Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Тернівський міський сектор ГУДМС України в Дніпропетровській області, про визнання такими, що втратили право на проживання в квартирі та зняття з реєстраційного обліку громадян, які вибули із житлового приміщення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], але за даною адресою зареєстровані родичі його цивільної дружини: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які фактично не проживають в зазначеній квартирі тривалий час та не є членами його сім`ї. Реєстрація місця проживання відповідачів за даною адресою заважає йому вільно розпоряджатися своїм майном, він несе великі трати по сплаті за комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб. В зв»язку з чим просить визнати відповідачів такими, що втратили право на житлову площу в [ADDRESS], зобов'язати Тернівський міський сектор Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області зняти з реєстрації у квартирі [ADDRESS] відповідачів, а також стягнути з відповідачів судовий збір. Позивач надав до суду письмову заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомили, та від них не надійшли заяви про відкладення розгляду справи. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи Тернівського міського сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області надала до суду письмову заяву, згідно якої проти позовних вимог не заперечувала та просила розглядати справу за її відсутності. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом порушених або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Ст.4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 5 ст. 74 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою місця проживання або реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15989383 від 19.09.2007 року (а.с. 20). Згідно акту № 288 від 31 березня 2015 року, складеного представниками ЖРЕК та сусідами позивача, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані, але не проживаютьмешкають з 2008 року та по теперішній час [PERSON], [PERSON], [PERSON]; також в квартирі зареєстрована, але не проживає [PERSON], [INFO]; фактично в квартирі з 2008 року проживає [PERSON] та [PERSON].(а.с. 21). Відповідно до довідки абонентського відділу КП «ТЖКП» від 31.03.2015 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.23). Згідно довідки абонентського відділу КП «ТЖКП» за адресою [ADDRESS] заборгованість за опалення та комунальні платежі станом на 01.04.2015 року складає 10272,33 грн. (а.с.24). В матеріалах справи є претензія позивача до відповідачів з проханням знятися з реєстрації за адресою Дніпропетровська область м. Тернівка вул. Дніпровська буд.№11 кв.№11 (а.с.22), відповіді на вказану претензію позивачем до позовної заяви не додано. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а відповідачі зареєстровані в зазначеній квартирі, та у добровільному порядку знятися з реєстрації місця проживання не бажають, чим заважають позивачу вільно розпоряджатися своїм майном, позов підлягає частковому задоволенню, а відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також неповнолітня [PERSON] можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та повинні бути зняті з реєстраційного обліку. Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов»язання третьої особи Тернівського міського сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області зняти відповідачів з реєстрації, так як зазначений орган не є відповідачем по справі, а саме визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням вже є підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі по 81 грн. 20 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial