Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача в свою користь 5687 грн. 85 коп. суми страхового відшкодування та 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 22 травня 2014 року близько 14.15 год. по вул. Зеленій, 351 у м.Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу IVECO 59.12., д.н.з. [NUMBER], під його керуванням та транспортного засобу марки «БАЗ А079.04», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до ч. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за згодою водіїв було складено повідомлення про дорожньо-траснпорту пригоду (європротокол), у відповідності до якого водій [PERSON] визнав свою вину у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПАТ «Українська пожежна-страхова компанія». У звязку із настанням страхового випадку 06.06.2014 року звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. 11.08.2014р. відповідачем прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 50 % від фактичної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу IVECO 59.12., д.н.з. [NUMBER], мотивуючи це тим, що причиною дорожньо-траснпортної пригоди є не тільки порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України, а й порушення позивачем вимог зазначених Правил. Після чого, 22.08.2014 р. йому було частково виплачено страхове відшкодування в розмірі 5687 грн. 85 коп. Вважає, що дії відповідача є незаконним, оскільки не його вини у настанні дорожньо-транспортної пригоди немає . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити. Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у наданих суду письмових запереченнях позов не визнав, зазначивши, що 22.05.2014 року позивач звернувся із заявою-повідомленням за фактом дорожньо-транспортної пригоди 22.05.2014 р. в м.Львові, де було пошкоджено транспортний засіб IVECO 59.12., д.н.з. [NUMBER]. 26.05.2014 р. складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу, в якому зафіксовано деталізований перелік пошкоджень. 06.06.2014 р. позивач подав заяву про страхове відшкодування. Однак, відповідно до рапорту аварійного комісару щодо встановлення обставин пригоди та підстав для визнання події страховим випадком встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стала невідповідність дій обох учасників цієї пригоди вимогам п. 1.3.,2.3 б), 10.3.10.4, 10.5,10.6,13.1 ПДР України. Згідно із п.36.3 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємоповязаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. На підставі зазначених положень законодавства було прийнято рішення про виплату позивачу 50% вартості завданих збитків. 22.08.2014 р. платіжним дорученням № 1556 [PERSON] виплачено 5\~687 грн. 85 коп. страхового відшкодування. Просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 травня 2014 року близько 14.15 год. по вул. Зеленій, 351 у м.Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «IVECO 59.12.», д.н.з. [NUMBER], під керуванням позивача та транспортного засобу марки «БАЗ А079.04», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON]Б, який в порушення п. 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечного бокового інтервалу. Зазначене підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом), відповідно до якого [PERSON] визнав, що дорожньо-транспортна пригода сталась у звязку із порушенням ним п. 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України. Як вбачається із полісу № АС/7044470 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність за заподіяння шкоди автомобілем [NUMBER] застрахована ПАТ «Українська пожежна-страхова компанія». Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно страхового акту №ОЦ/177/00/14/0150 вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки «IVECO 59.12.», д.н.з. [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за вирахуванням суми ПДВ становить 12375 грн. 70 коп., крім того, умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності була передбачена сума франшизи в розмірі 500 грн., яка також підлягає вирахуванню із суми відшкодування. 11.08.2015р. відповідачем прийнято рішення про виплату позивачу лише 50% вартості зазначеної суми. З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність за заподіяння шкоди автомобілем [NUMBER] застрахована ПАТ «Українська пожежна-страхова компанія», вина у заподіянні шкоди встановлена у визначеному законодавством порядку, сума заподіяної позивачу шкоди не перевищує страхового ліміту, визначеного полісом обовязкового страхування, суд вважає, що відповідач був зобовязаний здійснити позивачу виплату страхового відшкодування в повному обсязі. Зважаючи на визнання сторонами того, що ПАТ «Українська пожежна-страхова компанія» виплачено позивачу 5687 грн. 85 коп. страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що із відповідача в користь позивача слід стягнути 5687 грн. 85 коп. (що становить різницю між виплаченою сумою та визначеною вартістю матеріальної шкоди, з відрахуванням 500 грн. франшизи). Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на рапорт аварійного комісара як на підставу часткової виплати страхового відшкодування позивачу з огляду на наступне. Відповідно до п. 33.2. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи МВС України про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Відповідно до п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо водії транспортних засобів скористалися правом, передбаченим пунктом 33.2 статті 33 цього Закону, страховик відшкодовує виключно шкоду, визначену статтями 29 та 30 цього Закону. Судом встановлено, що [PERSON] визнав, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 22.05.2014 року сталась у звязку із порушенням ним п. 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України та не мав заперечень щодо обставин її скоєння. Крім того, твердження представника відповідача про невідповідність дій обох учасників цієї пригоди вимогам Правил дорожнього руху України всупереч вимог ст.10,60 ЦПК України належними та достатніми доказами не підтверджено. Клопотання про проведення експертизи представником відповідача не заявлялось, незважаючи на обовязок доказування. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.22, 33, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved