Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO] , з ? частки до 500 гривень щомісячно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2003 р. стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян починаючи з 23.07.2003 року до повноліття. З моменту ухвалення рішення судом про стягнення з нього аліментів його матеріальний стан суттєво змінився. Так він 30 листопада 2013 року зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO] у них народився син [PERSON]; станом на день подачі до суду даного позову його сукупний місячний дохід становить 5 000 грн., а розмір сплачуваних з них аліментів становить ? частину, що складає приблизно 1250 грн. Його дружина на даний час являється непрацездатною і не отримує ніякого доходу. На його утриманні фактично знаходиться двоє дітей та дружина, крім того вартість комунальних послуг сягає 900-1000 грн. на місяць, дані обставини ставлять його в складне матеріальне становище. Таким чином, його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, оскільки змінився його сімейний та матеріальний стан як платника аліментів, його доходи є недостатніми для утримання двох дітей, дружини та себе. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача заперечувала поти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів погіршення його матеріального стану та здоров'я. Крім цього позивач має борг по сплаті аліментів за період з 06.11.2013 року по 31.03.2016 року, а на утриманні позивачки знаходиться син та мати-пенсіонерка. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 02 вересня 2003 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 27.04.2004 року, виданим Відділом РАЦСу Шевченківського РУЮ м. Києва. 26 березня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист на підставі рішення суду від 01 серпня 2003 року про стягнення з [PERSON], 1978 року народження на користь [PERSON] на сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 23.07.2003 року та до досягнення дитиною повноліття. 30 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 30.11.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ у м. Києві, серії [NUMBER].Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на - [PERSON]. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ у м. Києві. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказів того, що матеріальне становище позивача змінилося, чи погіршився стан його здоров'я, суду не надано, так само, як і не надано доказів щодо його доходу в цілому. Крім цього, суд звертає увагу на те, що розмір аліментів, які стягуються визначений судом в ? частці від заробітку, в той час, як позовні вимоги заявлені в твердій грошовій сумі та не змінювались позивачем. Отже, [PERSON] всупереч вимог ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України не були доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. У той же час у відповідності до ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання. Згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє здійсненню процесуальних прав сторін, встановлених цим Кодексом. Тобто процесуальними нормами передбачено як право на участь у дослідженні доказів, так і обов'язок із доказування обставин при невизнанні їх сторонами (ст. 60 ЦПК України). При цьому суд безпосередньо не повинен брати участь у зборі доказового матеріалу. За викладених обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed