Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 16 189 грн. 75 коп. та судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Відповідно до укладеного кредитного договору №007-24903-190411 від 19.04.2011 року, згідно з умовами якого банк відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п.1.3 кредитного договору банк відкрив відповідачу відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 10 000 грн. Згідно з договором відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідач станом на 08.10.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 16 189 грн. 75 коп., яка складається з: тіло кредиту - 6 954 грн. 42 коп., прострочене тіло кредиту - 3 045 грн. 58 коп., заборгованість за відсотками - 0 грн., заборгованість за комісіями - 6 189 грн. 75 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, при цьому зазначають, що відповідачем було отримано кредитну картку з кредитним лімітом 10 000 грн. Погашення по тілу кредиту відбувались, але після того як відповідач здійснював погашення по тілу кредиту і оскільки це кредитна карта - це відновлювана кредитна лінія, то наступні зняття з карти відбувалось знову з тіла кредиту. Таким чином, після погашення повного тіла кредиту, відповідач міг знову і знову користуватись кредитними коштами. Представником відповідача до суду подане заперечення, в якому він зазначає, що дійсно 19.04.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір №007-24903-190411, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 10 000 грн. У зв'язку з тим, що у відповідача виникли тимчасові фінансові труднощі, погашення кредитної заборгованості відбувалося не в повному обсязі і внаслідок чого виникла кредитна заборгованість. Позивач в поданій заяві вказує на те, що сума заборгованості становить 16 189 грн. 58 коп., яка складається з: тіло кредиту - 6 954 грн. 42 коп., прострочене тіло кредиту - 3 045 грн. 58 коп., заборгованість за відсотками - 0 грн., заборгованість за комісіями - 6 189 грн. 75 коп. Відповідач стверджує у поданому заперечення, що якщо скласти суму по тілу кредиту і суму простроченого тіла кредиту, то вийде сума в 10 000 грн., тобто та сума, яка була надана позивачем в кредит, що і становить тіло кредиту, на яку нараховуються відсотки за користування кредитними коштами. Однак, відповідач протягом всього часу хоч і частково, але все ж виконував свої зобов'язання по кредитному договору і сплатив значну суму коштів, що повинно впливати на зменшення кредитної заборгованості, а не на її збільшення. Представник відповідача вважає, що розрахунок підлягає перерахунку позивачем. В підтвердження викладених обставин представником відповідача до суду надані копії квитанцій про сплату відповідачем кредитної заборгованості на загальну суму 2 625 грн. (а.с.24), та додатково квитанції на суму 1892 грн. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до слідуючого висновку: Наявність зобов'язань відповідача перед позивачем підтверджується договором кредиту №007-24903-190411 від 19.04.2011 року, зазначений договір підписаний відповідачем. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. За таких підстав суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і законними. Суд також вважає необхідним задовольнити повністю і вимоги позивача про відшкодування судових витрат з підстав, що спір вирішений на його користь. Розмір витрат підтверджується платіжним дорученням, який є в матеріалах справи. Тому,

Outcome: approved