Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.00.2007 у розмірі 44549,19 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2012 грн. Зазначає, що 18.00.2007 з відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого він одержав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору за ним виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2020 становить 44549,19 грн. і складається з: 2264,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 36726,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 4967,81 грн. - заборгованість за пенею за простроченим зобов`язанням; 591,12 грн. - комісія. Ухвалою судді від 26.08.2020 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено засідання з повідомленням учасників справи на 20.10.2020 року. Судове засідання 20.10.2020 року відкладено на 25.11.2020 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позову ним було долучено клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився, судові повістки направлялись їй за зареєстрованим місцем проживання і були повернені підприємством поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання. На підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України суд вважає відповідача належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. На підставі ст. 280 ЦПК України і за згодою позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідача, за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотань сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. В судовому засіданні встановлено наступне. 18 жовтня 2007 року [PERSON] (в подальшому прізвище змінено на « [PERSON] ») підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якої він виявив бажання оформити на своє ім`я карту. У заяві Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.20). У Анкеті-заяві обумовлений розмір відсоткової ставки по кредиту - 1,9 % на місяць, та зазначений бажаний розмір кредитного ліміту 250,00 грн. Згідно з Довідкою про умови кредитування, відповідач зобов`язався повертати кредит частинами до 25-ого числа кожного місяця, в сумі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн., базова відсоткова ставка- 1,9 % грн.. Відповідно до п. 3.1 Умов та правил надання банківських послуг, строк дії картки вказаний на лицьовій стороні картки (місяць і рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. На підставі довідки банку про зміну умов кредитування (а.с. 18), 18.09.2007 року відповідачу був встановлений кредитний ліміт 21600,00 грн. В подальшому кредитний ліміт неодноразово змінювався, 16.02.2010 року - 2270,00 грн. Відповідно до Довідки банку, [PERSON] на підставі укладеного договору отримала у позивача кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до 09/11 (а.с. 19). Згідно з наданим банком розрахунком, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2020 складає 44549,19 грн., з яких: 2264,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 36726,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 4967,81 грн. - заборгованість за пенею за простроченим зобов`язанням; 591,12 грн. - комісія. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 525-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону або договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Водночас, строк дії кредитної картки закінчився 30.09.2011 року. Як роз`яснено в пунктах 54, 66-68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Враховуючи, що строк кредитування в даному випадку закінчився 30.09.2011 року одночасно зі спливом строку дії картки, то банк не мав правових підстав для нарахування відсотків на умовах договору після вказаного строку. Відповідно до наданого банком розрахунку, сума нарахованим відсотків за кредитом станом на 30.09.2011 року складає 1123,71 грн. Отже, позовні вимоги в частині нарахованих відсотків підлягають задоволенню лише частково в сумі 1123,71 грн. за період з 18.09.2007 року по 30.09.2011 року, а в іншій частині сума нарахованих банком відсотків задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не було доведено наявність правових підстав для їх нарахування поза межами строку кредитування (строку дії картки). В частині нарахування пені в сумі 4967,81 грн., суд зазначає, що ані умовами Анкети-заяви, ані підписаною відповідачем довідкою про умови кредитування, не передбачено нарахування пені у разі прострочення повернення кредиту. Суд не приймає до уваги посилання позивача на встановлення розміру пені в Умовах і правилах надання банківських послуг, оскільки наданий банком примірник Умов і правил не містить підпису відповідача і даних про ознайомлення з такими умовами. Тому, суду не надано доказів, що саме ці Умови і правила розумів відповідач під час отримання кредиту і погодився з такими умовами. Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зробила висновок, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Враховуючи відсутність доказів про ознайомлення відповідача з умовами про нарахування пені, такі позовні вимоги задоволенню не підлягають. Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за кредитним договором б/н від 18.09.2007 року, а саме: 2264,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1123,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 18.09.2007 р. по 30.09.2011 р., та сума комісії - 591,12 грн., а всього 3979 гривень 09 копійок. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 189 грн. 18 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial