Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] до Дніпропетровської районної Любимівської сільської ради про визнання права власності на пай в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він, [PERSON], є спадкоємцем всього майна, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Згідно бажанням [PERSON], 02 липня 2015 року нею був складений заповіт. Згідно з тексом заповіту, все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом вона матиме право, вона заповідала йому - [PERSON]. Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Новіковою І.Ю. Синельниківського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за номером 184. [INFO] [PERSON], померла. Після її смерті відкрилася спадщини, у вигляді земельної ділянка площею 5,860 гектарів. Земельна ділянка розташована на території КСП «Перемога» Дібровської селищної ради. Земельна ділянка була передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він, у встановлений законом строк, звернувся, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Але нотаріус, розглянувши його документи, прийшов до висновку, що вони суперечать статті 1216, 1218 Цивільного кодексу України, згідно якої спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, йому не може бути видане у зв'язку з тим, що він не надав оригінал документів підтверджуючих право власності за померлою. У зв'язку з тим, що оригінал державного акту на земельну ділянку, підтверджуючий право власності за померлою, був загублений, він вимушений звернутися до суду, з даною позовною заявою. Просить винести рішення, яким, визнати за ним [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом, на земельну ділянку площею 5,860 гектарів, розташована на території КСП «Перемога» Дібровської селищної ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Позивач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився з невідомої суду причини. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 травня 2017 року [PERSON] помер [INFO]. Відповідно заповіту від 02 липня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Новіковою І.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 184, [PERSON] все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом вона матиме право, вона заповідала [PERSON]. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 25 квітня 200 року [PERSON] на підставі рішення 11 сесії І скликання Дібровської сільської Ради народних депутатів № 67 від 15 березня 2000 року належить земельна ділянка площею 5, 860 га, розташована на території КСП «Перемога» Дібровської сільської ради, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 грудня 2017 року № 02-31/144 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та житловий будинок після смерті [INFO] у зв'язку з тим, що [PERSON] не надано документів підтверджуючих право власності за [PERSON] на земельну ділянку та житловий будинок. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 81 Земельного кодексу України одним із способів набуття права власності на землю громадян є прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення Частиною 1 статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно ч.1 та п. б ч.2 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також, право власності на земельну ділянку набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, встановленими та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved