Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що він працював в ТОВ „ПФК „Металург-Запоріжжя з 05.05.2004 року по 14.12.2015 рік та був звільнений у звязку із скороченням штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. На час звільнення відповідач не провів з ним розрахунок по заробітній платі, у звязку з чим позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі\~18\~182,66 грн. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зменшив суму позовних вимог, у звязку зі сплатою відповідачем частини заборгованості по заробітній платі, просив стягнути залишок заборгованості у розмірі 13\~000 грн. Представник відповідача до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], перебував у трудових відносинах з ТОВ „Професійний футбольний клуб „Металург-Запоріжжя. Згідно наказу від 14.12.2015 року [PERSON] було звільнено з посади агронома учбово-тренувальної бази підприємства у звязку з скороченням штату працівників, за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі на день звільнення складала 18\~182,66 грн., про що свідчить довідка підприємства. Станом на дату розгляду справи відповідач частково погасив заборгованість по заробітній платі перед позивачем. Залишок заборгованості складає 13\~000 грн. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче визначеної законом. Право на своєчасне отримання винагороди за працю захищається законом». Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, який не перевищує 14 календарних днів. Статтею\~\~116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Суд визнає бездіяльність відповідача, а саме не виплату заробітної плати, незаконною, такою що\~\~порушує конституційне право [PERSON] на своєчасне отримання винагороди за працю. Аналізуючи позовні вимоги із існуючими доказами у сукупності, беручи до уваги відсутність заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підлягає задоволенню у повному обсязі, як законний та обґрунтований. На підставі викладеного,

Outcome: approved