Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з приватного акціонерного товариства «Харківський електротехнічний завод «Укрелектромаш» заборгованість по заробітній платі у розмірі 30040 грн. 20 коп., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 5600 грн., моральну шкоду у розмірі 30040 грн. 20 коп., витрати за поштові відправлення у розмірі 119 грн. 20 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 300 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказом № 176 від 20.11.2000 він був зарахований в ВАТ «Харківський електротехнічний завод «Укрелектромаш» в цех технічного забезпечення і ремонту електромонтером з ремонту і обслуговування обладнання 6 розряду. Наказом № 6 від 04.05.2018 підприємство перейменовано в приватне акціонерне товариство «Харківський електротехнічний завод «Укрелектромаш». 01.04.2019 наказом № 1-К від 21.03.2019 він звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію. Після звільнення йому не була виплачена заборгованість по заробітній платі, яка згідно розрахункового листа за лютий 2019 становить 30040 грн. 20 коп. Його середній заробіток становить 5600 грн. на місяць, оскільки затримка у виплаті заборгованості по заробітній платі складає один місяць, просить суд стягнути з відповідача суму середнього заробітку. Крім того, він поніс витрати за направлення поштою заяви про виплату заборгованості по заробітній платі у розмірі 58 грн. 40 коп., за відправлення адвокатського запиту у розмірі 58 грн. 40 коп., за поштовий конверт ним сплачено 2 грн. 40 коп., а всього 119 грн. 20 коп. Позивач зазначає, що внаслідок непроведення відповідачем ним остаточного розрахунку він зазнав моральних страждань, які виразилися в ускладнені стосунків з рідними та близькими, відсутністю грошей, необхідних для проживання, харчування, оплату за комунальні послуги та інших платежів тощо, розмір моральної шкоди позивач оцінює у розмірі 30040 грн. 20 коп. Ухвалою судді від 06.05.2019 відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін була направлена позивачу та відповідачу, та отримана ними. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] наказом № 176 від 20.11.2000 він був зарахований в ВАТ «Харківський електротехнічний завод «Укрелектромаш» в цех технічного забезпечення і ремонту електромонтером з ремонту і обслуговування обладнання 6 розряду. Наказом № 6 від 04.05.2018 підприємство перейменовано в приватне акціонерне товариство «Харківський електротехнічний завод «Укрелектромаш». 01.04.2019 наказом № 1-К від 21.03.2019 позивач звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію, що підтверджується наданою позивачем копією трудової книжки (а.с.6-7). Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ухвалою від 06.05.2019 за заявою позивача судом зобов`язано приватне акціонерне товариство «Харківський електротехнічний завод «Укрелектромаш» надати до Московського районного суду м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали, довідку про розмір заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] із розрахунком заборгованості по заробітній платі; довідку про розмір середньомісячного заробітку [PERSON] . Копія ухвали про витребування доказів двічі направлялась відповідачу до виконання, отримана позивачем 10.06.2019 та 22.07.2019, що підтверджується розписками на поштових зворотних повідомленнях. Зазначена ухвала про витребування доказів відповідачем до теперішнього часу не виконана, та відповідач не повідомив суд про неможливість надати докази, які витребувані судом із зазначенням причин у встановлені судом строки. Відповідно до положень ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причини доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ. Згідно наданого позивачем розрахункового листа за лютий 2019, заборгованість відповідача по виплаті позивачу заробітної плати становить 30040 грн. 20 коп. (а.с.13). Враховуючи, що відповідачем на вимогу суду не надані докази, які підтверджують розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем, чому суд всебічно сприяв, суд визнає факт наявності та розміру заборгованості по заробітній платі перед позивачем у розмірі 30040 грн. 20 коп. станом на 01.03.2019. Згідно ч.1 ст.\~115\~КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.. Відповідно до ст.43\~Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Всупереч норм КЗпП України та Конституції України відповідач ПАТ «Харківський електротехнічний завод «Укрелектромаш» не здійснювало виплату заробітної плати позивачу, в зв`язку з чим станом на 01.03.2019 утворилась заборгованість по заробітній платі у розмірі 30040 грн. 20 коп., яка підлягає стягненню. Відповідно до положень ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до п.3 розділу 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Пунктом 8 розділу 4 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Позивач зазначає, що його середній заробіток становить 5600 грн. на місяць, та оскільки затримка у виплаті заборгованості по заробітній платі складає один місяць, просить суд стягнути з відповідача саме таку суму. Зазначена сума не перевищує середню заробітну плату по України в Харківській області за 2018-2019 роки, а тому суд, враховуючи, що відповідачем на вимогу суду не надані докази про розмір середньомісячного заробітку [PERSON] , чому суд всебічно сприяв, суд визнає обставину середнього заробітку позивача у розмірі 5600 грн. За статтею 47\~КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку i провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 КЗпП. Повний розрахунок означає виплату працівникові: - заробітної плати, що йому належить (ураховуючи день звільнення, оскільки він є останнім робочим днем); - грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки, якщо працівник має на неї право; - вихідної допомоги (ст. 44 КЗпП) у певних випадках. Виплата всіх сум від підприємства, установи, організації, що належать працівникові під час звільнення, провадиться в день його звільнення. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням того, що позивач в своєму позові просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за один місяць затримки виплати розрахунку по заробітній платі у розмірі 5600 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму заявлену позивачем у розмірі 5600 грн. Позивач в своєму позові також просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 30040 грн. 20 коп. Відповідно до ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Судом встановлено, що у зв`язку з неможливістю з вини відповідача отримати при звільненні заробітну плату, позивачу завдана моральна шкода, що виразилась у моральних переживаннях, в зв`язку з відсутністю грошей, необхідних для проживання, харчування, оплату за комунальні послуги та інших платежів тощо. Разом з тим, позивач розрахунок, та обґрунтування розміру моральної шкоди не надав, а тому

Outcome: partial