Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування у будинку № 84, по вул. Ласточкіна у м. Дніпропетровську, посилаючись на наступні обставини. [PERSON], є власником домоволодіння житлового будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ласточкіна, будинок № 84, який належить їй на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності. У вказаній квартирі зареєстровані позивач, її донька [PERSON], та колишній чоловік доньки [PERSON] Довгий час відповідач за місцем прописки не проживає. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій позов підтримала просила справу розглянути без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином через оголошення у пресі, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Третя особа в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій позов підтримала просила справу розглянути без її участі. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], є власником домоволодіння житлового будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ласточкіна, будинок № 84, який належить їй на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності САА № 829529 від 28.07.2005, виданого виконавчим комітетом Жовтневої районної у місті Дніпропетровську. Відповідно до довідки від 05 серпня 2015 року про склад осіб, виданої Головою квартального комітету № 3 Жовтневого району м. Дніпропетровська, за місцем проживання зареєстровані: [PERSON], її донька [PERSON], та колишній чоловік доньки [PERSON] (а.с. 12). Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2012 шлюб між її донькою [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 18). Згідно з актом квартального комітету № 3 Жовтневого району м. Дніпропетровська, відповідач [PERSON] з кінця 2009 року за місцем своєї реєстрації не проживає, та виїхав до Російської Федерації (а.с.13). Відповідно до п.39 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сімї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сімї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника квартири втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи позовні вимоги в частині зобовязання Жовтневий районний відділ державної міграційної служби в м. Дніпропетровську зняти з реєстраційного обліку відповідача суд приходить до висновку що в їх задоволенні слід відмовити оскільки такі вимоги є передчасним та позивачем не надано, а судом не встановлено доказів на підтвердження факту відмови міграційної служби в здійснення зняття з реєстраційного обліку відповідача. Таким чином, доводи позивача знайшли часткове підтвердження в ході судового розгляду, в звязку з чим підлягають частковому задоволенню. Окрім того, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у встановленому законом розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial