Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод користування житловим приміщенням та вселення, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на підставі свідоцтва про право власності від 30.11.1995, виданого Соснівським райвиконкомом, належить ? частина квартири [ADDRESS], що в м. Черкаси. Декілька років тому відповідачка [PERSON] оманним шляхом забрала у позивача ключі від вказаної квартири. Тривалий час позивач намагався вирішити даний спір мирним шляхом та вирішити питання з відповідачами стосовно отримання ключів від спірного житлового приміщення, проте, відповідачі не бажають, щоб він проживав в даній квартирі, чим порушуються його права як співвласника. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом та просить усунути перешкоди у користуванні квартирою та вселити його у спірну квартиру. Представник позивача адвокат [PERSON]О в судове засідання не зявилася, скерував до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] ([PERSON]) 7 кв. 83, що підтверджується відповідною відміткою в паспорті громадянина України сері НС № 860882. Згідно з довідкою КП ЧООБТІ станом на 01.01.2013 квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданому органом приватизації Сосннівського районного виконавчого комітету 30.11.1995. Позивач позбавлений права користування належною йому власністю, оскільки відповідачами чинятьсяч перешкоди у доступі до помешкання, які полягають у зміні дверного замка та ненадання ключів позивачу. Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням. При здійснені права власності згідно з ст. 319 ЦК власник зобов'язаний дотримуватись вимог закону і моральних засад суспільства і не може використовувати права власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений з займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім»ї та інших осіб. Аналогічне правило міститься в ст. 150 ЖК України, відповідно до якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до правил ст. 155 ЖК України власника квартири не може бути позбавлено права користування квартирою. Встановлені обставини свідчать про те, що відповідачі порушують права позивача як співвласника квартири щодо володіння та користування спільним майном. Будь-яких угод про порядок користування квартирою між сторонами не мало місця. З урахуванням зазначених обставин вимоги позивача до відповідачів про вселення, усунення перешкод у користуванні житлом та зобов»язання надати ключі від вхідних дверей являються обґрунтованими. Згідно з ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною або спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ст.\~47 Конституції України, ч.\~3 ст.\~9 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, позов підлягає до задоволення, окільки судом встановлено, що відповідачі дійсно перешкоджають позивачу у користуванні спірною квартирою.

Outcome: approved