Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 22401 гривню 00 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ПАТ «Актабанк» та [PERSON] 16 вересня 2013 року було укладено кредитний договір № 0862122601/Т972110, відповідно до якого ПАТ «Актабанк» надав [PERSON] кредит в сумі 10000 гривень 00 копійок. Між ПАТ «Актабанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, за яким право вимоги за вказаними договорами було відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договорами кредитів не виконав, у нього виникла заборгованість за кредитами у вказаному розмірі. За клопотанням представника позивача дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження, у встановлений законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З кредитного договору № 0862122601/Т972110 від 16.09.2013 року, укладеного між ПАТ «Актабанк» та [PERSON] (далі кредитний договір) вбачається, що ПАТ «Актабанк» надав відповідачу кредит в сумі 10000 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних за користування кредитом на строк до 15.09.2016 року (а.с. 4-5). Відповідно до п. 2.1.3 кредитного договору, погашення кредиту, сплата нарахованих процентів за користування кредитом, сплата комісії здійснюється позичальником щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, 15 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 602 грн. 83 коп. Як вбачається з договору № 2 від 23.03.2018 року про відступлення права вимоги між ПАТ «Актабанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір, за яким право вимоги за кредитними договорами було відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 21-22). Як вбачається з витягу з Додатку № 1 до Договору № 2 про відступлення права вимоги від 23.03.2018 року Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами ПАТ «Актабанк» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги заборгованостей до [PERSON] за кредитним договором № 0862122601/Т972110 від 16.09.2013 року в розмірі 22401 гривня 00 копійок (а.с. 23). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оскільки, відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання з повернення кредиту, що передбачені кредитним договором № 0862122601/Т972110 від 16.09.2013 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Таким чином, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені договором № 0862122601/Т972110 від 16.09.2013 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved