Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 10763,55 грн., суму інфляційних витрат 1026, 13 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. Свій позов позивач мотивує тим, що\~він працював на підприємстві ПАТ «Мелітопольський\~завод холодильного машинобудування «РЕФМА» на посаді слюсаря-випробувача 4 розряду механоскладального виробництва до 21.11.2017 включно. Відповідач свої зобовязання перед працівниками не виконував, виплату заробітної плати значним чином затримували та виплачували несвоєчасно. У звязку з чим, Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за його заявою видано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за період з квітня 2017 по серпень 2017 в сумі 15\~150, 23 грн. У вересні 2017 у звязку зі зміною керівництва підприємства, поточну заробітну плату виплачували своєчасно, однак заборгованість за квітень-серпень 2017 не виплачували, мотивуючи тим, що це борги минулого керівника. 21.11.2017 позивач звільнився за власним бажанням. Однак заборгованість за судовим наказом в сумі 15\~150, 23 грн. була виплачена позивачу лише після його звернення до ВДВС та відкриття виконавчого провадження, шляхом примусового списання коштів з рахунків відповідача у повному обсязі лише 27.02.2018. Таким чином, відповідач затримав проведення повного та остаточного розрахунку з ним, починаючи з 22.11.2017 по 27.02.2018, тобто на 67 днів. У звязку з викладеним позивач змушений звернутися до суду з вказаними позовними вимогами. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Представник відповідача у судове засідання не зявився, від нього на адресу суду надійшов відзив, в якому зазначено, що з позовними вимогами, викладеними у позові вони ознайомлені, розрахунки зроблені позивачем ними перевірені та вони відповідають вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, КЗпП України, ЦК України, тому вони погоджуються з ними та визнають у повному обсязі. Просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів, з урахуванням їх відзиву на позов. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч.3\~ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі\~дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з\~ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено наступне. [PERSON] працював на підприємстві ПАТ «Мелітопольський\~завод холодильного машинобудування «РЕФМА» на посаді слюсаря-випробувача 4 розряду механоскладального виробництва до 21.11.2017. 21.11.2017 позивач звільнилася за власним бажанням. Зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки./а.с. 9-12/. На день звільнення, 21.11.2017, заборгованість ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» перед позивачем по заробітній платі складала 15\~150, 23 грн. 07.12.2017 постановою заступника начальника відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області [PERSON] відкрито виконавче провадження за № 55327110 з виконання судового наказу №320/7976/17, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 30.10.2017 про стягнення з\~ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі за період з квітня 2017 по серпень 2017 в сумі 15\~150, 23 грн./а.с.14/. 27.02.2018 позивачу на його картковий рахунок перераховано суму 15\~150, 23 грн., списану у примусовому порядку з рахунку відповідача. Відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого\~Постановою Кабінету міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, визначено: „П.8. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно\~ст. 117 КЗпПУ, у разі несвоєчасного розрахунку Роботодавець повинен сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні до моменту фактичного розрахунку. Згідно даних, які містяться у копії довідки про заборгованість по заробітній платі від 17.10.2017, розрахунок середньоденного заробітку позивача наступний: 3350,91 грн. +3396,38 грн. : 2 : 21 (середньомісячна кількість робочих днів) = 160, 65 грн. Відповідач прострочив позивачу виплату заробітної плати з 22.11.2017 до 27.02.2018, тобто на 67 днів. Таким чином, сума затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 10 763,55 грн. (160, 65 грн. х 67). Також згідно ст.625 ЦК України підприємство відповідач повинен сплатити позивачу 3% річних та індекс інфляції за весь час прострочення виплати коштів. Отже, розмір інфляційних витрат розраховується наступним чином: 102, 0% х 101,2% х 100,9% х 101,0% х 101,5% = 1,06773%, тобто 6,773%. 15\~150, 23 грн. / 100 х 6,773% = 1026, 13 грн. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та інфляційних витрат такими, що підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи вимоги п.1 ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у звязку із задоволенням позовних вимог судового збору в розмірі 352,40 грн., інша половина судових витрат в розмірі 352,40 грн. має бути повернута позивачу з державного бюджету у звязку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Outcome: approved