Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] на будинок [ADDRESS], що складається з : А-1 - житлового будинку, А1-1 - прибудови, а1 - ганку, Б - літньої кухні - гаражу, Г - погребу, Д - навісу, Ж - теплиці, У - вбиральні, С - вигрібної ями, К - навісу, Л - літнього душу, № 3 воріт, № 2, № 4, № 5 - огорожі, мотивуючи тим, що є спадкоємицею за заповітом, яка своєчасно, у порядку ч.2 ст.1221 ЦК України ( оскільки їй було не відомо місце мешкання спадкодавця), звернулась до Другої луганської державної нотаріальної контори - за місцезнаходженням нерухомого майна на яке відкрилась спадщина, з заявою про прийняття спадщини, однак не може її оформити через те, що за останнім місцем мешкання померлого - с. Тихвінка, Грибанівського району, Воронезької області, Російської Федерації, яке їй стало відомо після отримання нот. конторою відповіді на запит, було відкрито спадкову справу за заявою доньки померлого - [PERSON] ( матері позивачки) , яка оформила спадщину на земельні паї та оформила документи про право власності . У судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача на позові наполягав. Представник відповідача позов визнав. З наданих доказів встановлено наступне: спадкодавцю [PERSON], який помер [INFO] на підставі на підставі договору купівлі-продажу належало на праві власності будинок [ADDRESS], який увійшов у спадкову масу після смерті останнього. 16.03.1999р. [PERSON] склав заповіт , в якому все своє майно заповідав позивачці [PERSON] , заповіт не скасовано, не змінено, ніким не оскаржено й не заперечується у цьому судовому засіданні. 17.04.2007 року позивачка, у порядку ч.2 ст.1221 ЦК України ( оскільки їй було не відомо місце мешкання спадкодавця) звернулась до Другої луганської державної нотаріальної контори - за місцезнаходженням нерухомого майна на яке відкрилась спадщина, з заявою про прийняття спадщини; нотаріусом було зроблено запит до компетентних органів Російської Федерації щодо наявності, або відсутності спадкової справи на майно померлого [PERSON] На вказаний запит 11.10.2007 року за вх. № 1828 до Другої луганської держнотконтори надійшла копія спадкової справи № 180/2007р., що заведена нотаріусом Грибановського районного нотаріального округу Воронезької області, РФ [PERSON], на підставі заяви доньки спадкодавця [PERSON], від імені якої за довіреністю діяв [PERSON] Постановою від 10.01.14р. року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. За законом, що регулює спадкові правовідносини на час відкриття спадщини і на час розгляду справи , відповідно до ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини чи відмови у прийнятті спадщини спадкоємцями по заповіту, право спадкування отримують особи, визначені в ст.1261-1265 ЦК України. У відповідності зі ст.ст.321, 328, 392 ЦК України, право власності є непорушеним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або його незаконність не встановлена судом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Враховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Суд вважає доведеним позивачем той факт, що вона не може здійснити свої спадкові права у позасудовому порядку. Позивач , як спадкоємець вказаний у заповіті , і, як така, що своєчасно, у порядку ч.2 ст.1221 ЦК України, тобто передбаченому законом, подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, вважається такою, що спадщину прийняла, тобто є єдиним власником належної при житті [PERSON] будинку, набула право власності на нього на законних підставах і до даного часу його не втратила; за нею має бути визнане право власності на спірний будинок за рішенням суду. Позов обґрунтований, підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст.ст. 321,328, 392, 1223, 1261 ЦК України ,

Outcome: approved