Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання на період навчання у розмірі 1/4 частки заробітної плати (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він проживає разом із матір`ю, а батько проживає окремо, шлюб між батьками розірвано. Відповідач сплачував аліменти на утримання позивача до досягнення ним повноліття, але у зв`язку із досягненням позивачем 18-річного віку, стягнення аліментів припинилось. Позивач навчається у Маріупольському професійному ліцеї за денною формою навчання, тому не має змоги працювати. Відповідач отримує пенсію а тому має змогу надавати йому матеріальну допомогу на період його навчання. На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісяця до закінчення\~навчання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 вересня 2002 року (а.с.6). Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 1436-1169108-2017 від 22 грудня 2017 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Як вбачається з довідки № 9396 від 24 липня 2020 року, позивач [PERSON] навчається у Маріупольському професійному ліцеї, за денною формою навчання, строк навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року (а.с.8). Згідно з ч.1,2\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.1\~статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи що відповідач визнав позов та таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання на період навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 08 вересня 2020 року до закінчення позивачем навчання у Маріупольському професійному ліцеї, але не більше, ніж до досягнення позивачем 23-річного віку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а позивач звільнений від сплати судового збору в силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», необхідно дійти висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь держави половини судового збору, тобто 420, 40 грн.

Outcome: approved