Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] . На момент смерті спадкодавець був зареєстрований та проживав один. Позивач фактично спадщину не прийняла, оскільки був пропущений строк на подання заяви про прийняття спадщини, та не володіла інформацією про наявність спадкового майна, до ти пір поки не отримала копію сертифікату на право на пай. Окрім того, остання вважала, що прийняла спадщину, управляючи спадковим майном, оскільки батько помер до 2004 року. А також, просить врахувати велику відстань від її місця проживання до спадкового майна. Просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , а саме, що він є її батьком. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21.09.2020 року провадження по справі відкрито та справу призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. 17.02.2021 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про уточнення позовних вимог, в якій зазначено, що батьком [PERSON] є [PERSON] , а не помилково зазначений у позовній заяві [PERSON] . Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягає у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти винесення рішення. В зв`язку з неявкою в судове засіданні осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Суд, вивчивши докази, які наявні в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Іванівка, Високопільського району Херсонської області, батьками значаться [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 1 ( а.с.7). Відповідно до паспорту громадянина України, [PERSON] народилась [INFO] в с. Іванівка, Високопільського району Херсонської області ( а.с. 6). Згідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай), [PERSON] належить право на земельну частку ( пай) землі, яка перебуває у колективній власності КСП « Краса Херсонщини», розміром 3,15 та розташована на території Роздольненської сільської ради Каховського району Херсонської області ( а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 21 ( а.с.8). В матеріалах справи міститься постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину та зазначено, що після смерті [PERSON] , спадкова справа не заводилася, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї не звертались ( а.с.5). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , до даних правовідносин належить застосовувати норми ЦК Української РСР 1963 року. Згідно зі ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.550 ЦК Української РСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12 від 26.09.2012 року, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Постановою Верховного суду від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщин, а саме: поважними причинами пропуску строку визначаються, зокрема: 1 тривала хвороба спадкоємців; 2 велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3 складні умови праці, які зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4 перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5 необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як на поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька позивачка посилається на те, що їй взагалі не було відомо про наявність спадкового майна у вигляді земельної ділянки після смерті [PERSON] , а також, посилається на значну відстань від місця її постійного проживання та місцем розташування спадкового майна. Отже, оскільки спадкоємець пропустив встановлений законом строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він в строк для прийняття спадщини фактично не був обізнаний про наявність спадкового майна, суд визнає причини пропуску строку поважними та вважає необхідним продовжити позивачу строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі наведеного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, наявність поважних причин пропущення строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог

Outcome: approved