overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 19.11.2015 року на вул. Тюрінській (Якіра) в м. Харкові з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER] та порушив п.10.9. Правил дорожнього руху, сталося зіткнення зазначеного автомобіля [NUMBER], який належить на праві власності позивачу. У зв'язку з цим пошкодженням автомобіля позивачу була заподіяна майнова шкода у розмірі 13 721,53 грн.. Крім того, позивач зазначає, що у результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено її майно, а в результаті відсутності коштів на його ремонт вона не може їм користуватись, у зв'язку з чим позивач зазнав і моральної шкоди, на відшкодування якої просить суд стягнути з відповідача 5000 грн. Ці суми позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач був повідомлений про час та місце слухання справи, через оголошення в газету, але в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки, у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи. Представник третьої особи був повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, 19.11.2015 року на вул. Тюрінській (Якіра) в м. Харкові з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER] та порушив п.10.9. Правил дорожнього руху, сталося зіткнення зазначеного автомобіля [NUMBER], який належить на праві власності позивачу. У зв'язку з цим пошкодженням автомобіля позивачу була заподіяна майнова шкода у розмірі 13 721,53 грн.. Крім того, позивач зазначає, що у результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено її майно, а в результаті відсутності коштів на його ремонт вона не може їм користуватись. Суд вважає справедливим на відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. Ці обставини підтверджуються довідкою про дорожньо-транспортну пригоду, постановою судді Московського районного суду м.Харкова від 05.04.2016 року, рахунком-фактурою № U8100008942 від 26.11.2015 року, заявою про виплату страхового відшкодування. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню майнова шкода в розмірі 13 721,53 грн. та моральна шкода у розмірі 5 000,00 грн., а загалом - 18 721, 53 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 19.12.2006 року між ним та відповідачкою укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким вона отримала кредит в сумі 4000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка грубо порушила умови договору, перестала щомісячно сплачувати зазначені платежі. Станом на 19.05.2014 року заборгованість відповідачки становить 11140,60 грн., яка складається із наступного: заборгованості за кредитом -2636,94грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 4377 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 3119,96 грн; штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 506,70 грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути із відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 11140,60 грн. та сплачений ними судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, а також просить стягнути із відповідачки витрати пов»язані з публікацією оголошення про виклик в судове засідання в газеті «Ур»ядовий кур»єр». Відповідачка в судове засідання не з'являється, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив: що, 19.12.2006 року сторонами укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким відповідачка отримала кредит в сумі 4000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.(а.с.10-15). Відповідачка грубо порушила умови договору, перестала щомісячно сплачувати зазначені платежі. Станом на 19.05.2014 року заборгованість відповідачки становить 11140,60 грн., яка складається із наступного: заборгованості за кредитом -2636,94грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 4377 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 3119,96 грн; штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 506,70 грн., що підтверджується довідкою розрахунком (а.с.6-8). Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст. 509, 526,610,611,625,626,629,ч.2ст.651,625,1049, 1050,1054 ЦК України. Оцінивши докази в їх сукупності,суд приходить до висновку,що позов підлягає задоволенню. Суд вважає порушення відповідачкою строків погашення заборгованості по договору за користування кредитом є істотним порушенням умов договору, тому стягує із неї заборгованість в сумі 11140,60 грн. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн., а також витрати пов»язані з публікацією оголошення про виклик в судове засідання в газеті «Ур»ядовий кур»єр» в сумі 420 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 19.12.2006 року помер батько [PERSON], що проживав в [INFO]. Господарство в якому проживав померлий станом на 1990 рік відносилось до типу колгоспного двору членами якого були шестеро осіб, тому він вважає, що спадщина відкрилась на 1/6 частину житлового будинку яку він прийняв своєчасно, вступивши в управління і володіння спадковим майном. В звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадщину. Позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/6 частину в житловий будинок літер А, літній кухня літер В,Г, сараю літер Б,Д,Е, погрібу літер Пг, вбиральні літер Є, колодязь №1, огорожі №2,3 розташований вул.. Степова 8, с. Чорнівка, Новоселицького району, після смерті 19.12.2006 року [PERSON]. В процесі розгляду справи по суті позивач підтримав позов в повному обсязі і просить суд позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі і не заперечують проти задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що після смерті 19.12.2006 року [PERSON] відкрилася спадщина на 1/6 частину житлового будинку літер А, літній кухня літер В,Г, сараю літер Б,Д,Е, погрібу літер Пг, вбиральні літер Є, колодязь №1, огорожі №2,3 розташований вул.. Степова 8, с. Чорнівка, Новоселицького району. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України своєчасно прийняв спадок відповідно до ст. 1268 ЦК України вступивши в управління і володіння спадковим майном, оскільки проживав в одному господарстві зі спадкодавцем і звернувся з відповідною заявою про прийняття спадку до нотаріальної контори Новоселицького нотаріального округу. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд оцінюючи у сукупності пояснення сторін та надані докази враховуючи що на день смерті за спадкодавцем право власності не було визначено суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права інших осіб, тому слід визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/6 частину в житловий будинок літер А, літній кухня літер В,Г, сараю літер Б,Д,Е, погрібу літер Пг, вбиральні літер Є, колодязь №1, огорожі №2,3 розташований вул.. Степова 8, с. Чорнівка, Новоселицького району, після смерті 19.12.2006 року [PERSON]. На підставі ст.ст. 392, 1261,1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 19.12.2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем ВАЗ реєстраційний номер [NUMBER], було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, в наслідок чого було пошкоджено автомобіль ФОРД реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 16612,84 грн. та просить стягнути цю суму разом з витратами на аварійного комісара у розмірі 822,46 грн. та судовими витратами на свою користь з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, направив заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутності. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим суд провадить заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19.12.2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем ВАЗ реєстраційний номер [NUMBER], було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, в наслідок чого було пошкоджено автомобіль ФОРД реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 16612,84 грн., у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню ця сума разом з витратами на аварійного комісара у розмірі 822,46 грн. Ці обставини підтверджуються постановою судді Московського районного суду м.Харкова від 28.02.2012 року, заявою [PERSON], висновками експертного дослідження, платіжними дорученнями від 06.11.2012 року та 14.06.2012 року. На підстав викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 19.12.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 8734 долара США, а відповідач зобовязався повернути цю суму. 29.01.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 16475 долара США, а відповідач зобовязався повернути цю суму. 27.08.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення вказаних грошових сум, але відповідач ці суми боргу позивачу не повернув. 28.08.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 40000 долара США, а відповідач зобовязався повернути цю суму. 04.09.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення вказаної грошової суми, але відповідач цю суму боргу позивачу не повернув. Свої зобовязання відповідач не виконав та не повернув позивачу зазначені кошти. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму боргу, що за курсом становить загальну суму 1409322,60 грн., та судові витрати. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не зявився, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про неможливість зявитися до суду за станом здоровя, але не повідомив, який саме стан його здоровя заважає зявитися до суду та не надав ніяких документів, які б підтверджували поважність причини неявки до суду. В звязку з чим суд вважає причину неявки до суду відповідача неповажною. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 19.12.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 8734 долара США, а відповідач зобовязався повернути цю суму. 29.01.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 16475 долара США, а відповідач зобовязався повернути цю суму. 27.08.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення вказаних грошових сум, але відповідач ці суми боргу позивачу не повернув. 28.08.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 40000 долара США, а відповідач зобовязався повернути цю суму. 04.09.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення вказаної грошової суми, але відповідач цю суму боргу позивачу не повернув. Свої зобовязання відповідач не виконав та не повернув позивачу зазначені кошти, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загальну суму за курсом НБУ України 1409322,60 грн. Ці обставини підтверджуються розписками відповідача від 19.12.2012 року, 29.01.2013 року, 28.08.2015 року, письмовими вимогами позивача до відповідача про повернення боргу від 27.08.2015 року, 04.09.2015 року, описами та чеками про поштові відправлення. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 19.12.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 8734 долара США, а відповідач зобов'язався повернути цю суму. 29.01.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 16475 долара США, а відповідач зобов'язався повернути цю суму. 27.08.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення вказаних грошових сум, але відповідач ці суми боргу позивачу не повернув. 28.08.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 40000 долара США, а відповідач зобов'язався повернути цю суму. 04.09.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення вказаної грошової суми, але відповідач цю суму боргу позивачу не повернув. Свої зобов'язання відповідач не виконав та не повернув позивачу зазначені кошти. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму боргу, що за курсом становить загальну суму 1409322,60 грн., та судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим суд провадить заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 19.12.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 8734 долара США, а відповідач зобов'язався повернути цю суму. 29.01.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 16475 долара США, а відповідач зобов'язався повернути цю суму. 27.08.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення вказаних грошових сум, але відповідач ці суми боргу позивачу не повернув. 28.08.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 40000 долара США, а відповідач зобов'язався повернути цю суму. 04.09.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення вказаної грошової суми, але відповідач цю суму боргу позивачу не повернув. Свої зобов'язання відповідач не виконав та не повернув позивачу зазначені кошти, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загальну суму за курсом НБУ України 1409322,60 грн. Ці обставини підтверджуються розписками відповідача від 19.12.2012 року, 29.01.2013 року, 28.08.2015 року, письмовими вимогами позивача до відповідача про повернення боргу від 27.08.2015 року, 04.09.2015 року, описами та чеками про поштові відправлення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначив,що 19 листопада 2003 року померла його мати [PERSON] Артемівна.Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,7099 га. розташовану на території Міньковецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області.Він є спадкоємцем за законом та прийняв спадщину,вступивши у фактичне володіння спадковим майном,але він не може реалізувати свої спадкові права,оскільки державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку - втрачено,про що свідчить оголошення в газету.Просив визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку,як на спадщину за законом. Позивач в судове засідання не зявився,направив заяву про розгляд справи у його відсутність,зазначив,що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився,направив заяву про розгляд справи у його відсутність,зазначив,що позов визнає в повному обсягу. Дослідивши матеріали справи,суд встановив: 19 листопада 2003 року померла мати позивача [PERSON] Артемівна.Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,7099 га. розташовану на території Міньковецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області.Позивач є спадкоємцем за законом та прийняв спадщину, вступивши у фактичне володіння спадковим майном,але він не може реалізувати свої спадкові права,оскільки державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку - втрачено,про що свідчить оголошення в газету. Зазначені обставини визнанні відповідачем,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст. 61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються з цивільних відносин та регулюються ст.549 ч.1 ЦК України (в ред.1963 року) ст.ст.325,328,380 ЦК України,ст.125 ЗК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.125 ЗК України,де вказано,що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації.Згідно ст.549 ч.1 ЦК України (в ред.1963 року),вважається,що спадкоємець прийняв спадщину,якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає,що в позасудовому порядку позивач не може реалізувати свої спадкові права,оскільки зі смертю особи її правоздатність припиняється та отримати дублікат державного акту на померлу особу позивач не може. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею площею 2,7099 га. ,розташовану на території Міньковецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області,як на спадщину за законом після смерті [PERSON],померлої 19 листопада 2003 року та на яку виданий державний акт про право власності на землю серії ЖТ № 043826 на імя [PERSON] . Враховуючи клопотання позивача суд понесені ним судові витрати при подачі позову на його користь з відповідачів не стягує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначив,що 1 жовтня 2008 року померла її тітка [PERSON] Іванівна.Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,1519 га. розташовану на території Івницької сільської ради Андрушівського району Житомирської області.Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину, оскільки проживала зі спадкодавцем на час її смерті,але вона не може реалізувати свої спадкові права,оскільки державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку втрачений та отримати дублікат неможливо у звязку зі смертю власника.Просила визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку,як на спадщину за законом. Позивач в судове засідання не зявилася,направила заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився,направив заяву про розгляд справи в її відсутність, позов визнала в повному обсягу. Дослідивши матеріали справи,суд встановив : 1 жовтня 2008 року померла тітка позивача [PERSON] Іванівна.Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,1519 га. розташовану на території Івницької сільської ради Андрушівського району Житомирської області.Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину, оскільки проживала зі спадкодавцем на час її смерті,але вона не може реалізувати свої спадкові права,оскільки державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку втрачений та отримати дублікат неможливо у звязку зі смертю власника. Зазначені обставини визнанні відповідачами,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст. 61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.25 ч.4,328,373,1216,1220,1222,1225,1268 ч.3 ЦК України, ст.125 ЗК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.125 ЗК України,де вказано,що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Згідно ст.25 ч.4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст.1269 ЦК України,спадкоємець,який постійно на час смерті проживав зі спадкодавцем,вважається таким,що прийняв спадщину. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець була власником даної земельної ділянки,з часу отримання нею державного акту. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0820 га. розташовану на території Івницької сільської ради Андрушівського району Житомирської області,на яку виданий державний акт про право власності на землю серії ЖТ № 039027 на імя [PERSON]. Враховуючи клопотання позивача суд понесені ним судові витрати при подачі позову на його користь з відповідачів не стягує.

Outcome: approved