Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в подальшому уточнивши його, про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21 грудня 2006 року ВАТ «Морський транспортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір № 381/F, відповідно до якого Банк надав відповідачці кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 715\~000, 00 дол. США на строк до 21 грудня 2018 року зі сплатою 12 % річних за користування кредитом. Також позивач зазначає, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 21 грудня 2006 року ВАТ «Морський транспортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» уклав з [PERSON] договір поруки №№2620-С, згідно з якими останній зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобовязань, що виникли з вищевказаного кредитного договору. Банком було виконано свій обовязок та зараховано кредитні кошти на поточний рахунок [PERSON] для подальшого їх використання за цільовим призначенням. В свою чергу [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та по нарахованим відсоткам, у звязку з чим в неї виникла заборгованість за кредитом та процентами, яка станом на 02 червня 2015 року становить 587\~937, 68 дол. США, та 1\~628\~571, 43 грн. пені, та складається з: кредитної заборгованості за період з 21 грудня 2006 року по 02 червня 2015 року у розмірі 503\~915, 71 дол. США.; заборгованості по процентам за період з 21 грудня 2006 року по 02 червня 2015 року у розмірі 84\~021, 97 дол. США.; пені за прострочення сплати кредиту за період з 03 лютого 2014 року по 01 червня 2015 року у розмірі 591\~431, 08 грн.; пені за прострочення сплати процентів за період з 03 лютого 2014 року по 01 червня 2015 року у розмірі 906\~730, 99 грн.; штрафу за невиконання зобовязань за кредитним договором за період з 03 березня 2015 року по 31 травня 2015 року у розмірі 130\~409, 36 грн. Представник ПАТ «Марфін Банк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та подала заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, були сповіщені про розгляд справи належним чином за місцем реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про вручення їм уточненої позовної заяви та судових повісток. Заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали та про причини неявки суд не повідомляли. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви позивача про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 21 грудня 2006 року ВАТ «Морський транспортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір № 381/F, відповідно до якого Банк надав відповідачці кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 715\~000, 00 дол. США на строк до 21 грудня 2018 року зі сплатою 12 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 21 грудня 2006 року ВАТ «Морський транспортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» уклав з [PERSON] договір поруки №№2620-С, згідно з якими останній зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобовязань, що виникли з вищевказаного кредитного договору. Згідно п. п. 1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому є розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що при порушенні будь-яких термінів повернення кредиту, сплати відсотків та комісій, передбачених умовами договору, позичальник зобовязується сплатити пеню в розмірі 0, 3 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору за кожний випадок порушення позичальником на строк більш ніж 60 календарних днів зобовязання по поверненню кредиту, сплати відсотків та комісії встановлених договором, Банк має право нараховувати, а позивальник зобовязаний сплатити на першу вимогу штраф у розмірі 10 відсотків від суми простроченого платежу. При цьому, пеня та штраф сплачуються у грошовій одиниці України за курсом НБУ на дату нарахування. У судовому засіданні також доведено, що Банком було виконано свій обовязок та зараховано кредитні кошти на поточний рахунок [PERSON] для подальшого їх використання за цільовим призначенням. Однак, [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та по нарахованим відсоткам, тому у неї виникла заборгованість за кредитом та процентами, яка станом на 02 червня 2015 рік становить 587\~937, 68 дол. США, та 1\~628\~571, 43 грн. пені, та складається з: кредитної заборгованості за період з 21 грудня 2006 року по 02 червня 2015 року у розмірі 503\~915, 71 дол. США.; заборгованості по процентам за період з 21 грудня 2006 року по 02 червня 2015 року у розмірі 84\~021, 97 дол. США.; пені за прострочення сплати кредиту за період з 03 лютого 2014 року по 01 червня 2015 року у розмірі 591\~431, 08 грн.; пені за прострочення сплати процентів за період з 03 лютого 2014 року по 01 червня 2015 року у розмірі 906\~730, 99 грн.; штрафу за невиконання зобовязань за кредитним договором за період з 03 березня 2015 року по 31 травня 2015 року у розмірі 130\~409, 36 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачами умов кредитного договору та договору поруки позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~654, 00 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають солідарному стягненню з відповідачів в рівних частках. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved