Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 26.02.2016 року між банком та відповідачем укладено Кредитний договір № SA-000543, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 20 % річних, та зобов'язався повернути шляхом здійснення фіксованих платежів кожного місяця 25 числа, починаючи з 26.03.2016 року. Кредитні кошти надано до 26.02.2019 року. Крім відсотків, передбачена сплата комісійної винагороди. За невиконання умов договору, позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Надання відповідачу кредиту підтверджується момеріальним ордером. Проте, позичальник порушив взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.05.2018 року становить 29 861, 64 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3 404,11 грн., прострочена заборгованість за кредитом --6 595,89 грн., заборгованість за процентами - 182,64 грн., прострочена заборгованість за процентами - 4 382,79 грн., заборгованість за комісіями - 300,00 грн., прострочена заборгованість за комісіями - 7 800,00 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 2 012,40 грн., пеня за прострочення сплати процентів - 1 433,11 грн., пеня за прострочення сплати комісії - 2 550,70 грн., штраф - 1 200,00 грн. 24.03.2017 року на адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, процентів та інших платежів за кредитним договором, одна конверт повернувся без вручення у зв'язку з закінченням терміну зберігання. До суду представник позивача не з'явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. До суду відповідач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, подав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю в м. Києві до 15.11.2018 року. Документів, які підтверджують поважність його неявки до суду, не надано. З матеріалів справи встановлено, що 20.07.2018 року відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомляв. 27.09.2018 року відповідач не з'явився, подав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю в м. Києві до 01.10.2018 року, документів, які підтверджують поважність його неявки до суду, не надавав. Викладені обставини свідчать про те, що відповідач не з'являється до суду без поважних причин, зловживає своїми правами. Відзив на позов не подавав. Викладені обставини свідчать про наявність підстав для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 05.06.2018 року. 05.06.2018 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 20.06.2018 року відкрито провадження у справі. Клопотання по суті спору сторонами не подавалися. По даній справі позивач посилається на те, що 26.02.2016 року між ПАТ «Банк «Юнісон» та [PERSON] укладено Кредитний договір № SA-000543, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 20 % річних, та зобов'язався повернути шляхом здійснення фіксованих платежів кожного місяця 26 числа. Кредитні кошти надано на споживчі потреби - 500,00 грн. для здійснення сплати страхового платежу по Договору страхування від 26.02.2016 року, укладеному з ПрАТ «СК «Юнісон Страхування», 9 500,00 грн. на споживчі потреби. Строк кредитування - 36 місяців, до 26.02.2019 року, та на умовах дострокового повернення. Процентна ставка фіксована - 20 % річних. Передбачено і комісія - щомісячна за забезпечення обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3 %. Кошти переказано на рахунок [PERSON] На підтвердження своїх доводів позивач надав копію заяви про надання споживчого кредиту № SA-000543 від 26.02.2016 року, копію Додатку № 2 до договору, копію графіка погашення заборгованості від 26.02.2016 року, та виписку по особовим рахункам з 27.04.2018 року по 28.05.2018 року. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Вивчивши надані позивачем докази суд встановив наступне. Як вбачається з Заяви про надання споживчого кредиту № SA-000543 від 26.02.2016 року, кредит надається шляхом внесення коштів на поточний рахунок [PERSON] за реквізитами - № 26256015014068 в ПАТ «Банк «Юнісон», код ЄДРПОУ 38514375, код банку 380902. Проте документів, які підтверджують зарахування на вказаний рахунок відповідача коштів, позивач до матеріалів справи не надавав. У Заяві про надання споживчого кредиту № SA-000543 від 26.02.2016 року, зазначено, що дана заява складена/підписана в двох примірниках відповідно до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Банк «Юнісон», що розміщений на офіційному сайті банку, і є заявою про надання споживчого кредиту в розумінні ДКБО. З моменту акцептування заяви банком, згідно з вимогами ДКБО, ця заява (з її невід'ємними частинами) разом з Умовами банківських продуктів складатиме Кредитний договір в розумінні ДКБО, який (Кредитний договір), в свою чергу становитиме невід'ємну частину ДКБО. Однак Умови банківських продуктів позивачем не надано. Відсутність вказаних судом документів, позбавляє можливості перевірити та встановити отримання відповідачем кредитних коштів, порушенням ним умов договору, на які позивається позивач у позовній заяві, та перевірити правильність розрахунків заборгованості. З метою повного та всебічного розгляду справи листом від 13.11.2018 року суд повідомляв позивача про необхідність явки представника до суду, проте даний лист, отриманий банком 04.12.2018 року, був проігнорований, представник до суду не з'явився. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є недоведеними, та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed