Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що між сторонами був укладений кредитний договір, на виконання якого позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту, однак відповідач у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 147532,26 грн, яка складається з такого: 37193,95 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 108827,31 грн - пеня за прострочене зобов`язання; 1511 грн - пеня за несвоєчасність сплати боргу. У зв`язку з наведеним просить суд стягнути з відповідача частину заборгованості в розмірі 127865,84 грн, яка складається з такого: 37193,95 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 90671,89 грн - пеня за прострочене зобов`язання за період з 23 березня 2015 року по 01 квітня 2019 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не надав, хоча про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали договір № б/н від 23 березня 2015 року, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 9-44). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 29 травня 2019 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором в розмірі 147532,26 грн, яка складається з такого: 37193,95 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 108827,31 грн - пеня за прострочене зобов`язання; 1511 грн - пеня за несвоєчасність сплати боргу. Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу або пені). Статтею 549 ЦК України встановлено, що грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання є неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Суть цивільно-правової відповідальності полягає в примусовому впливі на порушника цивільних прав і обов`язків шляхом застосування щодо нього санкцій, які тягнуть за собою додаткові невигідні майнові наслідки. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на те, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, свій контррозрахунок суду не представив, суд, виходячи із наданого розрахунку позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача частину заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved