Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, мотивуючи позовні вимоги тим, що 19 грудня 2014 року біля 16 год. 35 хв. в м. Харкові по вул. Сумській, 132, [PERSON], керуючи автомобілем Audi Q5 [NUMBER], не вибрала безпечної відстані та допустила зіткнення з автомобілем [NUMBER], [NUMBER], а автомобіль [NUMBER], а автомобіль [NUMBER], в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Київського районного суду м.Харкова від 29.01.2015 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 04.03.2015 року, винною у вчиненні ДТП визнано [PERSON]. Внаслідок зазначеного ДТП автомобілю [NUMBER], власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є [PERSON], було нанесено пошкодження. Відповідно до висновку спеціаліста Науково-дослідного експертно-криміналістичного центра при ГУМВС України Харківської області № 2 від 03.02.2015 вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобуVolkswagen д.н. [NUMBER] внаслідок ДТП, складає 67756, 42 грн.(шістдесят сім тисяч сімсот п'ятдесят шість гривень сорок дві копійки), оскільки автомобіль відповідача Audi Q5 [NUMBER] не був застрахований, чим порушено вимоги ст. 21 Закону №1961 -IV, як вбачається з централізованої бази даних МТСБУ, тому позивач вважає що відшкодовувати шкоду в даному випадку повинна відповідач [PERSON], у зв»язку з чим звернувся до суду для захисту своїх порушених прав. Просить суд стягнути із відповідача матеріальну шкоду та судові витрати. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання з»явився, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що позивачем не доведено, що заподіяна матеріальна шкода спричинена саме внаслідок дій відповідачки, також зазначає, що розмір збитків, відповідно до висновку спеціаліста Науково-дослідного експертно-криміналістичного центра при ГУМВС України Харківської області № 2 від 03.02.2015 року є необґрунтовано завищеним, оскільки відповідне дослідження щодо їх визначення було проведене в порушення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, крім того, позивач не зазнав безпосереднього зіткнення з автомобілем відповідача, а отже відсутній прямий причинний зв'язок між порушенням відповідачем правил дорожнього руху та зіткненням автомобіля позивача з іншим транспортним засобом, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином. Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Статус» в судове засідання не з»явилась, повідомлена належним чином. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд, встановивши відповідні факти та правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 грудня 2014 року біля 16 год. 35 хв. в м. Харкові по вул. Сумській, 132, [PERSON], керуючи автомобілем Audi Q5 [NUMBER], не вибрала безпечної відстані та допустила зіткнення з автомобілем [NUMBER], [NUMBER], а автомобіль [NUMBER], а автомобіль [NUMBER], в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження В матеріалах справи міститься Постанова Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2015 року по справі № 640/46/15-п, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2015 року, з якої вбачається, що винною у вчиненні ДТП визнано [PERSON], якою було порушено п.13.1 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Внаслідок зазначеного ДТП автомобілю [NUMBER], власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є [PERSON], було нанесено пошкодження. З метою встановлення розміру збитків (шкоди), спричиненого власнику транспортного засобу Volkswagen д.н. [NUMBER] внаслідок ДТП, яке сталося 19.12.2014, [PERSON] звернувся до Науково-дослідного експертно-криміналістичного центра при ГУМВС України Харківської області. Як вбачається з висновку спеціаліста № 2 від 03.02.2015 вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу Volkswagen д.н. [NUMBER] внаслідок ДТП, яке сталося 19.12.2014, складає 67756, 42 грн.(шістдесят сім тисяч сімсот п'ятдесят шість гривень сорок дві копійки). Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Стаття 1166 Цивільного кодексу визначає, що шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до п.6 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі в тексті - Постанова) особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Аналізуючи матеріали справи у сукупності, суд вбачає причинний зв'язок між порушенням відповідачем [PERSON] правил дорожнього руху, та спричиненням позивачу матеріальних збитків у вигляді пошкодження належного йому автомобіля. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у відповідача перед позивачем існує грошове зобов'язання із відшкодування шкоди завданої ДТП Оскільки зазначений позов задоволений, судовий збір в розмірі 677,56 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved