Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати частково недійсним рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області ХХХIV сесії 24 скликання № 1/10 від 06.07.2004 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки, розташованої за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Дружби, 132/2, площею 705,16 кв.м, цільове призначення присадибна ділянка, кадастровий номер 2310700000:02:032:0064 та земельної ділянки, розташованої за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Дружби, 132/2, площею 377,56 кв.м, цільове призначення ведення садівництва, кадастровий номер 2310700000:02:032:0065. А також, позивачка просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 079000 від 03.08.2004, розташовану за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Дружби, 132/2, площею 705,16 кв.м, цільове призначення присадибна ділянка, кадастровий номер 2310700000:02:032:0064, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на постійне користування землею, договорів оренди землі № 1661 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 079001 від 03.08.2004, розташовану за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь вул. Дружби 132/2, площею 377.56 кв.м, цільове призначення - ведення садівництва, кадастровий номер 2310700000:02:032:0065, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на постійне користування землею, договорів оренди землі № 1662. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що їй на праві приватної власності на підставі договору дарування належить житловий будинок за адресою: м. Мелітополь, вул. Дружби буд. 132/2. В 2004 році вона звернулася до Мелітопольської міської ради Запорізької області із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі. У визначений рішенням органом місцевого самоврядування трьохмісячний строк технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі була виконана і надана разом з іншими необхідними документами для подальшого прийняття рішення про видачу державного акту на право власності на землю. На підставі рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області XXXIV сесії 24 скликання № 1/10 від 06.07.2004 позивачу було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії 3П № 079000 від 03.08.2004, розташовану за адресою м. Мелітополь вул. Дружби 132/2, площею 705,16 кв.м., цільове призначення - присадибна ділянка, кадастровий номер 2.310700000:02:032:0064 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 079001 від 03.08.2004, розташовану за адресою м. Мелітополь вул. Дружби 132/2, площею 377,56 кв.м., цільове призначення - ведення садівництва, кадастровий номер 2310700000:02:032:0065. Відповідачу [PERSON] Н.1. належить суміжне домоволодіння за адресою м. Мелітополь вул. Дружби буд. 132-А. В 2017 році [PERSON], звернувшись до Мелітопольської міської ради Запорізької області з аналогічною заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (па місцевості), зясувала, що видані позивачу вищевказані Державні акти про право власності на земельну ділянку містять координати земельної ділянки її домоволодіння. Рішенням Мелітопольської міської ради Запорізької області від 17.10.2017 № 1/6 було визначено, що попередньо видані на ім'я позивачки Державні акти на право власності на земельні ділянки площами 705,16 кв.м. та 377,56 кв.м. є помилковими. Таким чином, на теперішній час як позивачем, так і відповідачем [PERSON] виготовлено технічну документацію та інші документи необхідні для отримання Державних актів про право власності на земельну ділянку. Але, помилково видані на ім'я позивачки вищевказані Державні акти перешкоджають оформити право власності на земельні ділянки. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, вважає, що вони підлягають задоволенню. Представник відповідача - Мелітопольської міської ради Запорізької області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Представник третьої особи - Управління Держземгеокадастру в Мелітопольському районі в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 123873231 від 15.05.2018, копія якого знаходиться в матеріалах справи /а.с.13/, [PERSON] на підставі договору дарування від 05.03.1996 належить житловий будинок № 132/2 по вул. Дружби в м. Мелітополі Запорізької області, загальною площею 265,2. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельного ділянкою посвідчується державними актами. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону. Так, відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 04 березня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дарунок житловий будинок № 132-а по вул. Дружби в м. Мелітополі Запорізької області /а.с.16/. Право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок також підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3804527 від 09.06.2004 /а.с.17/. 03 серпня 2004 року на підставі рішення Мелітопольської міської ради ХХХIV сесії 24 скликання № 1/10 від 06.07.2004 позивачці [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 079000, площею 705,16 кв. м, розташовану по вул. Дружби, 132/2 в м. Мелітополі, цільове призначення - присадибна ділянка, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1661 /а.с.14/. Крім того, 03 серпня 2004 року на підставі рішення Мелітопольської міської ради ХХХIV сесії 24 скликання № 1/10 від 06.07.2004 позивачці [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 079001, площею 377,56 кв. м, розташовану по вул. Дружби, 132/2 в м. Мелітополі, цільове призначення ведення садівництва, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1662 /а.с.15/. 03.03.2004 на адресу [PERSON] був направлений лист № 333, відповідно до якого домоволодінню, розташованому по вул. Дружби в м. Мелітополі, присвоєно номер - вул. Дружби, 132а, замість раніше присвоєної адреси: вул. Дружби № 132 /а.с.18/. Рішенням Мелітопольської міської ради 24 скликання 34 сесії № 1/10 від 06.07.2004 було вирішено передати безоплатно у власність громадян земельні ділянки для обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, а саме: [PERSON] по вул. Дружби, 132/2, площею 705,16 кв.м. Стаття 41 Конституції України та стаття 321 ЦК України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Рішенням Мелітопольської міської ради Запорізької області V-II скликання 34 сесії № 1/6 від 17.10.2017 було вирішено надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул. Дружби, 132/2: площею 705,16 кв.м. під присадибну ділянку; площею 377,56 кв.м. для ведення садівництва (за рахунок земельної ділянки, на яку існує Державний акт на право власності на земельну ділянку від 03.08.2004 № 1661 та 1662, помилково виданий [PERSON]В.) /а.с.19-22/. Згідно ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж, їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Відповідно до копії Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -2304366672018 від 13.06.2018 /а.с.20/ земельна ділянка, яка належить [PERSON], розташована за адресою: м. Мелітополь, вул. Дружби, 132/2, кадастровий номер 2310700000:02:032:0327, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1422 га. Але, із копії листів № 120-121 від 23.07.2018 директора ПП «ГЕО» /а.с.23-24/ вбачається, що земельна ділянка по вул. Дружба, 132/2, загальною площею 0,0705 га. кадастровий номер 2310700000:02:032:0064 та земельна ділянка по вул. Дружби, 132/2, загальною площею 0,0377 га., кадастровий номер 2310700000:02:032:0065, які належать [PERSON], фактично знаходяться на прибудинковій території присадибної ділянки по вул. Дружби, 132а, де власником житлового будинку є [PERSON] Статтею 152 ЗК України наголошується, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 155 ЗК України у разі видання органами виконавчої влади чи місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону, а згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.378 ЦК України право власності на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Право приватної власності на земельну ділянку може бути припинено також в порядку ст. 140 3К України, якою передбачений вичерпний перелік припинення права власності на землю. Згідно зі ст. 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій. що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що на теперішній час технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, Державні акти на право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Дружби, 132/2, площею 705,16 кв.м., цільове призначення присадибна ділянка, кадастровий номер 2310700000:02:032:0064 та земельна ділянка, розташовану за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Дружби, 132/2, площею 377,56 кв.м., цільове призначення ведення садівництва, кадастровий номер 2310700000:02:032:0065, помилково видані на імя [PERSON], тоді як вони належать відповідачу [PERSON], що перешкоджає власникам оформити свої права власності на земельні ділянки. Вирішити питання щодо внесення змін в існуючі Державні акти про право власності на землю в позасудовому порядку не вбачається можливим, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved