Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що йому як позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 23.04.2002. У вказаній квартирі була зареєстрована та проживала його дружина - відповідач [PERSON] . З 2006 року шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем були фактично припинені. У листопаді 2018 року шлюб було офіційно розірвано. З вересня 2009 року [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання не мешкає, що підтверджується довідкою голови ОСББ «Барвінок 139» [PERSON] № 1 від 03.09.2020. Відповідач виїхала з квартири та переїхала до Російської Федерації на постійне місце проживання. Участі в утриманні квартири відповідач не приймає, комунальні платежі позивач сплачує самостійно, особисті речі відповідача у квартирі відсутні. Реєстрація [PERSON] у квартирі створює позивачу певні незручності: унеможливлює отримання субсидії на комунальні послуги, вільно розпоряджатися своїм майном. Вирішити в позасудовому порядку даний спір виявилося неможливим, оскільки точне місцеперебування відповідача невідомо, зв`язок сторони не підтримують, тому позивач вимушений звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням положень ст.280 ЦПК України\~та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 23.04.2002. У вказаній квартирі була зареєстрована та проживала його дружина - відповідач [PERSON] . З 2006 року шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем були фактично припинені. У листопаді 2018 року шлюб було офіційно розірвано. З вересня 2009 року [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання не мешкає, що підтверджується довідкою голови ОСББ «Барвінок 139» Дик М.М. № 1 від 03.09.2020. У зв`язку з тим, що Відповідач добровільно не вживає заходів щодо зняття себе з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , це призводить до порушення вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України оскільки, позивач будучи власником вказаного нерухомого майна, не може в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. ст.\~316,\~317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вимогами ст. 71\~Житлового кодексу\~України встановлено6-тимісячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини,а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня,зберігається житлове приміщення понад шести місяців. Згідно ч. 1 та ч. 2\~ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення,яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім того, відповідно до\~ст. 72 ЖК України, визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Згідно\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування\~квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved