Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд: визнати недійсними (такими, що не відбулися) прилюдні торги з реалізації нерухомого майна однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], проведені ПП «[PERSON]Ш.» 30 жовтня 2013року; скасувати протокол ПП «[PERSON]Ш.» від 30 жовтня 2013 року № 1413422-6 про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна квартири [ADDRESS].; визнати недійсним акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30 жовтня 2013 року ПП «[PERSON]Ш.» було проведено прилюдні торги з реалізації належної йому квартири [ADDRESS]. Торги проведено в межах виконавчого провадження по виконання виконавчого листа про стягнення з позивача в користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в розмірі 823\~563,59 грн. Зазначена квартира є предметом іпотеки за відповідним іпотечним договором, укладеним між ним і ПАТ «КБ «Надра» з метою забезпечення виконання позивачем своїм зобовязань за кредитним договором, заборгованість за яким була предметом вказаного виконавчого провадження. Проведені прилюдні торги вважає недійсними, оскільки було відсутнє рішення суду про звернення стягнення на предметом іпотеки, що вимагається згідно з правовим висновком Верховного Суду України у цій справі. Також покликається на те, що при проведенні торгів було порушено порядок їх проведення, оскільки зміст повідомлення про торги не відповідає вимогам законодавства, а продаж квартири на прилюдних торгах з одним учасником і за початковою ціною суперечить закону. В судове засідання представник позивача вимоги підтримав, надав аналогічні пояснення, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в письмових запереченнях на позовну заяву просить в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю. В обґрунтування заперечень покликається на те, що згідно з правовим висновком Верховного Суду України у даній справі, до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма статті 45 Закону України «Про іпотеку», а норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцеві передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобовязань. Зазначає, що умови іпотечного договору, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» і [PERSON] містять застереження в іпотечному договорі про задоволення вимог іпотекодержателя, яке згідно з приписами Закону України «Про іпотеку» прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя. За таких обставин придбання спірної квартири на прилюдних торгах ним як одним учасником і за початковою ціною відповідає вимогам закону і правовому висновку Верховного Суду України. Також покликається на відсутність порушень щодо порядку організації та проведення прилюдних торгів, які б могли бути підставою для визнання їх недійсними. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю, надав пояснення, аналогічні письмовим запереченням. Додатково зазначив, що згідно з правовими висновками Верховного Суду України до спірних правовідносин повинна застосуватися норма ст. 45 Закону України «Про іпотеку» за умови відсутності у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення, наявності заборгованості виключно перед іпотекодержателем і дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку». Зазначає, що єдність застосування судової практики є забезпеченням права особи на справедливий суд, передбаченого Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Представник відповідача приватного підприємства «[PERSON]Ш.» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Треті особи в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшло. Заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 02.03.2016 року у даній справі, до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма ст. 45 Закону України «Про іпотеку». Своєю чергою, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцеві передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобовязань, за наявності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя за таких умов: 1) відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; 2) наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; 3) дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку». Під час розгляду даної справи судом встановлено, що постановою державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 17 травня 2016 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-996/10 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра». 2 серпня 2012 року державним виконавцем описано та арештовано майно, що є предметом іпотеки, яке належить [PERSON], а саме однокімнатну квартиру за адресою м. Львів, вул. Єфремова, 23/8. Іпотекодержателем даного майна є ПАТ «Надра», оскільки дана квартира була передана в іпотеку ПАТ «КБ «Надра» для забезпечення виконання [PERSON] своїх забовязань за кредитним договором, заборгованість за яким стягувалась на підставі виконавчого листа № 2-996/10. Також встановлено, що іншого майна боржника, на яке можна була звернути стягнення в ході зазначеного виконавчого провадження виявлено не було. 30 жовтня 2016 року ПП «[PERSON]Ш.» проведено повторні прилюдні торги з реалізації зазначеної вище квартири. Стартова (початкова) ціна квартири на цих торгах становила 130\~598 грн. 25 коп. Переможцем вказаних торгів визнано єдиного учасника прилюдних торгів [PERSON] Під час розгляду даної справи також судом встановлено, що згідно з п. 5.3. Договору іпотеки від 12.02.2008р., укладеного між ПАТ «Надра» і [PERSON], звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається зокрема на підставі домовленості сторін про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. з8 Закону України «Про іпотеку». Згідно з приписами ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 2 статті 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Згідно з приписами ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: 1) передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. З урахуванням наведених приписів Закону України «Про іпотеку», суд приходить до висновку, що договір іпотеки від 12.02.2008р., укладений між ПАТ «Надра» і [PERSON], містить застереження про домовленість сторін про задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб, визначений ст.ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку» і таке застереження згідно з прямою вказівкою Закону прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Крім того, судом встановлено, що в процесі організації проведення прилюдних торгів 19.09.2013р. організатор торгів опублікував оголошення про проведення прилюдних торгів в двох місцевих засобах інформації газеті «За вільну Україну» № 36 (467) за 19.09.2013р. і газеті «Львівська пошта» № 132 (1427) за 19.09.2013р. Вказані оголошення містили інформацію про предмет торгів, його початкову ціну, розмір гарантійного внеску, організатора, час та місце проведення торгів, відомості про порядок ознайомлення з майном, телефон для отримання додаткової інформації. Також встановлено, що листом № 422Б від 18.09.2013. організатор торгів письмово повідомив стягувача та боржника про проведення 04.10.2013р. прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки. Вказане повідомлення направлено сторонам рекомендованим поштовим відправленням. Так само організатором торгів було розміщено інформаційне повідомлення про проведення торгів із зазначенням всіх необхідних реквізитів на відповідному веб-сайті. У звязку з відсутністю покупців прилюдні торги з продажу спірного майна 04.10.2013р. не відбулись, у звязку з чим, після уцінки даного майна, були призначені повторні торги. На виконання приписів ч.ч. 3, 5 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» організатор торгів 15.10.2014р. опублікував оголошення про проведення прилюдних торгів в двох місцевих засобах інформації газеті «Високий замок» № 154 (5022) за 15.10.2013р. і газеті «Львівська пошта» № 113 (1438) за 15.10.2013р. Вказані оголошення містили інформацію про предмет торгів, його початкову ціну, розмір гарантійного внеску, організатора, час та місце проведення торгів, відомості про порядок ознайомлення з майном, телефон для отримання додаткової інформації. Листом № 422Б2 від 15.10.2013. організатор торгів письмово повідомив стягувача та боржника про проведення 30.10.2013р. прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки, направивши відповідного листа рекомендованим поштовим відправленням. Крім того, організатором торгів було розміщено інформаційне повідомлення про проведення торгів із зазначенням всіх необхідних реквізитів на відповідному веб-сайті. Своєю чергою, згідно з приписами ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. Відповідно до частини 2 зазначеної статті Закону, якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Вище вже зазначалось, що перші прилюдні торги проводились 04.10.2013р., про що ПАТ «Надра» було повідомлено письмово. Оскільки протягом 10-ти днів з дня оголошення торгів такими, що не відбулись (з 04.10.2013р.) ПАТ «Надра» не скористався своїм правом на придбання предмета іпотеки, були призначені повторні торги, про що ПАТ «Надра» також було повідомлено письмово. Таким чином, судом встановлено, що реалізація предмета іпотеки відбулась з дотриманням порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку». Своєю чергою, враховуючи наявність в іпотечному договорі застереження про домовленість сторін про задоволення вимог іпотекодержателя, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, а також факт відсутності в боржника [PERSON] будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення і наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем, суд вважає, що прилюдні торги з реалізації спірної квартири відповідають вимогам закону і відсутні підстави для визнання цих торгів недійсними. Даний висновок суду повністю відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 02.03.2016р. у даній справі. При цьому, при ухваленні даного рішення, суд, виконуючи приписи ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує правові висновки Верховного Суду України, викладені в постановах від 18.11.2015р. у справі № 6-28цс15, 16.02.206р. у справі № 6-323цс16, від 30.03.2016р. у справі № 6-3004цс15, від 27.04.2016р. у справі № 6-103цс16, від 27.04.2016р. у справі № 6-54цс16, від 13.06.2016р. у справі № 6-315цс16, згідно з якими норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Outcome: dismissed