Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом 24.06.2016 року, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 06.08.1988 року відділом РАЦС Жовтоводського міськвиконкому, актовий запис № 362. В обґрунтування пред'явлених вимог вказує, що шлюбні відносини між сторонами припинились в грудні 2012 року у зв'язку з втратою почуття любові та взаємоповаги. З того часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Неповнолітніх дітей у них немає, майновий спір відсутній. Вважаючи, що примирення між подружжям неможливе, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки позивач має намір створити сім'ю з іншою жінкою, тому просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, згідно поданої заяви просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]», яке вона змінила під час державної реєстрації шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, враховуючи позицію сторін у справі та визнання відповідачем позову, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.08.1988 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Жовтоводського міськвиконкому, актовий запис № 362, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.08.1988 року (а.с.5). Неповнолітніх дітей сторони не мають. Як вказував позивач, що також не оспорювала відповідач, шлюбні стосунки між ними остаточно припинились в грудні 2012 року. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.08.1988 року (а.с.5) вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», яке згідно поданої заяви просить залишити без змін. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу між подружжям на майбутнє неможливе, оскільки це суперечитиме їх інтересам, з урахуванням обопільної згоди сторін на його розірвання, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: шлюб, зареєстрований між сторонами 06.08.1988 року відділом РАЦС Жовтоводського міськвиконкому, актовий запис № 362 - розірвати, та після розірвання шлюбу залишити відповідачеві прізвище «[PERSON]», яке вона змінила під час державної реєстрації шлюбу.

Outcome: approved