Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 28.01.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк», у відповідності до ст..ст.512-214 ЦК України право вимоги якого перейшло до АТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4-0111001/ФКВ-08. Також, 28.01.2008 року у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір № 4-0111001/Zфквіп-08, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку квартиру [ADDRESS]. У порушення умов договору, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав. 29.01.2013 р. Жовтневим райсудом м. Запоріжжя прийнято рішення, яким стягнуто суму боргу по кредитному договору з відповідача на користь банку. 11.03.2014 р. державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. На час укладання договору іпотеки в квартирі був зареєстрований лише відповідач [PERSON], проте, згідно довідки МКП «Основаніє» від 03.07.2013 р., за адресою: [ADDRESS] зареєстрована також і його малолітня донька [PERSON], [INFO] Малолітня [PERSON] на момент передачі спірної квартири в іпотеку зареєстрована в зазначеному житловому приміщені не була. Подальша реєстрація відповідача і його доньки в квартирі, що є предметом іпотеки, унеможливлює її реалізацію. Банком було надіслано відповідачам письмову вимогу про добровільне виселення з житлового приміщення від 15.07.2013 року, яку [PERSON] отримав 24.07.2013 р. і яка станом на день подачі позову залишена без задоволення. ПАТ «Дельта Банк» просить виселити відповідачів з квартири 80 в будинку 18 по вул. героїв Сталінграду у м. Запоріжжі зі зняттям їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою у ГУ ДМС України в м. Запоріжжі, стягнути з відповідачів судові витрати. У судовому засіданні сторони відсутні. Представник позивача у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, позов підтримує,у разі неявки відповідача у судове засідання, ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був сповіщений про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив, з заявами, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не звернувся, заперечень на позов не надав. Представник третьої особи просить суд слухати справу у його відсутності, ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини. Виходячи з наведеного, матеріалів справи, з письмової згоди представника позивача і на підставі ст..224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 28.01.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк», у відповідності до ст..ст.512-214 ЦК України право вимоги якого перейшло до АТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4-0111001/ФКВ-08, згідно з умовами якого, останній отримав кредит у розмірі 72 000,00 доларів США на строк до 27.01.2038 року зі сплатою 11,8 % на рік. Також, 28.01.2008 року у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір № 4-0111001/Zфквіп-08, відповідно до умов якого, останній передав в іпотеку квартиру [ADDRESS], що складається з двох кімнат, загальною площею 68,33 кв. м та житловою площею 47,4 кв. м, заставна вартість предмету іпотеки 384000,00 грн. У порушення умов договору, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав. 29.01.2013 р. Жовтневим райсудом м. Запоріжжя прийнято рішення, яким стягнуто суму боргу по кредитному договору з відповідача на користь банку. 11.03.2014 р. державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. На час укладання договору іпотеки в квартирі був зареєстрований лише відповідач [PERSON], проте, згідно довідки МКП «Основаніє» від 03.07.2013 р., за адресою: [ADDRESS] зареєстрована також і його малолітня донька [PERSON], [INFO] Малолітня [PERSON] на момент передачі спірної квартири в іпотеку зареєстрована в зазначеному житловому приміщені не була. Подальша реєстрація відповідача і його доньки в квартирі, що є предметом іпотеки, унеможливлює її реалізацію. Банком було надіслано відповідачам письмову вимогу про добровільне виселення з житлового приміщення від 15.07.2013 року, яку [PERSON] отримав 24.07.2013 р. і яка станом на день подачі позову залишена без задоволення. Згідно з ч. ч. 1,3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотеко держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. За положеннями ч. ч. 1,2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. 15.07.2013 року банком було надіслано повідомлення про добровільне звільнення житлового приміщення, і 24.07.2013 р. отримано відповідачем, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР, звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі виконавчого напису всі мешканці зобов'язані, на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника, добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (правова позиція Верховного -Суду України висловлена в Постанові від 16 січня 2012 року №6-57цс11). Положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не заявлявся. Позов обґрунтований, доказаний, вимоги законні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved