overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в якій зазначає, що відповідач є його бувша дружина, яку він під час шлюбу зареєстрував в власній квартирі в 2011 році, але остання з 2013 року фактично не проживає та проживає за іншою адресою. Комунальні послуги відповідач не сплачує, особистих речей в квартирі її не має. У зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити, визнавши відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені послуги з підстав викладених у позовній заяві, вказавши що бувша дружина добровільно не бажає знятися з реєстрації. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона не заперечує проти її зняття з реєстрації, оскільки дійсно тривалий час проживає за іншою адресою на мікрорайоні Яблуневому м. Обухів. Суд, вислухавши позивача, відповідача, представника перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу та технічному паспорту [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.6-8). Згідно актів складених депутатом Обухівської міської ради вбачається, що [PERSON] зареєстрована в [INFO], але не проживає за вказаною адресою з лютого 2016 року (а.с.11-22). Згідно ч.2 ст.405 ЦК України члени сімї власника втрачає право користування жилим приміщенням, в разі відсутності члена сімї без поважної причини понад один рік. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідача в квартирі доведено належними і допустимими доказами, що не спростовуються відповідачами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, зазначаючи, що він є власником квартири [ADDRESS]. 22.06.1998 року він зареєстрував у своїй квартирі колишню дружину [PERSON] 21.08.2007 року після розлучення з позивачем відповідачка виїхала за межі села Антонівка Скадовського району Херсонської області і на даний час проживає в Криму. В звязку з наведеним просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, квартирою № 2 будинку № 50 по вул. Гагарін в с. Антонівка Скадовського району Херсонської області. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини вказані в позові. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи у відповідності з положеннями ч. 5 ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на праві приватної власності. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання в [INFO] від 21.04.2015 року, [PERSON] зареєстрована в квартирі № 2 будинку № 50 в с. Антонівка Скадовського району Херсонської області, але не проживає за вказаною адресою з 2007 року. Отже в судовому засіданні встановлено, що реєстрація відповідачки чинить перешкоди позивачу у володінні, користуванні та розпорядженні належним йому майном, протиправно обмежує його у здійсненні свого права власності, чим порушуються вимоги ч. 1 ст. 321 ЦК України. Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт того, що відповідачка більш ніж шести місяців без поважних причин не проживає в спірному житловому приміщенні та, в силу ст. 71 ЖК України, втратила право користуватися жилим приміщенням. На підставі викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про визначення порядку користування квартирою [ADDRESS]. Позивач просить виділити йому в користування кімнату площею 14.4 кв.м, в спірній квартирі, відповідачці кімнату площею 18.5 кв. метрів. Кухню, прихожу, ванну, туалет, балкон просить залишити в спільному користуванні. Просить також зобов'язати КП «ЖЕО» укласти окремі договори про надання послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просить виділити йому в користування кімнату площею 14.4 кв.м., в спірній квартирі, а відповідачці кімнату площею 18.5 кв. метрів, кухню, прихожу, ванну і туалет просить залишити в спільному користуванні. Пояснив, що спірна квартира є спільною приватною власністю. Визначення порядку користування необхідне для нормального користування квартирою. Відповідачка позов не визнала. Пояснила, що позивач не сплачує квартирну плату і комунальні послуги, а тому вона заперечує проти позову. Представник КП «ЖЕО» позовні вимоги не визнала, мотивуючи тим, що вони не відповідають вимогам законодавства. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторонам по справі на праві спільної часткової приватної власності, по 1/2 частці кожному, належить квартира [ADDRESS], житловою площею 32.9 кв. метрів. Тобто кожному з співвласників належить право власності на 16.45 кв. метрів спірної квартири. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Позивач просить виділити в користування кімнату площею 14.4 кв.м. в спірній квартирі, а відповідачці кімнату площею 18.5 кв. метрів, кухню, прихожу, ванну і туалет просить залишити в спільному користуванні. На думку суду, запропонований позивачем варіант визначення порядку користування квартирою інтересів сторін не порушує, відповідає розміру часток сторін. За таких обставин, суд вважає невмотивованими заперечення КП «ЖЕО» про порушення житлових прав співвласників. Таким чином позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою підлягають задоволенню. Позовні вимоги про зобов'язання КП «ЖЕО» укласти окремі договори про надання послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій, задоволенню не підлягають в зв'язку з передчасністю пред'явлення таких вимог. Позивач не звертався з відповідними вимогами до КП «ЖЕО».

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про визначення порядку користування квартирою № 99 в будинку № 8 по бульвару Шевченка в місті Южноукраїнську. Позивач просить виділити йому в користування кімнату площею 7.7 кв.м, в спірній квартирі, а відповідачці кімнату площею 14.4 кв. метрів, кухню, прихожу, ванну і туалет просить залишити в спільному користуванні. Просить також зобовязати КП «ЖЕО» укласти окремі договори про надання послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій. Позивач мотивує свої вимоги розірванням шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просить виділити йому в користування кімнату площею 7.7 кв.м, в спірній квартирі, а відповідачці кімнату площею 14.4 кв. метрів, кухню, прихожу, ванну і туалет просить залишити в спільному користуванні. Пояснив, що спірна квартира є спільною приватною власністю. Після розірвання шлюбу він хоче проживати в кімнаті площею 7.7 кв.м.. Відповідачка з дитиною в іншій кімнаті. Визначення порядку користування необхідне для нормального користування квартирою. Відповідачка позов визнала. Пояснила, що запропонований позивачем порядок користування квартирою не порушує її житлові права, за умови, що він не продасть свою частину власності. Вважає, що такий порядок користування квартирою відповідає інтересам сторін. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторонам по справі на праві спільної приватної власності належить квартира [ADDRESS], житловою площею 22.1 кв. метрів. Відповідно до рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 травня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Позивач [PERSON] просить виділити йому в користування кімнату площею 7.7 кв. метрів, що менше належної йому частки, проте позивач згоден с таким незначним порушенням його права. Відповідачці він пропонує виділити в користування кімнату площею 14.4 кв. метрів, що перевищує належну їй частку в праві спільної власності. На думку суду, запропонований позивачем варіант визначення порядку користування квартирою інтересів сторін не порушує, відповідає розміру часток сторін. Таким чином позовні вимоги [PERSON] до відповідачки [PERSON] про визначення порядку користування квартирою підлягають задоволенню. Позовні вимоги про зобовязання КП «ЖЕО» укласти окремі договори про надання послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій, задоволенню не підлягають в звязку з передчасністю предявлення таких вимог. Позивач не звертався з відповідними вимогами до КП «ЖЕО».

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про витребування майна з чужого незаконного володіння. Він послався на те, що управління та утримання житлового будинку [ADDRESS] здійснює позивач якому ділігували повноваження співвласники вказаного будинку на загальних зборах. У вказаному будинку знаходиться підсобне приміщення (колясочна) площею 9,5 кв.м., яку незаконно займає відповідач. Оскільки відповідач займає вказане підсобне приміщення незаконно, позивач просить суд витребувати вказане приміщення з незаконного володіння відповідача. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомив причини неявки, від нього не надійшло відзиву та заяви про розгляд справи за його відсутності. Тому суд відповідно до ст. 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що управління та утримання житлового будинку [ADDRESS] здійснює позивач якому ділігували повноваження співвласники вказаного будинку на загальних зборах. У вказаному будинку знаходиться підсобне приміщення (колясочна) площею 9,5 кв.м., яку незаконно займає відповідач. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Оскільки відповідач володіє вказаним підсобним приміщенням без відповідної правової підстави, то позов про витребування у нього вказаного приміщення є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. На підставівикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про поділ спільного сумісного майна подружжя, зазначаючи, що з 25.08.1990 перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 22.02.2019. За час шлюбу придбали житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Згоди про порядок поділу майна між ними не досягнуто, тому позивач просив здійснити поділ вказаного житлового будинку. Ухвалою суду від 12.03.2019 по справі відкрито провадження (а.с. 22-23). Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі. Відповідачка повідомлялася про дати, час та місце розгляду справи шляхом спрямування за місцем її проживання судових повісток (а.с. 38). Оскільки зі змісту поданої позивачем заяви вбачається, що останній не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідачка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилася, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25.08.1990 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 22.02.2019. За час шлюбу придбано нерухоме майно, а саме: житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 16.12.2003. Відповідно до статей 60, 61 Сімейного кодексу України (далі КК України), майно, нажите подружжям в період шлюбу, належить чоловіку і дружині на правах спільної сумісної власності. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з положеннями статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 368 Цивільного Кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Отже, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розподілу спільного майна подружжя шляхом виділу у власність сторонам по [NUMBER] частини житлового будинку розташованого по [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка має малолітню дитину [PERSON], [INFO] від виховання дітей самовідсторонилася, ухиляється та не виконує батьківських обовязків щодо матеріального утримання, виховання дітей. Батько дітей записаний в свідоцтвах про народження відповідно до ст.135 ч.1 СК України. Тому позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачку та стягнути з неї аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини її доходу(заробітку). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідачка в судове засідання не зявилася, не повідомила про причини неявки, та від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд відповідно до ст.ст.224,225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачка згідно копії свідоцтва про народження є матірю малолітнього [PERSON], [INFO]. Батько дітей записаний в свідоцтві про народження відповідно до ст.135 ч.1 СК України. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст.51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття, про теж говорить ст.180, 181 Сімейного Кодексу України. З матеріалів справи, вбачається, що відповідачка відмовилась від дитини, не цікавиться подальшою долею дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для задоволення позовних вимог про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідно до ст.88 ЦПК України, ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір за дві вимоги немайнового характеру в сумі 1280,00 гривень. Враховуючи викладене, на підставі ст.164,181,180 СК України, ст.ст.212-215,224 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка має малолітню дитину [PERSON], [INFO], від виховання дитини самовідсторонилася, ухиляється та не виконує батьківських обовязків щодо матеріального утримання, виховання дитини. Тому позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачку та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини її доходу(заробітку). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідачка в судове засідання не зявилася, не повідомила про причини неявки, та від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд відповідно до ст.ст.224,225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачка згідно копії свідоцтва про народження є матірю малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст.51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття, про теж говорить ст.180,181 Сімейного Кодексу України. З матеріалів справи, вбачається, що відповідачка відмовилась від дитини, не цікавиться подальшою долею дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для задоволення позовних вимог про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідно до ст.88 ЦПК України, ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір за дві вимоги немайнового характеру в сумі 1280,00 гривень. Враховуючи викладене, на підставі ст.164,181,180 СК України, ст.ст.212-215,224 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка має малолітню дитину [PERSON], [INFO], від виховання дитини самовідсторонилася, ухиляється та не виконує батьківських обовязків щодо матеріального утримання, виховання дитини. Тому позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачку та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини її доходу(заробітку). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідачка в судове засідання не зявилася, не повідомила про причини неявки, та від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд відповідно до ст.ст.280,281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачка згідно копії свідоцтва про народження є матірю малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст.51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття, про теж говорить ст.180,181 Сімейного Кодексу України. З матеріалів справи, вбачається, що відповідачка відмовилась від дитини, не цікавиться подальшою долею дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для задоволення позовних вимог про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір за дві вимоги немайнового характеру в сумі 3200грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи викладене, на підставі ст.164,181,180 СК України, ст.ст.141,264,265,п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка має малолітню [PERSON] , [INFO] , від виховання дитини самовідсторонилася, ухиляється та не виконує батьківських обов`язків щодо матеріального утримання, виховання дитини. Тому позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачку та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини її доходу(заробітку). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, не повідомила про причини неявки, та від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд відповідно до ст.ст.280,281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачка згідно копії свідоцтва про народження є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Згідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, про теж говорить ст.180,181 Сімейного Кодексу України. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка відмовилась від дитини, не цікавиться її подальшою долею. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для задоволення позовних вимог про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір за дві вимоги немайнового характеру в сумі 3524грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи викладене, на підставі ст.164,181,180 СК України, ст.ст.141,264,265,п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved