Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору у розмірі 343848,12 грн., а також понесений ними судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно договору від 30.05.2008 року №PLB0GK0000000102, банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 52060,40 грн. на термін до 31.05.2018 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строк та в порядку, що встановлені договором. Погашення заборгованості мало здійснюватись щомісячними платежами. У випадку порушення відповідачем зобов'язань, він сплачує відсотки у подвійному розмірі. Позивач зобов'язання за договором виконав, а відповідач свої зобов'язання не виконує, в результаті чого станом на 10.02.2015 року існує заборгованість 343848,12 грн., що складається із заборгованості по кредиту - 53225,69 грн., заборгованості по процентах - 73322,69 грн., заборгованості по комісії - 14857,64 грн., пені - 185830,28 грн. та штрафів - 250 грн. фіксована частина і 16361,82 грн. процентна складова. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 19). Причина неявки відповідача в судове засідання суду не відома. Жодних заяв від відповідача не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням заяви представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язання, згідно з ч. 1 ст. 546 ЦПК України, є неустойка. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Зі статуту ПАТ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що вони є правонаступником ЗАТ «ПриватБанк» (а.с. 14). Згідно наданих суду доказів, 30.05.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір №PLB0GK0000000102. (а.с. 7-9) Згідно п. 1.1 договору банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу банку або перерахування на рахунок, зазначений в п. 8.1 цього договору; строк, вид, цілі і розміри кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, періоди сплати та порядок погашення заборгованості за цим договором, визначені розділом 8 договору. Кредит надано в обмін на зобов'язання позичальника ([PERSON]) по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, в зазначені договором строки. (а.с. 7) Пунктом 8.1 договору, банк зобов'язався надати кредит на строк з 30.05.2008 року по 30.05.2018 року, у вигляді не поновлюваної лінії, у розмірі 57664,40 грн., з яких 50000 грн. на придбання нерухомості, 1500 грн. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту, 310,40 грн. - на страхування майна, 250 грн. - особисте страхування, а також 5604 грн. на сплату страхових платежів у випадку та в порядку передбачених пунктами 2.1.3, 2.2.7 договору. (а.с. 9) Відповідно до п. 2.1.3 договору, позичальник звертається до банку про надання йому кредиту на сплату чергових страхових платежів, відповідно до договорів страхування передбачених п. 2.2.7 договору, і доручає банку щорічно перераховувати необхідну для цього суму коштів згідно договору страхування. (а.с. 7) З долученого до матеріалів справи розрахунку вбачається, що 30.05.2008 року відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 52060,40 грн., за вирахуванням суми 5604 грн., що згідно пункту 2.1.3 договору надається щорічно на сплату чергових платежів (частинами). При цьому розмір кредиту збільшився станом на 10.02.2015 року і становить 53225,69 грн., що є обґрунтованим, виходячи з положень про суму кредиту 5604 грн., передбачених для сплати страхових платежів, в порядку визначеному п. 2.1.3 договору. (а.с. 4-6) Пунктом 8.1 договору також було передбачено сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 1,67% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 5,04% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу. (а.с. 9) З розрахунку вбачається, що протягом дії договору позивачем нараховувалась комісія (винагороди), а також відсотки на поточну заборгованість по кредиту. Відсотки на прострочену заборгованість не нараховувались. (а.с. 4-6) Для виконання умов договору, позичальнику було відкрито рахунок, про що зазначено в п. 8.2 договору. (а.с. 9) Повернення кредиту і сплата відсотків мали здійснюватись позичальником щомісячними платежами, що вбачається із розділу 8 договору. (а.с. 9) Як зазначено вище, розрахунок свідчить про виконання банком умов договору №PLB0GK0000000102. В той же час, розрахунок свідчить про те, що відповідач не належним чином виконував свої зобов'язання за договором, щодо сплати винагород (комісії), виплати відсотків та повернення кредиту. Згідно розрахунку, останнє внесення коштів відповідачем по кредиту відбулося 17.10.2008 року, при цьому відповідач в незначній мірі виплачував комісії та відсотки до зазначеної дати і такі виплати були не регулярними і не повними. Внесення відповідачем коштів в рахунок повернення кредиту, з розрахунку не вбачається (отже внесені відповідачем суми не були достатніми для щомісячного платежу по відсотках та кредиту). (а.с. 4-6) В результаті порушення умов договору відповідачем, станом на 10.02.2015 року банком нараховано заборгованість на загальну суму 343848,12 грн., яка складається із заборгованості по кредиту - 53225,69 грн., заборгованості по процентах - 73322,69 грн., заборгованості по комісії - 14857,64 грн., пені - 185830,28 грн. та штрафів - 250 грн. фіксована частина і 16361,82 грн. процентна складова. (а.с. 6) Нарахування банком пені є обґрунтованим виходячи з пунктів 5.1, 8.4 договору, згідно з якими у разі порушення позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочення, але не менше 1 гривні. (а.с. 8, 9) Нарахування штрафу обґрунтоване виходячи з п. 5.3 договору, яким передбачено штраф у розмірі 250 грн.+5% від суми позову, у разі порушення позичальником строків платежів, по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів. (а.с. 8) Таким чином, заборгованість нарахована банком в межах умов договору, що були узгоджені сторонами, при його укладенні. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено - якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами , то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Як уже було зазначено, позичальник [PERSON] порушив строки виконання зобов'язань за договором і з 17.10.2008 року не вносив кошти на сплату кредиту, відсотків та комісій. За таких обставин, на вимогу банку, суд вважає за можливе стягнути всю суму кредиту та інших платежів достроково. Суд вважає за можливе стягнути нараховані банком 73322,69 грн. заборгованості по процентах, 14857,64 грн. заборгованості по комісії та 53225,69 грн. заборгованості по кредиту, з яких сальдо прострочене становить 18890,45 грн. (борг), а сальдо поточне - 34335,24 грн. (сума кредиту, що стягується достроково). Суд також вважає за можливе стягнути передбачений договором штраф у повному обсязі - 16611,82 грн. (сума штрафу становить 5% від позовної вимоги банку + 250 грн. - що було передбачено договором). Банк також просить суд стягнути пеню, нараховану протягом всього періоду невиконання зобов'язання відповідачем, що становить станом на 10.02.2015 року - 185830,28 грн. Виходячи з зазначених вище пунктів 5.1, 8.4 договору, пенею було забезпечено виконання [PERSON] зобов'язання з повернення кредиту (на відміну від штрафу, який згідно пункту 5.3 нараховується у разі порушення строку виконання зобов'язання по будь-якому з платежів). З графи «сальдо прострочене» розрахунку, встановлено, що сума простроченого кредиту станом на 10.02.2015 року - 18890,45 грн. Таким чином, за невиконання зобов'язання з повернення 18890,45 грн. кредиту, банком нараховано пеню у розмірі 185830,28 грн., що майже в 10 разів перевищує борг. Період за який нараховано пеню, становить більше 6 з половиною років. Частиною 3 ст. 551 ЦК України, надано право суду зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав - ч. 3 ст. 551 ЦК дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків, з власної ініціативи (зазначена позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 4 вересня 2014 року, справа № 6-100цс14). Зазначені вище обставини щодо нарахованої банком пені, свідчать, що розмір збитків завданих банку невиконанням зобов'язання на суму 18890,45 грн., значно менший ніж розмір нарахованої банком пені за таке невиконання. Враховуючи зазначені вище обставини, суд вважає за необхідне зменшити розмір нарахованої банком пені вдвічі - зі 185830,28 грн. до 92915,14 грн. При зменшенні розміру пені, що нарахована банком, судом також враховано ставлення відповідача до своїх зобов'язань за договором, який практично не виконував умови договору з моменту укладення такого, а також не з'являється в судові засідання для розгляду справи. Отже, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь банку заборгованість по кредитному договору №PLB0GK0000000102 у загальному розмірі 250932,98 грн., з яких 73322,69 грн. заборгованості по процентах, 14857,64 грн. заборгованості по комісії, 53225,69 грн. заборгованості по кредиту, 16611,82 грн. штраф та 92915,14 грн. пеня. Виходячи з положень ст. 11 ЦПК України та ч. 3 ст. 267 ЦК України - суд не розглядає питання про застосування строків позовної давності щодо вимог банку. У зв'язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь банку підлягає до стягнення пропорційна частина понесеного ними судового збору - 2509,32 грн., що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial