Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 17.12.2014 року з ним було укладено трудовий контракт державним агентством лісових ресурсів України про прийняття на роботу директором Державного підприємства «Старобільське лісомисливське господарство», терміном дії до 18.12.2017 року. Державним агентством лісових ресурсів України, він призначений на цю посаду за наказом від 17.12.2014 року № 738-к. Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 01.12.2016 року № 527-к припинено трудовий договір й його звільнено з посади директора Державного підприємства «Старобільське лісомисливське господарство», з 02.12.2016 року з підстав, передбачених п.п. «б» п. 26 Контракту за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обовязків, передбачених Контрактом, в результаті чого, підприємству спричинені негативні наслідки, за п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Позивач вважає таке звільнення незаконним, оскільки приводом до звільнення є акт перевірки рубки від 21.11.2016 року, але до його посадових обовязків не входить виконання вимог, вказаних в цьому акті, відповідальність за які повинні нести лісничі та майстри лісу. Крім того, в наказі про звільнення не вказано, які ж саме негативні наслідки настали в результаті його діяння й в чому їх значимість для підприємства. На підставі цього, позивач просить скасувати наказ Державного агентства лісових ресурсів України від 01.12.2016 року № 527-к про припинення трудового договору та звільнення [PERSON] з посади директора ДП «Старобільське лісомисливське господарство», скасувати наказ Державного підприємства «Старобільське лісомисливське господарство» від 02.12.2016 року № 32-к про звільнення [PERSON] з посади директора ДП «Старобільське лісомисливське господарство», поновити [PERSON] на роботі на посаді директора ДП «Старобільське лісомисливське господарство, стягнути з Державного підприємства «Старобільське лісомисливське господарство» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.12.2016 року до дня поновлення на роботі. Позивач та його представник в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача - Державного агентства лісових ресурсів України в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що клопотав про те, що бажає приймати участь в розгляді справи в режимі відео конференції. Про дату, час місце проведення відео конференції був повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення (а.с. 207, 209). Суд враховує, що неодноразово 27.07.2017 року (а.с. 149-150); 13.10.2017 року (а.с. 189-190) просив розглянути справу в його відсутність, врахувати доводи, викладені в письмових запереченнях, отриманих судом 10.03.2017 року (а.с. 107-110), в задоволенні позову відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю. Сутність заперечень стосується того, що [PERSON] звільнений з посади на підставі п.п. «б» пункту 26 Контракту від 17.12.2014 року за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, сплачені штрафи тощо). Відповідач вважає, що позивач [PERSON] одноразово грубо порушив свої трудові обовязки, що стало підставою для припинення трудового договору. Він повинний був забезпечити збереження закріпленого за підприємством державного майна, але в порушення положень контракту не забезпечив розроблення й здійснення заходів з належної організації роботи підприємства стосовно порушення лісового законодавства. Підставою для розірвання з ним Контракту є акт перевірки рубок, повязаних з веденням лісового господарства по ДП «Старобільське ЛМГ» від 21.11.2016 року. Представник відповідача - Державного підприємства «Старобільське лісомисливське господарство» в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що порушення діючого законодавства з боку [PERSON] були встановлені актом перевірки від 21.11.2016 року. Цей акт [PERSON] не оспорювався й є дійсним на час розгляду справи. Цим актом встановлені факти незаконної вирубки деревини на певних ділянках лісомисливського господарства на суму 134\~252,95 грн., що є значною шкодою для підприємства. Чи є ці вирублені дерева тими, що були затримані правоохоронними органами 17.11.2016 року не встановлено. Крім того, про ту обставину, що [PERSON] був згодний з наказом про своє звільнення свідчить та обставина, що 02.12.2016 року він видав наказ про своє звільнення по підприємству. Внаслідок не доведеності позовних вимог позивачем, йому необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи - Луганського обласного управління лісового та мисливського господарства в судове засідання безпричинно не прибув, незважаючи на належне повідомлення (а.с. 208), надав суду заяву, в котрій просив розглянути справу без участі представника (а.с. 210). Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог за слідуючими обставинами: За Контрактом (а.с. 16-20), укладеним 17.12.2014 року між Державним агентством лісових ресурсів України (Орган Управління майном) та [PERSON], останній наймається на посаду директора Державного підприємства «Старобільське лісомисливське господарство» з певними правами та обовязками, які повинні нести сторони. Термін дії Контракту до 18.12.2017 року. За наказом № 738-к від 01.12.2016 року Державного агентства лісових ресурсів України трудовий договір з [PERSON] припинений та його звільнено з посади директора державного підприємства «Старобільське лісомисливське господарство» Луганського обласного управління лісового та мисливського господарства з підстав, передбачених підпунктом «б» пункту 26 Контракту за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки, за пунктом 8 частини 1 статті 36 КЗпП України. Однією з підстав вказаний акт перевірки рубок, повязаних з веденням лісового господарства по ДП «Старобільське ЛМГ» від 21.11.2016 року. За наказом № 32-к від 02.12.2016 року директор ДП «Старобільське ЛМГ» [PERSON] звільняє сам себе з посади директора ДП «Старобільське ЛМГ» з 02.12.2016 року у звязку з припиненням трудового договору, п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, на підставі наказу № 527-к від 01.12.2016 року. Відповідачем - ініціатором звільнення позивача узгоджена позиція щодо звільнення [PERSON] зі Старобільською районною державною адміністрацією (а.с. 101-102), яка дала свою згоду на звільнення [PERSON] з посади. Відповідно до пункту 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права й обовязки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організація праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Зважаючи на те, що між сторонами виник спір із приводу припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом - п. 8 ст. 36 КЗпП України у звязку зі звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, норми ст.ст. 147, 149, 186-1 КЗпП України на ці правовідносини не поширюються. Як розяснено у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» на суд покладено обовязок охороняти конституційні права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується; при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно зясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність закону. Суд не вправі визнати звільнення правильним, виходячи з обставин з якими власник або уповноважений ним орган не повязував звільнення. Вирішуючи питання про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Згідно з п. 16 Положення про укладання контракту з керівником підприємства, що є у державні власності, при найманні на роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 3\~203 від 19.03.1993 року (з наступними змінами), контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті. При цьому розірвання контракту з ініціативи органу управління майном або керівника підприємства повинно проводитись з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством. Статею 36 КЗпП України передбачено, що підставами припинення трудового договору є угода сторін; закінчення строку, крім випадку, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення, підстави, передбачені законом, тощо. Згідно п. 8 частини 1 статті 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. З п.п. «б» пункту 26 Контракту від 17.12.2014 року, укладеного між Державним Агентством лісових ресурсів України та [PERSON], що наймається на посаду Державного підприємства «Старобільське лісомисливське господарство» контракт припиняється в разі одноразового грубого порушення Керівником законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи, тощо) (а.с. 16-20). З акту перевірки рубок, повязаних з веденням лісового господарства по ДП «Старобільське ЛМГ» від 21.11.2016 року (а.с. 35-36) згідно до якого виявлені порушення на кварталі 40 на виділах 6, 9, 13, 21, виділах 19, 13, 21 на деревах, призначених для рубки відсутні клейма, не визначена категорія якості дерев, призначених до рубки, відсутня лісо продукція з 37 дерев. Розмір шкоди складає 134252,95 грн. Візуально діаметри пнів співпадають з діаметрами половника, який завантажений на затриманому правоохоронними органами автомобілі 17.11.2016 року КАМАЗ, держномерний знак ВВ 2081СТ. Після складання вищевказаного акту, наказом від 24.11.2016 року № 171 по державному підприємству «Старобільське лісомисливське господарство» лісничим та інженерам доручено усунути відмічені в акті порушення, майстру лісу [PERSON] за допущені порушення, встановлені актом оголошено догану (а.с. 173). Приводом до перевірки від 21.11.2016 року наслідком якої є вищевказаний акт, було затримання 17.11.2016 року на блокпосту с. Підгорівка Старобільського району автомобілів КАМАЗ, які транспортував деревину. Перевірка фактів можливої крадіжки та привласнення деревини знайшла своє відображення у постанові про закриття кримінального провадження від 31.03.2017 року (а.с. 167-172) та від 05.07.2017 року (а.с. 161-166) відносно відсутності в діянні майстра лісу Новопськовського лісництва ДП «Старобільське ЛМГ» [PERSON] складу кримінального правопорушення ,передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (а.с. 167-172). За результатами досудового розслідування встановлено, що в кузов вантажного автомобіля та причепа зайво навантажено 1,321 м3 деревини, вартість якої складає 418,3 грн. Свідки по справі: лісничий Новопсковського лісництва [PERSON]М й майстер лісу Новопсковського лісництва ДП «Старобільське ЛМГ» [PERSON] підтвердили в суді, кожний окремо, що після затримання автомобіля КАМАЗ 17.11.2016 року на блокпосту у с. Підгорівка Старобільського району, що з причепом перевозив деревину, актом від 21.11.2016 року провідним спеціалістом відділу лісового та мисливського господарства [PERSON] встановлені порушення, повязані з веденням лісового господарства на кварталі 40, виділах 6, 9, 13, 21, за які вони понесли дисциплінарні стягнення. Прокуратурою Луганської області проводились перевірки на предмет крадіжки деревини, але відносно [PERSON] кримінальні провадження було закрито, шкоди для лісового господарства не встановлено. Оскільки приводом для звільнення за п. 26 п.п. б Контракту з позивачем [PERSON] може бути грубе порушення законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, штрафи, тощо), то в судовому засіданні спростовано, що державному підприємству «Старобільське лісомисливське господарство» спричинені будь-які збитки, як те вказано в акті від 21.11.2016 року. Відсутність збитків підтверджується постановами про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за фактами, викладеними в акті від 21.11.2016 року. Інших доказів, які б вказували на провину [PERSON], як директора ДП «Старобільське лісомисливське господарство» в незаконній вирубці й крадіжці деревини не встановлено. Таким чином, суд дійшов до висновку про незаконне звільнення [PERSON] з посади й скасування наказів про його звільнення. Мотивація представника відповідача про згоду [PERSON] на своє звільнення шляхом видачі наказу від 02.12.2016 року про це не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки [PERSON] видав такий наказ під тиском наказу про його звільнення Державним агентством лісових ресурсів України № 527-к від 01.12.2016 року, який є незаконним, оскільки відсутні підстави для звільнення [PERSON], про що суд дійшов до висновку в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України суд, при винесенні рішення про поновлення на роботі приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижча оплачуваної роботи, але не більш, ніж за один рік. За даними, наданими ДП «Старобільське лісомисливське господарство» середньоденний заробіток позивача [PERSON] складає 370,99 грн. (а.с. 56). Днями вимушеного прогулу необхідно вважати дні з моменту звільнення позивача до дня постановлення рішення суду. З урахуванням 5 денного робочого тижня позивача днями вимушеного прогулу з 02.12.2016 року до 07.12.2017 року слід вважати: 260 днів х 371 грн. = 96\~460 грн. Оскільки позивач [PERSON] отримував допомогу по безробіттю в 18\~826,96 грн. та заробітну платню, працюючи інспектором лісового господарства ДП «Новоайдарське ЛМГ» й отримував заробітну платню в 28\~647,47 грн., що підтверджується документально, то з загальної суми заробітку за дні вимушеного прогулу необхідно виключити суму допомоги й заробітку в 47\~468 грн. (18\~826,96+28610,47), тобто 96\~460 -47\~468 = 48 992 грн. Таким чином, з Державного підприємства «Старобільське лісомисливське господарство» підлягає стягненню сума за дні вимушеного прогулу, з 02.12.2016 до 08.12.2017 року в 48\~992 грн. на користь [PERSON] За ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати на користь держави в рівних частках, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. Рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved