Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір позики №1 від 01.03.2011 року, укладений між ПП «Лідер» та [PERSON] та стягнути з відповідача на користь позивача 8000 грн. коштів, отриманих на виконання недійсного договору. Обгрунтовано позов тим, що відповідач, працюючи на посаді директора з економіки ПП «Лідер», маючи повний доступ до печатки та документації підприємства, в березні 2011 року отримала у позику 8000 грн. коштів від підприємства на ремонт і впорядкування житла. Після звільнення з роботи відповідача було виявлено оскаржуваний договір, який підписано особисто [PERSON], при цьому відомості щодо уповноваженої особи від імені ПП «Лідер» не вказані, а лише від імені позикодавця зазначено «директор». Не дивлячись на підроблення підпису у договорі, грошові кошти в сумі 8000 грн. відповідач отримала готівкою 15.03.2011 року в АТ «Укрексімбанк» за чеком ЛЖ 8417926, що підтверджується банківськими та касовими документами. В силу свого посадового становища відповідач мала доступ не тільки до печатки і документації підприємства, а й здійснювала керування комп'ютерною програмою типу «Клієнт - банк» щодо рахунків позивача, відкритих в ФВАТ «Державний експортно - імпортний банк України». Після виявлення оскаржуваного договору позики позивач звертався до відповідача письмово про повернення коштів, отриманих згідно договору, оскільки навіть за умовами договору кошти повинні бути повернуті до 01.03.2012 року, проте відповідач кошти не повернула. Представники позивача в судовому засіданні підтримали заявлений позов та просили суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомила. Заслухавши поясненя представників позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 06.05.2009 року працювала на посаді заступника директора по економіці ПП «Лідер» з окладом згідно штатного розкладу та правом підпису податкової та фінансової звітності (а.с.37) Наказом директора ПП «Лідер» від 01.08.2013 року №32 [PERSON] з цієї дати звільнено з посади заступника директора по економіці у зв'язку з втратою довіри на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України (а.с. 62) Згідно п.6.6 статуту ПП «Лідер», затвердженого власником підприємства 01.11.2006 року та зареєстрованого в установленому законом порядку (а.с.40-46) директор підприємства має право укладати будь - які угоди від імені підприємства у межах наданих повноважень, видавати довіреності, відкривати рахунки в установах банків. Відповідно до договору позики №1 від 01.03.2011 року, укладеного між ПП «Лідер» та [PERSON], відповідач отримала від підприємства 8000 грн. позики, яку зобов'язалася повернути не пізніше 01.03.2012 року (а.с.7). Отримання відповідачем позики в сумі 8000 грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 15.03.2011 року (а.с.33) Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців директором ПП «Лідер» на час укладення оспорюваного договору був [PERSON], який відповідно до наказу №26 від 22.08.2011 року був звільнений з 01.09.2011 року з посади директора ПП «Лідер» за власним бажанням. (а.с.35) За змістом ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у належній формі, якщо він підписаний його строною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно висновку експерта судово - почеркознавчої експертизи №1444-1446/14-24 від 22 травня 2014 року, виконаної судовим експертом Чернігівського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз встановлено, що досліджуваний підпис від імені директора ПП «Лідер» в договорі позики №1 від 01.03.2011 року виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням дійсного підпису [PERSON] У наданому на дослідження видатковому касовому ордері від 15.03.2011 року підпис від імені [PERSON] (підпис, прізвище, ініціали) виконаний не [PERSON], а іншою особою без наслідування дійсного підпису [PERSON] (а.с.78-85) Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. З огляду на викладене, волевиявлення позивача (позикодавця) не було вільним при вчиненні вищевказаного договору, адже з боку ПП «Лідер» уповноважена особа вказаний договір не підписувала і не погоджувала його умови. Згідно ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій строні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Оскільки в судовому засіданні належними доказами доведено, що оскаржуваний договір позики не підписувала уповноважена особа, тобто директор ПП «Лідер», а тому такий правочин слід визнати недійсним з підстав, передбачених ч.1 ст.215 ЦК України. У зв'язку з визнанням договору позики недійсним, відповідач зобов'язаний повернути позивачу кошти, отримані згідно недійсного договору. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені судові витрати, а саме 487 грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору та 1082 грн. 40 коп. витрат на оплату судової почеркознавчої експертизи, а всього 1569 грн. 60 коп. судових витрат.

Outcome: approved