Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 01.03.2010р. він придбав у відповідача автомобіль MERSEDES-BENZ Е-200 випуску 1997 року, реєстраційний номер [NUMBER]. Обговоривши всі основні умови відчуження та передання автомобіля, його ціну у 100000,00 грн. та терміни укладання правочину сторони домовилися про купівлю-продаж вказаного автомобіля шляхом видання відповідачем довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом, оскільки відповідачу терміново були потрібні кошти і він запевнив позивача, що той буде фактичним власником цього автомобіля. У вказаний день вказана довіреність була нотаріально оформлена, позивач передав відповідачу вказану грошову суму. В подальшому позивач вільно користувався цим автомобілем, поки 22.08.2014р. в м.Василівка Запорізької області він був зупинений працівником ДАІ, який повідомив, що вказаний автомобіль знаходиться під арештом та в розшуку ВДВС Бердянського МРУЮ за наявними борговими зобов'язаннями відповідача, автомобіль у позивача був вилучений. Тому позивач в своєму позові просить визнати довіреність щодо володіння, користування і розпорядження автомобілем MERSEDES-BENZ Е-200 випуску 1997 року, реєстраційний номер [NUMBER] удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину - договору купівлі-продажу; визнати за ним право власності на вказаний автомобіль; а також зняти арешт та заборону на його відчуження з цього транспортного засобу. Позивач [PERSON] направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання двічі не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа - відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області до судового засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні позову на підставі наступного. Згідно довіреності від 01.03.2010р., посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Півняковим О.С., відповідач [PERSON] уповноважив позивача [PERSON] водити та розпоряджатись автомобілем MERSEDES-BENZ Е 200 випуску 1997 року, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.08.2014р., вказаний автомобіль був затриманий. Відповідно до ч.1 ст.235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог… В даному випадку до суду не надано будь-якого доказу того, що довіреність на право водіння та розпорядження автомобілем MERSEDES-BENZ Е-200 випуску 1997 року, реєстраційний номер [NUMBER] є удаваним правочином, вчиненим для приховання іншого правочину - договору купівлі-продажу вказаного автомобіля. Зокрема, позивачем не надано жодного доказу того, що позивач передав відповідачу будь-які грошові кошти, щодо дати передачі грошових коштів та їх призначення, а також доказів будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем стосовно купівлі-продажу вказаного автомобіля. За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed