overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача плату за навчання за договором про надання освітніх послуг від 12.10.2014 р. за період з 01.11.2014 р. до 01.02.2015 р. в сумі 2 300 грн. Відзиву на заяву відповідачем не надано. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що 12 жовтня 2014 р. [PERSON] уклав з позивачем договір про надання освітніх послуг. Згідно п. 3.2 зазначеного договору відповідач зобов'язався своєчасно вносити плату за отриману послугу в розмірах та у строки установлені договором. Відповідно п. 4.2 договору плата за навчальний рік становить 3 500 грн. Згідно п. 4.3 договору замовник вносить плату в терміни: 50% річної суми не пізніше 1 вересня та 50% річної суми не пізніше початку ІІ семестру кожного навчального року. Згідно п. 6.2 дія договору припиняється у разі відрахування студента з навчального закладу. Згідно наказу позивача №27/з від 16.02.2015 р. [PERSON], студент третього курсу заочної форми навчання, групи 1ГЕМ-14/з спеціальності 5.05030103 «Есплуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв», який навчається за кошти фізичних осіб, відрахований зі складу студентів технікуму з 16 лютого 2015 р. за академічну заборгованість та невиконання умов договору (несплата за навчання). Відповідно довідки Лисичанського державно гірничо-індустріального коледжу №470 від грудня 2017 р., заборгованість за навчання за період з 11.2014 р. по 02.2015 р. складає 2 300 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства… Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 78 ЗУ «Про освіту», державні та комунальні заклади освіти мають право надавати платні освітні та інші послуги. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 704,80 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача плату за навчання за договором про надання освітніх послуг від 22.10.2014 р. за період з 01.11.2014 р. до 01.02.2015 р. в розмірі 1550 грн. Відзиву на заяву відповідачем не надано. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено,\~що 22 жовтня 2014 р. [PERSON] уклав з позивачем договір про надання освітніх послуг. Згідно п.\~4.1\~зазначеного договору\~відповідач зобовязався\~своєчасно вносити\~плату за\~отриману послугу\~в розмірах\~та у\~строки установлені\~договором.\~Відповідно п.\~4.2\~договору плата\~за навчальний\~рік становить\~4000\~грн.,\~за весь\~період навчання\~ 10000\~грн.\~Згідно п.\~4.3\~договору студент\~вносить плату\~готівкою до\~каси бухгалтерії\~в терміни:\~50% річної суми не пізніше 1 вересня та 50% річної суми не пізніше початку ІІ семестру кожного навчального року. Згідно п. 6.2 дія договору припиняється у разі відрахування студента з навчального закладу. Згідно наказу позивача №27/з від 16.02.2015 р. [PERSON], студент третього курсу заочної форми навчання, групи 1ГЕМ-14/з спеціальності 5.05030103 «Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв», який навчається за кошти фізичних осіб, відрахований зі складу студентів технікуму з 16 лютого 2015 р. за академічну заборгованість та невиконання умов договору (несплата за навчання). Відповідно довідки Лисичанського державно гірничо - індустріального коледжу заборгованість за навчання за період з 11.2014 р. по 02.2015 р. складає 1550 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства… Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 78 ЗУ «Про освіту», державні та комунальні заклади освіти мають право надавати платні освітні та інші послуги. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 8783,28 грн. В обгрунтування позову покликається на те, що з 04.01.2005 року працював у відповідача. Наказом № 40 від 07.09.2012 року його було звільнено за угодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України. Однак, при звільненні відповідач не виплатив усіх належних його до виплати коштів. Згідно довідки про заборговану заробітну плату № 2936 станом на 01.10.2012р. заборгованість по виплаті заробітної плати становила 13830,00 грн. Оскільки відповідач порушив термін проведення розрахунку просить стягнути з нього середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 8783,28 грн. Представник позивача подала суду заяву у якій просить розглядати справу у її відсутності, просить позов задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, а тому згідно ст.224 ЦПК суд вважає за можливе розглядати справу заочно у відсутності його представника на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 04.01.2005 року перебував в трудових відносинах з відповідачем, 07.09.2012 року звільнений з посади помічника начальника варти за угодою сторін. Зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Однак, всупереч зазначеним вимогам, розрахунок з позивачем проведений в день звільнення не був, станом на 01.10.2013 року заборгованість по заробітній платі позивача становила 1380,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відтак, з огляду на те, що відповідач не провів із позивачем розрахунок в строк визначений ст.116 КЗпП, суд приходить до висновку, що з нього слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в межах заявлених вимог з 07.09.2012 року по 26.09.2013 року в сумі 8783,28 грн., з розрахунку 33,27 грн. (середньоденний заробіток позивача) х 264 (кількість днів затримки розрахунку). При цьому, середньоденний заробіток позивача визначений, виходячи з розрахунку 1463,68 грн. (заробіток позивача за два місяці, що передували звільненню, липень та серпень 2012 року) /44 (кількість робочих днів). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 116, 117 КЗпП України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 8013 грн. 86 коп., посилаючись на те, що працював у відповідача до 23.12.2014 року та після звільнення з ним не проведено повного розрахунку. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав вимоги за підставами вказаними у позові та не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працював на товаристві з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал «УкрКазекспортастик» начальником зміни з 21.09.2009 року по 23.12.2014 року та звільнений згідно наказу № 51-к від 23.12.2014 року за п.1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою позивача. 27.02.2015 року Суворовським районним судом м.Херсона за заявою позивача [PERSON] видано судовий наказ про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал «УкрКазекспортастик» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 8421 грн. 07 коп. З матеріалів справи вбачається, що в день звільнення позивача з товариства з обмеженою відповідальністю Зерновий термінал «УкрКазекспортастик» розрахунок з ним відповідачем не проведено, заборгованість по заробітній платі в сумі 8421 грн. 07 коп. не виплачена позивачу своєчасно, що підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовується. Ст. 117 КЗпП України передбачає, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у день звільнення, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час вимушеного розрахунку. За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими та в силу ст. 117 КЗпП України підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в межах заявленого позову за період з 23.12.2014 року по 23.04.2015 року включно в сумі 8013 грн. 86 коп. з розрахунку його середньоденного заробітку в розмірі 97 грн. 73 коп., згідно розрахунку, наданого позивачем та перевіреним в судовому засіданні. При цьому, суд виходить з суми середнього заробітку визначеного без відрахування прибуткового податку та інших обов'язкових платежів до державного бюджету та спеціальних фондів, передбачених діючим законодавством України. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 11458,08 грн., обґрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок був виплачений невчасно. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з надано через канцелярію суду відзиву вбачається, що 30.09.2017 позивачку звільнено, але у зв`язку з тяжким фінансовим станом та відсутністю коштів на підприємстві, виплата усіх сум позивачці була виплачена 17.01.2018, таким чином, вважає, що станом на день звернення позивачки до суду заборгованість відповідача перед позивачем відсутня. Крім того, вважає, що позивачкою пропущено тримісячний строк звернення до суду, оскільки 17.01.2018 р. позивачка отримала всі виплати від підприємства, а звернулась до суду тільки 24.07.2018. У відповіді на відзив позивачка зазначила, що лише в травні 2018 р. вона дізналась про порушення її права, а саме після отримання довідки підприємства про виплату належної їй заборгованості із заробітної плати від 18.05.2018. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Наказом № 239-К від 29.09.2017 позивачка звільнена з підприємства за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України, з виплатою одноразової допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст.116 КЗпП України не було проведено розрахунок в день звільнення. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Разом з тим, оскільки позивачем не надано довідки про розмір середньомісячної заробітної плати позивача, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01.09.2018 по 01.11.2018 в сумі 7568,34 грн., обґрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Позивачка у судове засідання не зявилась, справу просила розглядати за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду відповідну заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено,\~що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Наказом № 98-К від 31.08.2018 позивачка звільнена з підприємства у звязку з відмовою від продовження роботи у звязку зі змінами істотних умов праці відповідно до п. 6 ст. 36 КЗпП України. Статтею 116 КЗпП України\~передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.\~\~В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст.116 КЗпП України не було проведено розрахунок в день звільнення. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Разом з тим, оскільки позивачем на ухвалу суду не надано довідки про середньоденну заробітну плату позивачки, графік її роботи та інші необхідні для вирахування сум, що підлягають стягненню, дані, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.03.2017 по 05.03.2018 в розмірі 161834,76 грн., обгрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено,\~що у\~період з\~01.04.2014\~по 04.03.2017 позивач працював у відповідача на різних посадах, на підставі наказу №352к від 01.04.2014 р. Наказом №182к від 04.03.2017 р. позивач був звільнений за ст. 38 КЗпП України, у звязку з невиконанням законодавства про працю та умов Колективного договору, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис № 19 від 04.03.2017 р. Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст.116 КЗпП України не було проведено повний розрахунок в день звільнення. Такий розрахунок був проведений 05 березня 2018 р. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до\~абз.2\~п.8\~Порядку обчислення\~середньої заробітної\~плати,\~затвердженого \~постановою \~Кабінету \~Міністрів \~України \~від \~08.02.1995\~р.\~№100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Частково задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно довідки № 87 від 22.05.2018 р. середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 644,76 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів, середньомісячне число робочих днів згідно графіку підприємства склало 20 днів. Час затримки\~розрахунку з\~05\~березня 2017\~р.\~по 05\~березня 2017\~р.\~включно складає\~12\~місяців Х\~20\~середня кількість\~робочих днів\~Х 644,\~76\~грн.\~=\~ 154742,\~4 грн.з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для часткового задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 1547,42 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 17599,89 грн., обгрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Представник відповідача відзив не надав. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що з 01 вересня 2010 р. позивач працював у відповідача на посаді сторожа на підставі наказу №77/лс від 01.09.2010 р. Наказом № 13/лс від 19.12.2016 р. позивач був звільнений за п. 1 ст. 40 КЗпП України, за скороченням штату, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис №22 від 19.12.2016 р. Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст.116 КЗпП України не було проведено розрахунок в день звільнення, заборгованість по заробітній платі складає 28371,31 грн. Відповідно довідки ТОВ «Корпорація «Гуматекс» Лисичанської філії середньоденна заробітна плата за календарний день дорівнює 76,19 грн. Таким чином, загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до виплати складає 17599,89 грн. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved