Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 27.02.2012 року в м. Києві по вул. Глушкова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хонда» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Дорожньо-транспортна пригода сталася через те, що відповідач, керуючи вказаним автомобілем, не витримав безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілей, що призвело до їх механічного пошкодження. 16.03.2012 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль «Хонда» було застраховано на момент пригоди в АТ «СК «АХА Страхування» згідно з договором добровільного срахування транспортного засобу №0544-а/11к/о від 16.11.2011 р., де страхувальником є [PERSON] 29.02.2012 року [PERSON] звернулася до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування. АТ «СК «АХА Страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 8401,68 грн. згідно з рахунком №219762/50320121 від 05.03.2012 року на рахунок СТО ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест», де був відремонтований автомобіль, що підтверджується платіжним дорученням №1521 від 19.03.2012 року. У зв*язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ СК «Універсальна» згідно з полісом №АВ/0285276 від 15.11.2011 р., 23.09.2013 року АТ «СК «АХА Страхування» звернулося до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 8401,68 грн. Позивачем було прийнято рішення по визнання данної події страховим випадком і про виплату АТ «СК «АХА Страхування» на підставі страхового акту №4553/1 страхового відшкодування в розмірі 7891,98 грн., яке 23.10.2013 р. було перераховано на рахунок АТ «СК «АХА Страхування», що підтверджується платіжним дорученням №44924. Таким чином позивач повністю виконав свої зобов*язання перед страхувальником. Оскільки відповідач не повідомив ПАТ СК «Універсальна» про настання страхового випадку, позивач має право регресної вимоги до відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового вдшкодування в розмірі 7891,68 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача не був присутнім, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до якої, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, причин неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був сповіщений у встановленому законом порядку. З урахуванням заяви позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи, відповідно до вимог ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 27.02.2012 року в м. Києві по вул. Глушкова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хонда» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого обидва транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень (а. с.6-7). Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 березня 2012 року, яка набрала законної сили, винним у цьому ДТП визнано відповідача [PERSON] (а. с. 8). З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0285276 від 15 листопада 2011 року слідує, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ СК «Універсальна» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, 50 000 грн. (а. с. 9). З калькуляції ПАТ «Дніпро Мото Інвест» від 05.03.2012 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хонда» державний номерний знак [NUMBER] складає 9\~121 грн. 68 коп. (а. с. 13-17). На підставі заяви потерпілої особи [PERSON] «СК «АХА Страхування», в якому був застрахований автомобіль «Хонда» державний номерний знак [NUMBER], виплатило 8401,68 грн. на рахунок СТО ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест», де був відремонтований автомобіль, та звернулося до ПАТ СК «Універсальна» про відшкодування шкоди (а.с. 10, 18, 19). 23 жовтня 2013 року ПАТ СК «Унверсальна» здійснила перерахування страхового відшкодування «СК «АХА Страхування» у сумі 7891 грн. 68 коп. на підставі страхового акта (а.с.20-23). Частиною першою\~статті 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до абзацу «ґ» підпункту 38.1.1. пункту 38.1.\~статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників\~\~наземних транспортних засобів»\~(у редакції, чинній до 07 серпня 2011 року) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1.\~статті 33 цього Закону. Однак із внесенням\~Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI\~\~«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування»\~змін у\~статтю 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~було розширено перелік обов'язків учасників дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди був викладений уже в підпункті 33.1.4. пункту 33.1.статті 33 Закону № 1961-IV\~України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте відповідні зміни до абзацу «ґ» підпункту 38.1.1. пункту 38.1.\~статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів\~статті 33 зазначеного Закону\~щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, внесені не були. Однак, виходячи з аналізу статей\~33,\~38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(у редакції з 18 вересня 2011 по 08 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону\~змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання дорожньо-транспортної пригоди. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1. статті 33 та підпунктів пункту 38.1. статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року № 6-1цс14. Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду в порядку регресу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ПАТ СК «Універсальна» посилалося на те, що відповідач у справі всупереч вимогам закону не повідомив його про настання страхового випадку (а.с. 24). Відповідач цих доводів позивача не спростував і доказів із зазначеного приводу суду не подав. Тому зважаючи на те, у справі немає доказів про повідомлення страховика водієм забезпеченого транспортного засобу [PERSON], який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, про настання дорожньо-транспортної пригоди у строки та в порядку, що визначені у підпункті 33.1.2. пункту 33.1. статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позовні вимоги ПАТ СК «Універсальна»до [PERSON] про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 7891 грн. 68 коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved