Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON]В, [PERSON], третя особа: Бердянська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім»єю без реєстрації шлюбу, зміну черговості одержання прав на прийняття спадщини. При подальшому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини. З січня 1998 року позивач проживала з [PERSON] однією сім'єю в належному йому на підставі договору дарування від 17.08.1992 року, будинку № 113 по вул. Гагаріна у с. Нововасилівка м. Бердянська, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, але не зверталися з заявою в державний орган реєстрації актів цивільного стану для реєстрації шлюбу. Окрім них в належному [PERSON] будинку проживала його мати [PERSON], [INFO], яка за станом здоров'я потребувала стороннього догляду, який позивач з [PERSON] разом їй надавали. За час спільного проживання з [PERSON], як чоловіка та жінки, ними придбалися речі домашнього вжитку, вони завели худобу, провели капітальний ремонт вищезазначеного будинку, перекрили дах шифером, побудували до будинку ванну з вбиральнею, веранду, побудували капітальний гараж, 2 сараї, навіс, огородили ділянку металевим забором. Приблизно з грудня 2007 року стан здоров'я [PERSON] погіршився, у зв'язку з чим він знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Бердянської міської лікарні. Після чого йому була надана 2-га група інвалідності, він не міг пересуватися без сторонньої допомоги. З 05.02.2010 р. по 15.02.2010 рік [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділені № 1 Запорізької обласної клінічної лікарні. У зв'язку з тим, що [PERSON] систематично повинен був проходити медичний огляд, лікування та йому постійно необхідний був сторонній догляд, а це вимагало від позивача багато часу та матеріальних коштів, вона вже немала можливості заробляти, з 07.04.2010 року оформила соціальну допомогу у зв'язку за доглядом за [PERSON] 02.01.2013 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 113 по вулиці Гагаріна у селі Нововасилівка м. Бердянська Запорізької області. За життя [PERSON] заповіту не залишив. У встановлений цивільним законодавством України шестимісячний строк, позивач та [PERSON] та [PERSON] звернулися з заявами про прийняття спадщини до Бердянської державної нотаріальної контори. Нотаріусом позивачу було роз'яснено про право звернутися з позовною завою до суду, встановити факт проживання однією сім'єю та зміни черговості спадкування. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали, вимоги викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], як його мати позовні вимоги визнала і показала, що дійсно позивач мешкала разом з її сином однією сім»єю без реєстрації шлюбу в період з січня 1998 року по день його смерті, також підтвердила той факт, що її син останні роки знаходився в тяжкому стані , не міг пересуватися без сторонньої допомоги і догляд за ним здійснювала , саме позивач. Тому відповідач [PERSON] не заперечувала проти того, щоб позивач- Мурлигіна Т.І. буда допущена до спадкування майна померлого [PERSON] разом зі спадкоємцями першої черги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, будучи належним чином повідомленими про дату та місце судового засідання, причини неявки суду невідомі, заяв від них про відкладення розгляду справи по суті не надходило, у зв»язку з чим, суд, вважав можливим розглянути справу у їх відсутність. Представник третьої особи Бердянської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, заслухав сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 02.01.2013 року, після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку № 113 по вулиці Гагаріна у селі Нововасилівка м. Бердянська Запорізької області. Згідно копії спадкової справи після смерті [PERSON], який помер 02.01.2013 року у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулися спадкоємці першої черги [PERSON], як його мати та [PERSON], як його донька та позивач, свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцям не видавалися. В судовому засіданні встановлений факт, що [PERSON] та [PERSON]Ф проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу в період з січня 1998 року по 02.01.2013 року. Цей факт підтвердили судові свідки, опитані в ході судового розгляду. Також факт сумісного проживання позивача і померлого [PERSON] однією сім»єю без реєстрації шлюбу підтверджується письмовими доказами, наданими позивачем судові: довідкою Нововасилівської сільської ради м. Бердянська Запорізької області від 14.12.2015 року, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.12.2006 року, в якому в описовій частині зазначено, позивачем [PERSON], колишньою дружиною померлого [PERSON] було зазначено, що [PERSON] переїхав з їх спільної квартири на інше постійне місце проживання до будинку № 113 по вул. Гагаріна в с. Нововасилівці Бердянського району, який належить йому на праві власності .Там мешкає його матір , а також жінка, із якою він підтримує фактичні шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 74 СК України, майно набуте за час спільного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки, що не перебувають у шлюбі, належить їм на праві спільної сумісної власності, а оскільки спадкоємець та третя особа не визнає прав позивачки, то мається спір про право. Також судом встановлено, що в період з грудня 2007 року стан здоров»я [PERSON] погіршився, внаслідок чого йому була встановлена 2 група інвалідності, він не міг вже пересуватися без сторонньої допомоги. Судом встановлено, що весь цей час по день смерті догляд за хворим [PERSON], який тривалий час перед смертю знаходився в безпорадному стані, здійснювала позивач [PERSON] Ці факти підтвердили свідки, які були опитані судом, також підтверджується письмовими доказами, наданими позивачем. Відповідно до довідки № 563 від 16.04.2013 року [PERSON] була призначена допомога з 07.04.2010 року по 02.01.2013 року, як компенсація фізичним особам, які надають соціальні послуги за догляд за [PERSON] Судом встановлено, що у зв»язку з тим, що [PERSON] систематично повинен був проходити медичний огляд, лікування та йому постійно необхідний був сторонній догляд, а це вимагало багато часу та матеріальних коштів, позивач оформила соціальну допомогу у зв»язку з доглядом за [PERSON] Безпорадність стану [PERSON], а саме те, що він тривалий час перед смертю не міг самостійно пересуватися підтверджується також медичними документами, наданими позивачем судові. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1264 у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадщину, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими. На підставі ст.ст. 258. 1261, 1259, 1267 ЦК України, ст.ст. 3,74 СК України\~ і

Outcome: approved