Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], який помер 20.01.2016 р., як між рідними братами; визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON], який помер 20.01.2016 р., право власності на квартиру [ADDRESS] та на квартиру №19 у буд. 24 Мікрорайон 4 м. Брянка Луганської обл., право власності на яку зареєстровано за [PERSON], яка померла 17.11.2014 р. Позивач у судове засідання не зявився, справу просив розглядати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, про що надав суду відповідну заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому\~засіданні встановлено, що від шлюбу батьків позивача [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкали в м. Брянка Луганської обл., народилися діти [PERSON], [INFO], рідний брат позивача та [PERSON], [INFO], позивач. В 1976 році позивач переїхав на постійне проживання до [INFO] Брат позивача залишився з дружиною та донькою мешкати в м. Брянка Луганської обл. Позивач та його брат підтримували тісні родинні відносини, після смерті батьків постійно відвідували один одного сімями. 04 вересня 2014 р. померла дружина рідного брата [PERSON]. 17 листопада 2014 р. померла єдина донька брата [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON]. На момент смерті у шлюбі вона не перебувала (вдова), дітей в неї не було, на праві приватної власності їй належала однокімнатна квартира за адресою: Луганська обл., м. Брянка, Мікрорайон 4[ADDRESS], що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка від 14.08.2018 р. №134246396). Дружина та донька брата позивача мешкали разом з ним в квартирі за адресою: Луганська обл., м. Брянка, смт. Вергулівка, вул. Центральна, буд. 12, кв. 4, отже спадщину після них брат прийняв фактично, але не оформив її. Оскільки м. Брянка Луганської обл. з грудня 2014 р. знаходиться на тимчасово окупованій території України, оформити спадщину після дружини та доньки брату позивача було неможливо. З 13 грудня 2015 р. брат [PERSON] переїхав до позивача на постійне місце проживання, оскільки населений пункт, де він проживав, опинився в зоні проведення АТО. Але 20 січня 2016 р. брату стало зле, його забрала карета швидкої допомоги, і того ж дня він помер у відділенні кардіології Нікопольської міської лікарні №4. Позивач поховав брата у м. Нікополі, самостійно здійснивши усі витрати, повязані з похованням. Після смерті брата, позивач є єдиним спадкоємцем за законом. У встановлений законом строк для прийняття спадщини позивач звернувся до Другої Нікопольської державної контори Дніпропетровської області з відповідною заявою, на підставі якої було заведено спадкову справу №300/2016. Проте, при оформленні спадщини у позивача виникли проблеми, оскільки і його свідоцтво про народження і свідоцтво про народження брата залишились в м. Брянка Луганської обл., яке на даний момент знаходиться на тимчасово окупованій території України. Також правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS] та на квартиру №19 у буд. 24 Мікрорайон 4 м. Брянка Луганської обл., залишились за місцем проживання брата в смт. Вергулівка. Відновити зазначені документи у позивача не має можливості, оскільки м. Брянка знаходиться в зоні проведення АТО. Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „ Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved