Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою до\~відповідачів про\~визнання права\~власності за\~розпискою,\~в якій\~зазначає,\~що [PERSON],\~чоловік та\~батько відповідачів\~відповідно,\~був власником\~домоволодіння за\~адресою:\~Дніпропетровська область,\~м.\~Тернівка,\~вул.\~Б.Хмельницького\~(К.Лібкнехта),\~буд.\~31,\~відповідно до\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом.\~Між ним\~та [PERSON],\~24\~серпня 2015\~року був\~фактично укладений\~договір купівлі-продажу\~домоволодіння (житлового\~будинку,\~прибудов та\~земельних ділянок)\~за адресою\~м.\~Тернівка,\~вул.\~Б.Хмельницького\~(К.Лібкнехта),\~буд.\~31.\~При укладенні\~договору інтереси\~відповідача за\~довіреністю представляла\~[PERSON].\~Договір було\~укладено в\~письмовій формі\~без нотаріального посвідчення. Оформити договір належним чином та посвідчити його нотаріально було не можливим, з причин юридичної необізнаності, втрати правовстановлюючих документів, відсутності на момент укладення договору кадастрового номеру земельних ділянок та відсутності грошей у [PERSON] на оформлення документів. Позивач також зазначає, що ним під розписку 24 серпня 2015 року було передано грошові кошти за придбаний будинок, прибудови та земельну ділянку у розмірі 15000 грн. [PERSON]. Після передачі коштів він отримав від представника [PERSON] за довіреністю домову книгу та технічний паспорт на житловий будинок за адресою: м. Тернівка, вул. Б.Хмельницького (К.Лібкнехта), буд. 31. Також, останнім було звільнено приміщення, вивезені речі та передане йому відповідно у володіння та користування житловий будинок, прибудови та земельні ділянки. Уклавши договір та отримавши домову книгу він був прописаний у зазначеному будинку з 25.08.2015 року по теперішній час. Відповідно до розписки додаткові витрати на оформлення документів на будинок та земельну ділянку несе він - [PERSON]. Право власності на житловий будинок [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Право власності на земельну ділянку на момент укладення договору було відсутнє взагалі. Позивач зазначає, що після укладення договору за його ініціативою було отримано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою м. Тернівка, вул. Б.Хмельницького (К.Лібкнехта), буд. 31, відповідно до рішення сесії міської ради м. Тернівка № 1057-65/VI від 23.10.2015 року Відповідно до рішення сесії міської ради м. Тернівка № 119-7/VII від 30.03.2016 року та витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, дві земельні ділянки за адресою: м. Тернівка, вул. Б.Хмельницького (К.Лібкнехта), буд. 31 розміром 0,1000 га та 0,1551 га були передані у власність [PERSON]. Після смерті [PERSON], відповідачі: дружина та син [PERSON], не оформили належним чином спадщину з причини юридичної необізнаності та відсутності грошей у відповідачів на прийняття спадщини. Позивач вказує, що він отримав заяви [PERSON] та [PERSON] про відсутність претензій. Так, фактичне оформлення договору купівлі - продажу відбулося, гроші передані за розпискою, виконання договору відбулося, неможливість оформити належним чином договір відбулася з вини [PERSON] та відповідачів. У зв'язку з викладеним, позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу дійсним та право власності за розпискою на житловий будинок, прибудови та земельні ділянки за [PERSON], [INFO], що знаходиться за адресою: м. Тернівка, вул. Б.Хмельницького (К.Лібкнехта), буд. 31 та розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити (а.с. 49). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, однак надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову (а.с. 40). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову (а.с. 45). Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори дніпропетровської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 1187, [PERSON] на праві власності належав житловий будинок, який розташований в м. Тернівка Дніпропетровської області, вул. К.Лібкнехта, № 31, загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м., що також підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 20809541 від 23.04.2014 року (а. с. 9-10). 19.08.2015 року [PERSON] довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованою в реєстрі № 704, уповноважив [PERSON] бути його представником з питань продажу за ціну та на умовах за її розсудом або дарування [PERSON], належного йому на праві приватної власності нерухомого майна: житлового будинку та земельної (них) ділянки (ок), на якій (яких) розташований житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: місто Тернівка Дніпропетровської області, вулиця Карла Лібкнехта, будинок під номером 31 та підготовки необхідних для відчуження нерухомого майна документів, в тому числі отримання кадастрового номера на відчужувану (ні) земельну (ні) ділянку (ки) (а.с. 11). Судом встановлено, що 24.08.2015 року [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] отримали від [PERSON] оплату в сумі 15000,00 грн. за будинок, розташований за адресою: м. Тернівка, вул. К.Лібкнехта, буд. 31 та земельну ділянку 0,1551 га. На час отримання оплати за проданий будинок, документи на право власності у [PERSON] на нерухоме майно та земельну ділянку відсутні. Сторони погодились з даною угодою. Додаткові витрати з оформлення документів на будинок та земельну ділянку несе [PERSON]. Укласти договір купівлі-продажу не надається можливим з причини відсутності правовстановлюючих документів на будинок та кадастрового номеру на земельну ділянку. Документи для продажу нерухомого майна та оформлення права власності на нерухоме майно доручається [PERSON] за довіреністю за рахунок [PERSON], про що свідчить розписка про отримання грошей за житловий будинок та земельну ділянку (а.с. 15). Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. З матеріалів справи видно, що після усного укладання договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки між представником [PERSON] за довіреністю - [PERSON] та позивачем [PERSON], про що свідчить розписка від 24.08.2015 року, [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки згідно нотаріально посвідчених документів для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого господарства по вул. К.Лібкнехта, буд. 31 в м. Тернівка, що підтверджується витягом з рішення Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 23.10.2015 року № 1057-65/VІ (а.с. 20), а також Тернівською міською радою Дніпропетровської області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність [PERSON] земельні ділянки, які знаходиться по вул. Богдана Хмельницького, буд. 31 в м. Тернівка площею 0,1000 га та 0,1551 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується витягом з рішення Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 30.03.2016 року № 119-7/VІІ (а.с. 21). Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Згідно з ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З правових позицій п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» видно, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, ї чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, ї чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 23.05.2018 року у справі № 401/3834/14-ц. Крім того, з позовної заяви видно, що [PERSON] помер, а доводи позивача, про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] претензій не мають, що підтверджується заявами [PERSON] (а.с. 22) та [PERSON] (а.с. 23), судом не\~можуть бути\~взяті до\~уваги,оскільки відповідачі не позбавлені права звернутися до нотаріальної контори для вчинення нотаріальних дій щодо оформлення своїх спадкових прав, так як відповідачі не заперечували проти задоволення позову та визнали його в повному обсязі (а.с. 40, 45). За таких обставин, суд встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов висновку, що договір купівлі-продажу спірного будинку від 24 серпня 2015 року (про укладення якого може свідчити лише розписка) був укладений у простій письмовій формі між представником [PERSON] за довіреністю - [PERSON] та [PERSON], без дотримання обов'язкових вимог чинного на момент укладення договору законодавства. Укладений у такій формі договір купівлі-продажу нерухомого майна не може бути визнаний дійсним, оскільки момент його вчинення відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язувався з державною реєстрацією, яка не відбулась. Укладений у такій формі договір купівлі-продажу не породжує для сторін прав і обов'язків й не може бути визнаний судом дійсним з підстав, заявлених позивачем, у звязку з чим, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: dismissed