Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача основну заборгованість за договорами банківського вкладу в розмірі 2 799 256, 78 доларів США та відсотки за користування депозитом в розмірі 2511,41 доларів США гривні за період прострочення виконання своїх зобов'язань щодо повернення грошових коштів, посилаючись на те, що 23.03.2010 р. між сторонами був укладений Договір банківського мультивалютного рахунку №Физ-26205017050043/Р в подальшому 22.10.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір №б/н про внесення змін до Договору банківського мультивалютного рахунку №Физ-26205017050043/Р від 23.03.2010 року, відповідно до якого були укладені інші договори про відкриття Вкладних Рахунків, які згодом були акумульовані на єдиному рахунку № 26208004042414., проте відповідач повертав кошти частинами чим прострочив виконання зобов'язання за договором. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження права клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Позивач в судове засідання не з'явився, його представник надав заяву про слухання справи у їх відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Направив до суду письмові заперечення на позовну заяву. За таких обставин, справа підлягає розгляду у його відсутність, на підставі наявних доказів у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 23.03.2010 р. позивач уклав з відповідачем Договір банківського мультивалютного рахунку №Физ-26205017050043/Р, в рамках вищезазначеного договору між позивачем та відповідачем були укладені наступні договори: Договір №2620/29/586704 від 06.03.2014 року, на який позивач вніс грошові кошти в сумі 900000 доларів США; Договір 2620/29/586706 від 06.03.2014 року, згідно якого позивач поклав на депозит кошти в розмірі 163785, 13 доларів США; Договір № 2620/29/598731 від 10.04.2014 року, на який позивач вніс кошти в розмірі 308190 доларів США, тобто кошти вносилися позивачем на три різні вкладні рахунки: [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. В подальшому всі внесені кошти були акумульовані на єдиному рахунку № 26208004042414 (Договір № 2620/29/598731 від 10.04.2014 року). Відповідно до відомості по депозитному договору виданої АТ «Сбербанк Росії», позивачем на вищезазначений рахунок було внесено 2 801866, 78 доларів США ( а.с.19-23). Відповідачем було виплачено позивачу частину основної суми в розмірі 2610,00 доларів США, тобто залишок на рахунку позивача відповідно до відомості банку складає 2 799256,78 доларів США. Відповідно до умов договорів були встановлені принципи нарахування процентів за користування вкладом і тому позивачу були нараховані відсотки за Договором №2620/29/586704 в розмірі 1557,28 доларів США, з яких було виплачено - 1368,30 доларів США (залишок невиплачених відсотків становить 188,98 доларів США); нараховані відсотки за Договором №2620/29/586706 нараховані відсотки в розмірі 493,27 доларів США, з яких було виплачено - 412,24 доларів США (залишок невиплачених відсотків становить 81,03 доларів США); нараховані відсотки за Договором №2620/29/598731 нараховані та не виплачені відсотки в розмірі 2241,40 доларів США. Таким чином, сума невиплачених відсотків складає 2511, 41 доларів США. Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з листами, в яких просила повернути їй внесені за вищевказаними договорами кошти на нараховані відсотки. Проте, відповідач відмовився задовольнити вимоги позивача пославшись на те, що наданий момент видача коштів з поточного рахунку в іноземній валюті здійснюється з врахуванням обмежень, встановлених Постановою Національного банку України №172 від 28.03.2014 року. Згідно ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином позов підлягає задоволенню Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved