Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що в провадженні Кіровського районного суду знаходилась справа №203/741/14-ц з якої позивачу стало відомо, що 12.03.2011 року між ТОВ «Дніпрометпостач» та ПАТ «КБ «Південкомбанк» укладений договір надання відкличної відповідальної кредитної лінії №120К-13Ю. Згідно умов договору ТОВ «Дніпрометпостач» відкрито кредитну лінію з лімітом в сумі 8000000 грн. на поновлення обігових коштів строком до 12.03.2012 року за умови щомісячної сплати за користування кредитними коштами 23,5 % річних, щомісячної комісії за управління кредитної лінією у розмірі 0,01 % річних, щоденної комісії за невибраний ліміт кредитування у розмірі 0,01 % річних від невибраного ліміту кредитної лінії. У забезпечення виконання зобовязання, між ПАТ КБ «Південкомбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №1203_13Ю від 14.03.2011 року. 30.08.2013 року між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Трансмет-Трейд» укладено договір відступлення права вимоги за договором про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року, відповідно до п.п. 1.5 якого ТОВ «Трансмет-Трейд» отримала оригінали договору про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року, а також виписки з особових рахунків на яких обліковується кредит та проценти. Крім того, 20.03.2015 року між ТОВ «Трансмет-трейд» та ТОВ «Компанія з правління активами «Спільні інвестиційні проекти» укладено договір відступлення права вимоги за договором про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року, згідно якого ТОВ «Компанія з правління активами «Спільні інвестиційні проекти» отримало оригінали договору про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року, договору іпотеки, а також виписки з особових рахунків на яких обліковується кредит та проценти. Посилався на те, що договори відступлення права вимоги є фіктивними, оскільки не виконано умови цих договорів, а саме, фактично не перераховано кошти, не передано оригінали договорів про відкликання права вимоги, договір іпотеки, виписки з особових рахунків, на яких обліковується кредит та проценти. З урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати недійсним договір від 30.08.2013 року між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Трансмет-Трейд» 30.08.2013 року відступлення права вимоги за Договором про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року, та визнати недійсним договір від 20.03.2015 року між ТОВ «Трансмет-трейд» та ТОВ «Компанія з правління активами «Спільні інвестиційні проекти» відступлення права вимоги за Договором про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року. Представник позивача [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «Південкомбанк» в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідачів [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Трансмед-трейд», [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Компанія з правління активами «Спільні інвестиційні проекти» за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні підтримала раніше надані заперечення, посилалась на те, що позивач пропустив строк позовної давності із відповідною вимогою та просила відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню. Даний висновок суду ґрунтується на наступному. Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що йому стало відомо, що 12.03.2011 року між ТОВ «Дніпрометпостач» та ПАТ «КБ «Південкомбанк» укладено договір надання відкличної відповідальної кредитної лінії №120К-13Ю, згідно умов якого ТОВ «Дніпрометпостач» відкрито кредитну лінію з лімітом в сумі 8000000 грн. на поновлення обігових коштів строком до 12.03.2012 року за умови щомісячної сплати за користування кредитними коштами 23,5 % річних, щомісячної комісії за управління кредитної лінією у розмірі 0,01 % річних, щоденної комісії за невибраний ліміт кредитування у розмірі 0,01 % річних від невибраного ліміту кредитної лінії. У забезпечення виконання зобовязання, між ПАТ КБ «Південкомбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №1203_13Ю від 14.03.2011 року. 30.08.2013 року між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Трансмет-Трейд» укладено договір відступлення права вимоги за договором про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року, відповідно до п.п. 1.5 якого ТОВ «Трансмет-Трейд» отримала оригінали договору про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року, а також виписки з особових рахунків на яких обліковується кредит та проценти. 20.03.2015 року між ТОВ «Трансмет-трейд» та ТОВ «Компанія з правління активами «Спільні інвестиційні проекти» укладено договір відступлення права вимоги за договором про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року, згідно якого ТОВ «Компанія з правління активами «Спільні інвестиційні проекти» отримало оригінали договору про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року, договору іпотеки, а також виписки з особових рахунків на яких обліковується кредит та проценти. Суд звертає увагу, що позивач просить визнати недійсними договори відступлення права вимоги посилаючись на його фіктивність з підстав того, що укладені договори не були направлені на настання реальних наслідків та сторонами цього правочину фактично не виконано умови, а саме: фактично не перераховано кошти, не передано оригінали договорів про відкликання права вимоги, договір іпотеки, виписки з особових рахунків, на яких обліковується кредит та проценти, тобто сторонами укладено правочин без наміру створення правових наслідків. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 60 ч. 2 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочини). Правочини поділяються за ступенем недійсності на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недійсними за певних умов (оспорювані). Оспорюваним є той правочин, недійсність якого прямо не встановлена законом, але який у разі, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, може бути судом визнаний недійсним. Згідно зі статтею 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Також зазначено, що судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним. Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Відповідна правова позиція міститься в постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 21 січня 2015 р. у справі N 6-197цс14, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.01.2016 року, якою було залишено без змін рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 04.06.2015 року, встановлено що між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Днітпрометпостач» 14.03.2011 року було укладено договір про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №120К-13Ю. Позивачем надано копію договору, з якого вбачається, що 30.08.2013 року між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Трансмет-Трейд» укладено договір відступлення права вимоги за договором про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року. Розділом 3 умов договору відступлення права вимоги передбачено, порядок передачі прав вимоги, зокрема визначено, що право вимоги (права кредитора) за кредитним договором від первісного кредитора переходять до нового кредитора відповідно до умов цього договору при настанні всіх наступних умов: 1)оплати новим кредитором первісному кредитору плати за набуття прав вимоги в розмірі та в порядку, зазначеному в п.2.1, 2.2 цього договору, що підтверджується відповідною банківською випискою по рахунку. 2)Підписання сторонами акту приймання-передачі документів, оформленого належним чином, підписаного повноважними представниками та скріпленого печатками сторін, відповідно до якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає документи , зазначені у п. 1.5 цього договору, які підтверджують права первісного кредитора, як кредитора за кредитним договором. Сторони зобовязались передати оригінал договору про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року разом з усіма додатковими угодами до нього та інші документи зазначені в п. 1.5 цього договору, які підтверджують права первісного кредитора, як кредитора за кредитним договором. Передача зазначених документів здійснюється згідно акту приймання передачі, який первісний кредитор і новий кредитор складають та підписують після отримання грошових коштів первісним кредитором, відповідно до розділу 2 даного договору. Так, сторони узгодили усі істотні умови здіснення відступлення права вимоги, та згідно розділу 2 визначили плату за набуття права вимоги у розмірі 15223276,00 грн. та номер рахунку для визначення платежу. Згідно рахунку №2600.8.028209.001 від 30.08.2012 року, наданого представником відповідачів, ТОВ «Трансмет-трейд» здійснено перерахування коштів ПАТ КБ «Південкомбанк» у розмірі 15223276,00 грн. Також, з копії договору, вбачається, що 20.03.2015 року між ТОВ «Трансмет-трейд» та ТОВ «Компанія з правління активами «Спільні інвестиційні проекти» укладено договір відступлення права вимоги за договором про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року. Розділом 3 умов договору відступлення права вимоги передбачено, порядок передачі прав вимоги, зокрема первісний кредитор зобовязується передати новому кредитору копію договору про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року з усіма додатками та додатковими угодами до нього та документи зазначені у п. 1.5 цього договору, які підтверджують права первісного кредитора як кредитора за кредитним договором. Передача зазначених документів здійснюється актом приймання-передачі. Представником відповідачів ТОВ «Трансмед-трейд», ТОВ «Компанія з правління активами «Спільні інвестиційні проекти» надано акти приймання-передачі від 30.08.2013 року та від 20.03.2015 року, з яких вбачається, що передачу договір про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року, разом з виписками з особових рахунків, від ПАТ КБ «Південкомбанк» до ТОВ «Трансмед-трейд», та подальше передання цих документів від ТОВ «Трансмед-трейд» до ТОВ «Компанія з правління активами «Спільні інвестиційні проекти». Згідно гарантійного листа ТОВ «Трансмет-трейд» від 20.03.2015 року повідомило ТОВ «Компанія з правління активами «Спільні інвестиційні проекти», що оригінал кредитного договору та договорів, що його забезпечують, зокрема договір про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року територіально знаходиться у м.Донецьк, у місті Донецьк, тобто населеному пункті, яке відповідно до Розпорядження КМУ від 05.12.2015 року № 1275-р, відноситься до населеного пункту, де здійснювалася антитерористична операція, а тому на час підписання угоди не можуть бути передані. Також, директор ТОВ «Трансмет-трейд» надав гарантію, що після відновлення ситуації у м.Донецьку зазначені документи будуть передані до ТОВ «Компанія з правління активами «Спільні інвестиційні проекти». Суд звертає увагу, що події, які стосуються укладення між ТОВ «Трансмет-трейд» та ТОВ «Компанія з правління активами «Спільні інвестиційні проекти» договору відступлення права вимоги за договором про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року стались 20.03.2015 року, та в цей час у м.Донецьку здійснювалася антитерористична операція. Даний факт може свідчити про неможливість виконати умови договору, а не на вчинення правочину без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Таким чином, суд дійшов висновку, що твердження представника позивача з приводу фактичного не виконання умов договору, не перерахування кошти, не передання оригіналів договорів про відкликання права вимоги, договору іпотеки, та виписок з особових рахунків, на яких обліковується кредит та проценти є безпідставними. За правилами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~\~зазначено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Представником позивача не доведено наявності таких підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним або нікчемним, не встановлено таких і судом. Доводи представника позивача, що оспорюваний правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків, не знайшло підтвердження дослідженими судом доказами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання договорів відступлення права вимоги недійсними, не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. Суд не вирішує питання щодо застосування позовної давності, оскільки в ході розгляду справи не було встановлено підстав визнання недійним договору від 30.08.2013 року між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Трансмет-Трейд» 30.08.2013 року відступлення права вимоги за Договором про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року, та визнати недійсним договору від 20.03.2015 року між ТОВ «Трансмет-трейд» та ТОВ «Компанія з правління активами «Спільні інвестиційні проекти» відступлення права вимоги за Договором про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed