Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 23 лютого 2008 року ним та відповідачем був укладений кредитний договір, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг складає між ним та позивачем Договір, що підтверджується його підписом у заяві. В порушення умов кредитного договору відповідач кредит не сплачує, у зв'язку з чим станом на 30 листопада 2013 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 32711,52 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 14142,92 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 16534,72 грн., штрафу (фіксована сума) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1533,88 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачки вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі в розмірі 327,12 грн. Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, де просить у задоволенні позовних вимог відмовити у зв'язку з пропущенням позивачем позовної давності. У судовому засіданні представник позивача Пришляк В.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Також зазначила, що відповідачу надавалися кредитні кошти на підставі двох кредитних договів і за одним договором він кредит сплатив, а зазначена заборгованість виникла на у вигляді заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Вважає, що позовна давність не пропущена, оскільки у 2011 році відповідач частково сплачував кредит, поки не був затриманий та засуджений за вчинення злочину. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на відсутність доказів ознайомлення відповідача з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), а також на пропущення позивачем позовної давності для звернення до суду з зазначеними позовними вимогами. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті наступні докази: копія заяви позичальника від 23 лютого 2008 року; Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт); розрахунок заборгованості з-а кредитним договором станом; правовстановлюючі документи позивача; платіжне доручення про сплату судового збору; інші документи. Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В обґрунтування позовних вимог позивач надав суду копію заяви відповідача про виявлення бажання оформити на своє ім'я кредитну картку від 23 лютого 2008 року та Умови надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», на підставі чого між сторонами виникли договірні правовідносини. З розрахунку заборгованості вбачається факт наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором у вищезазначеному розмірі. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора забов'язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що умови кредитного договору відповідачем були порушені і станом на 30 листопада 2013 року існує заборгованість, яка з урахуванням відсотків та штрафних санкцій становить 32711,52 грн. Посилання представника відповідача на відсутність доказів ознайомлення відповідача з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) є необґрунтованими, оскільки у самій письмовій заяві відповідача про надання строкового кредиту від 23 лютого 2008 року міститься посилання на Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), згідно яких відповідач зобов'язаний сплачувати кредит, що свідчить про ознайомлення відповідача з цими Умовами. Також відповідач посилається на пропущення позивачем позовної давності, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог. Зазначає заява відповідача є необґрунтованою. Так, виходячи зі змісту ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, однак згідно ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Пунктом 5.5 Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» позовна давність за домовленістю сторін по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, неустойки була збільшена до п'яти років. У відповідності до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Як вбачається з разрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачем останнього разу сплачені проценти за користування кредитом 23 серпня 2011 року, що свідчить про визнання відповідачем свого боргу і часткове виконання ним зобов'язань за кредитним договором. Сам по собі факт засудження відповідача за вчинення злочину та перебування його в місцях позбавлення волі не є обставиною, яка звільняє його від виконання зобов'язань за кредитним договором. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, понесені позивачем судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача згідно ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved