Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 28 червня 2015 року на підставі укладеного між ним та відповідачем [PERSON] кредитного договору, відповідач отримав кредит в розмірі 17896,31 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором. Відповідач надав згоду на те, що підписана ним письмова заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» та Тарифами Банку складає між сторонами договір. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконує, у звязку з чим станом на 10 березня 2016 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 20427,48 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 17896,32 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 13,73 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 1001,19 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 67,31 грн.; штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) в розмірі 948,93 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі в розмірі 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився однак завчасно надав письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, однак завчасно надав письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги не визнав, зазначив, що умови кредитного договору він на даний час виконує належним чином. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті наступні докази: копія заяви відповідача на отримання кредиту; копія Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»); розрахунок заборгованості за кредитним договором; копія паспорту відповідача; копії правовстановлюючих документів позивача; платіжне доручення про сплату судового збору, інші докази. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора забовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В той же час суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести суду обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень. Отже, звертаючись до суду з позовом позивач повинен надати суду всі докази, які явно свідчать про обґрунтованість позовних вимог, щоб суд не мав жодного сумніву з цього приводу, оскільки на припущеннях судове рішення ґрунтуватися не може. Факт перебування сторін у договірних правовідносинах підтверджується копією письмової заяви відповідача від 28 червня 2015 року на отримання кредиту та копією Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), де викладені всі істотні умови укладеного між сторонами кредитного договору. Строк дії кредитного договору 3 роки, з 28 червня 2015 року по 27 червня 2018 року, кредит був отриманий відповідачем в розмірі 17896,31 грн. Отже, факт перебування сторін у договірних правовідносинах є доведеним. В обґрунтування позовних вимог позивач надав суду розрахунок заборгованості, згідно якого розмір заборгованості станом на 10 березня 2016 року складає 17896,32 грн. Жодних інших доказів в підтвердження факту наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором, крім розрахунку заборгованості, позивачем не надано, а сам по собі розрахунок заборгованості не є достатнім доказом порушення відповідачем умов кредитного договору у разі наявності у нього заперечень з цього приводу. З письмової заяви вбачається, що відповідач заперечує факт невиконання ним умов кредитного договору і надав суду копії квитанцій про сплату кредиту. Як вбачається з копії письмової заяви позичальника, відповідач отримав кредит в розмірі 17896,31 грн. строком на три роки, як зазначено у наданому суду розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 10 березня 2016 року у відповідача існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 17896,32 грн., тобто навіть більша, неіж сума кредиту, яка була відповідачем отримана. Згідно наданих суду копій квитанцій про сплату кредиту, відповідачем на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок погашення кредиту було сплачено: 15 жовтня 2015 року 1217,00 грн; 31 грудня 2015 року 3400,00 грн.; 01 березня 2016 року 1240,00 грн; 28 березня 2016 року 1214,00 грн; 20 квітня 2016 року 1214,00 грн; 16 травня 2016 року 1214,00 грн.; 13 червня 2016 року 1214,00 грн; 18 липня 2016 року 1214,00 грн. Отже, після подання до суду позову, відповідачем були здійснені неодноразові платежі, які не враховані у розрахунку заборгованості, а представник позивача в судове засідання не зявився, суму боргу не уточнив, інших доказів в обґрунтування позовних вимог суду не надав, відповідач заперечує факт наявності у нього на даний час заборгованості за кредитом, у звязку з чим суд має сумніви стосовно достовірності викладених позивачем у позовній заяві обставин. Крім того, суд враховує, що отримана відповідачем сума кредиту 17896,31 грн. була строком на три роки, тоді як на даний час, тобто майже за рік відповідач сплатив більше половини отриманої ним суми 11927,00 грн., у звязку з чим стягнення з нього усієї сум и заборгованості не буде відповідати вимогам закону та справедливості. Таким чином, суд не вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 1378,00 грн. стягненню з відповідача не підлягають у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed