Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 листопада 2010 року померла мати позивача [PERSON], яка до дня смерті проживала за адресою: [INFO]. Позивач залишилася після смерті єдиним спадкоємцем, так як її батько [PERSON], також помер ще 22 квітня 1997 року. У встановлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до Біляївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, так як вважала, що вона, як єдиний спадкоємець після смерті батьків, доглядала за ними до дня смерті та поховала їх, через що вважала, що фактично набула права на спадщину. Однак в Кагарлицькій сільській раді їй пояснили про необхідність звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті матері залишився земельний пай площею 5,44 га із земель колишнього КСП «Кагарлицький». Однак 29 серпня 2016 року приватний нотаріус надав їй лист-відмову (вих. № 481/02-14), з якого вона зрозуміла, що не можу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що я пропустила встановлений законом шестимісячний термін для подання відповідної заяви. Для вирішення спірного питання нотаріус рекомендував їй звернутись до Біляївського районного суду. Представник позивача у судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. (а.с. 29). Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд вказаної справи за його відсутністю та зазначив, що не заперечує проти позову. (а.а. 20). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 листопада 2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 248611, актовий запис № 27. (а.с. 9). [PERSON] до дня смерті проживала за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області № 339 від 21 липня 2016 року. (а.с. 13). Позивач залишилася після смерті єдиним спадкоємцем, так як її батько [PERSON], також помер ще 22 квітня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 115406, актовий запис № 2. (а.с. 11). Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але 29 серпня 2016 року приватний нотаріус надав їй лист-відмову (вих. № 481/02-14), в якому вказано, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що пропустила встановлений законом шестимісячний термін для подання відповідної заяви. Для вирішення спірного питання нотаріус рекомендував їй звернутись до Біляївського районного суду. (а.с. 10). Позивач вказала, що причиною пропуску строку було те, що вона вважала що прийняла спадщину та просила врахувати за поважну причину пропуску її хворобу, яка була підтверджена медичними довідками. (а.с. 26-28). У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як видно з наданих письмових доказів, у встановлений законом строк, що надано для прийняття спадщини, позивач не подав заяви про прийняття спадщини, не зміг вчасно звернутися до нотаріуса. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на викладене, а також того що вимога позивача є законною, вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини із поважних причин, тому її вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved