Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з виплати заробітної плати за липень 2014 року в сумі 3205 грн., за серпень 2014 р. в сумі 5\~620 грн. за вересень 2014 р. в сумі 5\~620 грн., за жовтень 2014 р. в сумі 5620 грн., за листопад 2014 р. в сумі 5620 грн., за грудень 2014 р. в сумі 5\~300 грн., а всього 33\~400 грн. 52 коп. Свої вимоги мотивує тим, що з 22.07.2002 року по 25.12.2014 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України, однак в день звільнення не отримав від відповідача належних до виплати сум по заробітній платі. В судове засідання від позивача надійшла письмова заява про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надав суду відповідні докази на підтвердження розміру заборгованості перед позивачем. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач з 22.07.2002 року по 25.12.2014 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується даними трудової книжки. (а.с.7-10). В день звільнення позивач не отримав від відповідача усі належні до виплати суми по заробітній платі, та остаточний розрахунок з ним не проведений, сума заборгованості, згідно з довідкою Луганського державного університету внутрішніх справ складає 16\~304 гривні 85 коп., включаючи виплату відпускних за липень 2014 року (а.с.27). Як вбачається з наказу від 01.09.2014 року № 995, у звязку з відсутністю організаційних умов, необхідних для виконання роботи вільнонайманими працівниками Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О.Дідоренка від 01.09.2014 року встановити простій у роботі вільнонайманих працівників з дня видання цього наказу до 01.11.2014 року, як такий, що виник не з вини працівників (а.с.28). 20.10.2014 року згідно з наказом від 20.10.2014 року № 997/1простой в роботі вільнонайманих працівників Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О.Дідоренка припинений, у звязку з тимчасовою передислокацією ЛДУВС ім. Е.О.Дідоренка на базу Сумської філії Харківського національного університету внутрішніх справ (а.с.29). Згідно із ст. 116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 34 Кодексу законів про працю України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. Згідно з ч. 1 ст. 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Як вбачається з довідки, наданої відповідачем після завершення простою з 20.10.2014 року [PERSON] не приступив до роботи, а тому заробітна плата йому не нараховувалася у звязку з відсутністю даних в табелі обліку робочого часу. Таким чином, виходячи з наведеного, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 16\~304 гривні 85 коп., в іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за необґрунтованістю. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, а саме: судовий збір на користь держави в сумі 487,20 грн.

Outcome: partial