Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.11.2018 між сторонами було укладено кредитний договір №22033000093721, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 35 400,00 грн на споживчі потреби. Відповідно до умов договору щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 1,99% від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0 % річних. У порушення умов Договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 19.04.2021 має заборгованість у розмірі 53 012,19 грн, що включає: залишок простроченого кредиту - 32 368,25 грн, залишок прострочених відсотків - 12 894,88 грн, залишок прострочених комісій - 7 749,06 грн, які і просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 07.05.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №756/6771/21, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними у справі документами, письмових пояснень щодо причин своєї неявки суду не надав. Разом з тим, відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22.11.2018 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22033000093721, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 35 400,00 грн, строком на 12 місяців зі сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредиту - 1,99% від суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001% річних та на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0 % річних (а.с. 6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У порушення умов Договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 19.04.2021 має заборгованість у розмірі 53 012,19 грн, що включає: залишок простроченого кредиту - 32 368,25 грн, залишок прострочених відсотків - 12 894,88 грн, залишок прострочених комісій - 7 749,06 грн (а.с. 12-14). Судом досліджена виписка по рахунку, відкритому на ім`я відповідача [PERSON] з якої убачається, що вона активно користувався кредитними коштами, витрачаючи на власні потреби, періодично погашала заборгованість за наданим кредитом (а.с. 20-37). Судом також встановлено, що відповідач на підставі заяви-згода №5369226 від 22.11.2018 її підписав. Також підпис позичальника міститься на паспорті споживчого кредиту, в якому закріплено, зокрема строк договору, строк кредитування, мета отримання кредиту, процента ставка за користування кредитними коштами, порядок повернення кредиту, комісії тощо (а.с. 18-19). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, натомість відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 53 012,19 грн заборгованості за наданим кредитом є обґрунтованими, підтверджені належними та достатніми доказами, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача (а.с. 5). На підставі викладеного,

Outcome: approved