Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою. Вказує, що 17.07.2007 року на прилюдних торгах ним була придбана квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. 25.07.2007 року йому було видано свідоцтв про право власності на вказану квартиру. На момент проведення прилюдних торгів в квартирі був зареєстрований та проживав, а також на даний час продовжує проживати відповідач - [PERSON] з дружиною [PERSON]. На неодноразові звернення звільнити займану квартиру відповідачі відмовляються, чим своїми діями перешкоджають йому користуватись і розпоряджатись належним йому нерухомим майном. Вважає, що відповідачі незаконно продовжують користуватися належною йому квартирою. Тому просить виселити з квартири [ADDRESS] відповідачів без надання іншого житлового приміщення. Вселити його в дану квартиру та зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні квартирою. Стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, від його представника до суду надійшла заява, в якій просив справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачі в судове засіданні неодноразово не з'являлися, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомили, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, 17.07.2007 року [PERSON] придбав на прилюдних торгах квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] що підтверджується копією свідоцтва про право власності, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. За змістом ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Норма ст.321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Питання щодо законності дій державного виконавця та процедури проведення прилюдних торгів по реалізації вищевказаної квартири було предметом спору в адміністративній справі №2а/2470/558/11, за результатами розгляду якої [PERSON] та [PERSON] в задоволенні позову відмовлено повністю, що підтверджується постановою Чернівецького окружного адміністративного суду, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду та ухвалою Вищого адміністративного суду України. На момент проведення прилюдних торгів в квартирі був зареєстрований та проживав, відповідач - [PERSON], що підтверджується довідкою ПП «Регіон-Центр», а також на даний час продовжує проживати в ній зі своєю дружиною - [PERSON]. Позивач неодноразово звертався до відповідача та членів сім'ї з вимогою про виселення, що підтверджується письмовою вимогою, квитанціями про оплату поштових відправлень, копіями конвертів. Суд приходить до висновку, що відповідачі без належної правової підстави проживають в [ADDRESS], в добровільному порядку відмовляються звільнити квартиру, хоча були попереджені про необхідність звільнення квартири, чим грубо порушують права позивача як власника, перешкоджають йому користуватись та розпоряджатись належною йому на праві власності квартирою. Жодних договорів щодо користування квартирою позивач з відповідачами не укладали. На думку суду, відповідачі підлягають виселенню з цієї квартири без надання їм іншого житлового приміщення. Так як [PERSON] є власником квартири, тобто має право проживати в ній, його слід вселити в квартиру [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON], [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні квартирою. Відповідно до ч.1 ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, а саме по 320 гривень 00 коп. з кожного (640 / 2 = 320). Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved