсутністю реєстрації права власності на ? частину квартири за померлою [PERSON] Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності. Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування», у разі неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі в загальному порядку, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину. Відповідно до ст.. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст..ст. 5, 10, 11, 57-60, 212-214, 218 ЦПК України, ст.. ст.. 328 ЦК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. за № 7 суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 15 год 00 хв 26 квітня 2018 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Яворівської міської ради Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення з 15 год 00 хв 07 грудня 2018 року. На\~ підставі\~ викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Ярославського старостинського округу в особі Бобровицької міської ради про тлумачення заповіту, складеного 27 лютого 2008 року [PERSON], що посвідчений секретарем виконавчого комітету Ярославської сільської ради [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 54, стосовно нього, а саме, що заповідачка склала заповіт на всю земельну ділянку площею 5.15 га., пай № 623, яка знаходиться на території Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, хоча дана земельна ділянка складається із трьох складових: ріллі 3.18 га, саду 0.06 га та кормові угіддя 1.91 га. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем частини спадкового майна згідно вказаного заповіту. На випадок своєї смерті, [PERSON] склала заповіт, в якому зазначила наступне: „1 Належний їй житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: Чернігівська область Бобровицький район село Ярославка, вулиця 30-річчя Перемоги за номером 30 вона заповіла [PERSON], [INFO]. 2. Земельну ділянку під № 623 розміром 5.15 га., належну їй на праві приватної власності на підставі Державного акту серії ЯГ №261778, що знаходиться на території Ярославської сільської ради Бобровицького району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вона заповіла [PERSON], [INFO]. Під час оформлення належної йому за заповітом спадщини в Бобровицькій районній державній нотаріальній конторі, нотаріус пояснила , що заповіт має неясності і неточності щодо складу спадкового майна, зокрема, це стосується Державного акту на право власності на земельну ділянку. Тому необхідно звернутися до суду для тлумачення заповіту з метою встановлення точної волі заповідачки, так як її воля в заповіті має суперечливий характер і у звязку з цим необхідно уточнити зміст заповіту.Складаючи заповіт, заповідач мав на увазі всю земельну ділянку № 623, площею 5.15 га., яка розташована на території Ярославської сільської ради та вказана в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 261778.Відповідно до вищевказаного державного акту до складу земельної ділянки входять три складові, а саме: рілля площею 3.18 га., сад площею 0.06 га. та кормові угіддя площею 1.91 га.. У судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Ярославський старостинський округ в особі Бобровицької міської радипозовні вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і обєктивному дослідженні, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

\~ \~ \~\~ \~ Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Ясниської сільської ради Яворівського району Львівської області, з участю третьої особи приватного нотаріуса [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішенням з 15 год 00 хв 27 квітня 2018 року. На\~ підставі\~ викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши що 07.12.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-21792-071212. Відповідно до 2.7 частини 2 договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті. Позивачем було надано відповідачу споживчий кредит у сумі 9000 грн., про що свідчить меморіальний ордер №57506015 від10.12.2012 року. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 15.08.2014 року сума заборгованості становить 13820,64 гривень, яка складає : тіло кредиту - 8214,52 грн., заборгованість за відсотками - 894,62 грн., заборгованість за комісіями - 4711,50 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитною лінією в сумі 13820,64 гривень та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розглядати справу без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час слухання справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації, яке зазначено в довідці з адресного бюро, причини неявки невідомі. Виходячи з наведеного та зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 07.12.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-21792-071212. Відповідно до 2.7 частини 2 договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті. Позивачем було надано відповідачу споживчий кредит у сумі 9000 грн., про що свідчить меморіальний ордер №57506015 від 10.12.2012 року. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 15.08.2014 року сума заборгованості становить 13820,64 гривень, яка складає : тіло кредиту - 8214,52 грн., заборгованість за відсотками - 894,62 грн., заборгованість за комісіями - 4711,50 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.ст. 526; 527; 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок відповідача по погашенню кредиту, сплати процентів залишається не виконаний до цього часу, тож позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з огляду на те, що при подачі позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн., то з відповідача повинна бути стягнена дана сума, на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши що 08.05.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № HEXRRХ06490066. Згідно даного договору відповідачу був наданий кредит в сумі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 26.09.2013 року сума заборгованості становить 32161,75 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 561,14 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 13447,10 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 486,00 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 15659,81 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна частина) - 1507,70 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 32161,75 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, про час слухання справи була повідомлена належним чином за місцем реєстрації, яке зазначено в довідці з адресного бюро, причини неявки невідомі. Виходячи з наведеного та зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони уклали договір № HEXRRХ06490066 про надання кредиту від 08.05.2007 року, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 3000,00 грн. зі сплатою процентів, в порядку і на умовах, визначених договором. Відповідач порушує передбачений кредитним договором порядок погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Станом на 26.09.2013 року сума заборгованості становить 32161,75 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 561,14 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 13447,10 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 486,00 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 15659,81 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна частина) - 1507,70 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.ст. 526; 527; 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок відповідача по погашенню кредиту, сплати процентів залишається не виконаний до цього часу, тож позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з огляду на те, що при подачі позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 321,62 грн., то з відповідача повинна бути стягнена дана сума, на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши, що 11.12.2017 року [PERSON] було підписано Заяву про приєднання № 1344842 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та відкрито рахунок № [NUMBER] , який після здійснення змін відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України, поточний (картковий) рахунок клієнта [PERSON] № [NUMBER] змінився на № [NUMBER] . Виходячи з положень вказаного Договору, банк встановив клієнту кредитну лінії на картковий рахунок клієнта в розмірі 20 000,00 грн, на умовах, зазначених у договорі. Банком перед Позичальником зобов`язання були виконані у повному обсязі, а саме - надані грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Однак, відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання, та станом на 24.07.2020 року перед банком утворилась заборгованість у розмірі 20 459,27 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом - 12140,76 грн.; заборгованість за РКО - 17,50 грн.; пеня - 5770,91 грн.; 3 проценти річних на суму прстроченого кредиту - 717,27 грн.; 3 проценти річних на суму нарахованих та несплачених процентів -340,48 грн.; втрати від інфляції на суму простроченого кредиту - 1002,16 грн.; втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 470,19 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на його користь. 12 березня 2021 року представником позивача до суду подано заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог в якій представник зазначив, що станом на 24.07.2020 року заборгованість [PERSON] перед банком складала 20459,27 гривень, однак станом на 12.02.2021 року заборгованість знизилась та складає 7238,84 гривень, з яких: пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 4708,94 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 717,27 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 340,28 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 1002,16 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 470,19 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши що 13.04.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №А333СС9FTA0030. Згідно даного договору відповідачу був наданий кредит в сумі 19000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 14.03.2014 року сума заборгованості становить 25768,98 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4369,58 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 4,94 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 4180,00 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 15511,18 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1203,28 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 25768,98 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, про час слухання справи була повідомлена належним чином за місцем реєстрації, яке зазначено в довідці з адресного бюро, причини неявки невідомі. Виходячи з наведеного та зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 13.04.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №А333СС9FTA0030. Згідно даного договору відповідачу був наданий кредит в сумі 19000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушує передбачений кредитним договором порядок погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Станом на 14.03.2014 року сума заборгованості становить 25768,98 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4369,58 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 4,94 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 4180,00 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 15511,18 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1203,28 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.ст. 526; 527; 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок відповідача по погашенню кредиту, сплати процентів залишається не виконаний до цього часу, тож позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з огляду на те, що при подачі позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 257,69 грн., то з відповідача повинна бути стягнена дана сума, на користь позивача.

Outcome: approved