Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], 15 серпня 2014 року в Першій Синельниківській державній нотаріальній конторі він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку з надвірно-господарськими побудовами, що розташований за адресою:[ADDRESS], яка належала померлій на підставі договору дарування /БН р.94/ від 12 січня 1961 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину /БН р.945/ від 10 червня 1986 року виданих Синельниківською держнотконторою та зареєстрованих у комунальному підприємстві «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13 січня 1961 року та від 14 липня 1986 року, записано у реєстровій книзі № Д-1, стор.90,за реєстровим № 4168. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася не тільки на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірно-господарських побудов, а на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Але постановою державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори від 01 вересня 2014 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку так як «у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди» Вважає, що право його бабусі [PERSON] на частину земельної ділянки визначено ще за її життя, і він має право її успадкувати так як уже отримав свідоцтво про право на спадщину на ? частку житлового будинку з надвірно-господарськими побудовами, які розташовані на земельній ділянці, призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд. Право на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, виданого на ім'я [PERSON] ІП-ДП № 009194, серія ДПС в № 0551. Земельна ділянка площею 0,0420 га передана у власність на підставі рішення Синельниківської міської ради народних депутатів від 17 вересня 1997 року № 242. Для того, щоб індивідуалізувати ? частку земельної ділянки, так як житловий будинок належить на праві власності двом особам по ? ч. кожному, в державному акті вказано, що земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS],є також план зовнішніх меж земельної ділянки. 22 січня 2014 року він уклав договір з ТОВ «Дніпрозем» на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території [ADDRESS]. Технічну документацію виготовлено, площа земельної ділянки, яка належить [PERSON] складає 0,0420 га, як і в державному акті, місце розташування [ADDRESS]. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 1213000000:01:107:0002, та внесено дані до Державного земельного кадастру 04.04.2014 року. Згідно технічного паспорту, загальна площа земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] складає 1014 кв.м. Право приватної власності на землю, згідно державного акту - земельна ділянка площею 0,0420 га. Просить суд визнати за [PERSON], [INFO] право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд, площею 0,0420 гектарів, з кадастровим номером 121300000001:107:0002, яка розташована за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. До початку відкритого судового засідання позивач надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд справу розглянути без його участі. У відкрите судове засідання законний представник [PERSON] - [PERSON] не з'явилася, але до його початку надала заяву в якій просить суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала та просить задовольнити в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Факт смерті [PERSON], [INFO] підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], актовий запис №109 від 25 березня 2013 року. Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. Син [PERSON] - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], актовий запис №377 від 27 серпня 2008 року. Ще один син [PERSON] - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], актовий запис №74 від 20 лютого 2012 року. Спадкоємців після його смерті не встановлено, спадкова справа не заведена. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Тож, в судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до вимог ст.1261 ЦК України після смерті [INFO] [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої мали б бути її син [PERSON], який помер [INFO] і другий її син [PERSON], який помер [INFO], але спадкоємців після його смерті не встановлено. Згідно вимог ст.1266 ЦК України, внуки спадкодавця успадковують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Тож, спадкоємцями за законом на майно померлої [PERSON] є її онуки позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] [INFO] за правом представлення. Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON], як онука та бабусі, підтверджується наступними документами: копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER], актовий запис №162 від 11 травня 1991 року, в якому в графі батько вказано: [PERSON]; копія свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER], актовий запис №36 від 02 березня 1960 року, в якому в графі мати зазначено [PERSON]. Факт родинних відносин між відповідачем [PERSON] та [PERSON], як онуки та бабусі, підтверджується наступними документами: копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER], актовий запис №77 від 02 квітня 1998 року, в якому в графі батько вказано: [PERSON]; копія свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER], актовий запис №36 від 02 березня 1960 року, в якому в графі мати зазначено [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З огляду на це, позивач та відповідач мають право на спадкування за законом по 1/2 частині земельної ділянки, після померлої [PERSON]. Факт належності [PERSON] земельної ділянки площею 0,0420 гектарів в межах згідно з планом розташованої за адресою [ADDRESS] передану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд підтверджується наступними матеріалами: копією Державного акту на право приватної власності на землю серія ДПСв №0551 (а.с.5); Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.09.2014 року №2839-08/9, з якого вбачається, що вартість земельної ділянки площею 420 кв.м. за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд складає 33759,60 грн. (а.с.13). В матеріалах справи є копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.08.2014 року видане державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д., на підставі якого [PERSON] належить ? частка житлового будинку з надвірно-господарськими побудовами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто [ADDRESS], після смерті [PERSON]. На підтвердження чого в матеріалах справи є Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №25638679 від 15.08.2014 року. (а.с.6). В матеріалах справи є постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.09.2014 року, згідно якої позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв?язку з тим, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. (а.с. 14). В судовому засіданні було оглянуто спадкову справу №200/2013 від 21.03.2013 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO], згідно якої з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі звернувся [PERSON]. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню у вигляді ? частини спірної земельної ділянки, оскільки частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, отже як позивач так і відповідач мають право на спадкування по 1/2 частині земельної ділянки за правом представлення, після померлої [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: partial