Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на території міста Синельникового з 2013 року проживає громадянка [PERSON], яка має трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 19 листопада 2014 року надійшла інформація із Синельниківської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1, про те, що [PERSON] не приділяє належної уваги навчанню та вихованню своєї дитини. На той час сім'я проживала за адресою: [ADDRESS] в орендованому будинку. Дане помешкання було відключено від газо-, водо- та електропостачання, але в будинку було пічне опалення. 29 квітня 2014 року Синельниківським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді дану сім'ю було взято під соціальний супровід у зв'язку з тим, що [PERSON] була засуджена до покарання, не пов'язаного з позбавленням волі та яка сама виховує трьох малолітніх дітей. Фахівцями центру під час систематичних відвідувань було встановлено, що сім'я перебуває у складних життєвих обставинах. З пояснень матері дітей вбачалося, що родина не має коштів на харчування та забезпечення дітей необхідними речами, оскільки не отримала кошти, передбачені державою, у зв'язку з переоформленням державної допомоги за місцем проживання. За період перебування під соціальним супроводом виникли певні проблемні питання. [PERSON] не дотримувалася рекомендацій спеціалістів центру та не виконувала умови договору соціального супроводу, поводила себе агресивно, відмовлялася співпрацювати. 18 грудня 2015 року родина [PERSON] вже проживала за адресою: [ADDRESS]. При обстеженні умов проживання з'ясовано, що у кімнаті житлового будинку відсутнє газо-, електро- та водопостачання, діти та мати сплять на підлозі, відсутнє місце для навчання [PERSON], запас продуктів харчування мінімальний. З пояснень сусідки, [PERSON], встановлено, що за весь час проживання - з серпня 2015 року [PERSON] вела аморальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями, вживала наркотичні речовини, діти постійно просили їсти. Спеціалістами служби та кримінальної міліції у справах дітей Синельниківського MB ГУ МВС України у Дніпропетровській області з [PERSON] було проведено профілактичну роботу, після якої мати з дітьми перебралася жити до своєї бабусі за адресою: [ADDRESS]. Через низький матеріальний стан у сім'ї часто виникали конфлікти. Психологічна атмосфера у сім'ї напружена та соціально нестійка. Через те, що мати веде аморальний спосіб життя, успішність та виховання дітей знаходиться на критичному рівні. Діти вживають нецензурну лексику при дорослих. З матір'ю неодноразово проводилася соціально-педагогічна та інформаційна робота, щодо формування навичок усвідомленого, відповідального батьківства, формування навичок дотримання санітарно-гігієнічних норм та норм суспільної моралі, ведення здорового способу життя. На громадянку [PERSON] постійно надходять скарги, тому що вона не забезпечує дітей усім необхідним для нормального розвитку та життя. Неодноразово громадянка притягувалася до адміністративної відповідальності відповідно до статті 184 КУпАП. 07 листопада 2016 року при виході за адресою: [ADDRESS], зі слів бабусі, [PERSON], [PERSON] з дітьми перейшла жити за адресою: [ADDRESS]. Діти до школи не ходять. При виході за адресою встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], але і там громадянка більше не проживає. З 20 листопада 2016 року [PERSON] вже проживала [ADDRESS]. За усіма адресами умови проживання незадовільні, немає тепла, повноцінного харчування для дітей, діти психологічно виснаженні та напружені. 23 листопада 2016 року громадянка [PERSON] звернулася до служби у справах дітей з проханням допомогти тимчасово влаштувати дітей тимчасово у родину, оскільки їй немає куди з ними піти: ні житла, ні коштів немає. Спеціалістами служби негайно було влаштовано дітей у прийомну сім'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] обіцяла наступного дня прийти побачитися з дітьми, але так і не з'явилася. 26 листопада 2016 року [PERSON] стало зле і тому службою у справах дітей діти були влаштовані у дитячий будинок сімейного типу [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Мати [PERSON] за весь цей час не з'явилася. 02 грудня 2016 року, коли діти були на заняттях у ЗНЗ № 6, до технічного персоналу школи підійшов чоловік, який представився дядьком [PERSON] та [PERSON] і сказав, що хоче їх побачити, але працівники навчального закладу не дозволили. Через деякий час було встановлено, що цей чоловік забрав [PERSON] без верхнього одягу у невідомому напрямку. Через хвилин десять з'явилася мати дітей, [PERSON], і стала вимагати забрати дітей із навчального закладу. Оскільки, громадянка не позбавлена батьківських прав, їй ніхто не став чинити перешкоди у забиранні дітей. Дітей [PERSON] забрала за адресою: [ADDRESS], де вона планувала бути два дні, наступне місце проживання залишається невідомим. Виходячи із усієї цієї ситуації, [PERSON] порушує права своїх дітей на освіту, на житло, на захист здоров'я, насамперед психологічного, на право жити в таких умовах, які дозволять дітям повноцінно розвиватися. Мати свідомо привчає своїх малолітніх дітей бродяжити із одного житла в інше. Відомості про батька дітей записані згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ч. 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Отже, [PERSON], батьківських обов'язків щодо виховання та утримання своїх дітей не виконує. Просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; Стягнути із [PERSON], [INFO], на користь осіб, на утриманні яких будуть перебувати малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, а саме 1050 гривен щомісячно, починаючи від дня подання заяви до повноліття молодшої дитини. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Також зазначила, що на даний час діти проживають разом з відповідачем і остання виконує свої батьківські обов'язки, однак враховуючи викладені у позовній заяві обставини, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала і зазначила, що виконує свої батьківські обов'язки. Протягом певного часу вона зверталася до органу опіки за допомогою тимчасово влаштувати дітей, оскільки у неї не було матеріальних та житлових можливостей для їх належного утримання, однак на даний час її матеріальний стан поліпшився. Прокурор вважає, що підстав для позбавлення відповідача батьківських прав на даний час не існує. Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона чи він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснено у абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Також суд звертає увагу на вимоги ч.1 ст.60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Тобто позивач, звертаючись з позовними вимогами про позбавлення відповідача батьківських прав, зобов'язаний довести суду всі обставини, які дають можливість вирішити справу на її користь, оскільки лише на припущеннях судове рішення ґрунтуватися не може. Факт народження та походження дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] від матері [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач належним чином не забезпечує дітей одягом, харчуванням, житловими умовами. Відповідач вказані факти заперечує і посилається на те, що зазначені позивачем обставини мали місце не внаслідок умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, а у зв'язку з відсутністю матеріальної можливості забезпечити дітей. Оскільки з цього приводу між сторонами виник спір, то позивач повинен довести суду факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей саме внаслідок свідомого нехтування такими обов'язками. Жодного доказу в обґрунтування своїх позовних вимог, які б свідчили про свідоме умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків позивач суду не надав, а незадовільні акти обстеження умов проживання ще не свідчать про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає недоведеним факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків. Також при вирішенні даної справи суд бере до уваги те, що в обґрунтування своїх позовних вимог позивач не надав суду жодного доказу жорстокого поводження відповідача з дітьми, не доведено факт зловживання відповідачем спиртними напоями та наркотичними засобами, оскільки з цього приводу жодних належних доказів не надано. Крім того, представник позивача зазначив, що на даний час протягом останніх декількох місяців відповідач виконує свої батьківські обов'язки належним чином, що свідчить про передчасність вирішення питання про позбавлення батьківських прав відповідача та стягнення з нею аліментів на утримання дітей. Таким чином, суд не вважає наявність фактів, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати по справі стягненню з відповідача не підлягають у відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed