Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS] , укладений 22.01.2016 між [PERSON] та [PERSON] , визнати за позивачем право власності на вказаний об`єкт нерухомості та витребувати його з чужого незаконного володіння з тих підстав, що зазначена квартира належить позивачу та відчужена без його волевиявлення. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 12.09.2007 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №11220799000, на підставі якого [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 135 000 доларів США. У забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором 21.09.2007 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки №64648, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку належну йому на праві власності квартиру за адресою [ADDRESS] . 12.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №1 та договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, за якими права вимоги заборгованості за вищевказаними кредитним договором та договором іпотеки перейшли до ТОВ «Кей-Колект». Внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, 04.07.2015 ТОВ «Кей-Колект» задовольнило свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку та на підставі іпотечного застереження у договорі іпотеки визнало за собою право власності на квартиру. 12.02.2016 позивачу стало відомо про те, що 22.01.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS] , в якому як підставу реєстрації права власності на спірну квартиру за [PERSON] зазначено ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 14.07.2015 в справі №2417/36668/15 провадження №1/242/436/10. Позивач вказує, що згідно відповідей Подільського районного суду м. Києва такої справи не розглядалося та рішення не ухвалювалося, за фактом чого Подільським РВ ГУМВС в м. Києві за заявою позивача відкрито кримінальне провадження. Виходячи з викладеного, оскільки спірна квартира вибула з володіння позивача не з його волі, і на даний час перебуває у власності [PERSON] , позивач з урахуванням поданих уточнень просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS] , укладений 22.01.2016 між [PERSON] та [PERSON] , визнати за позивачем право власності на вказану квартиру та витребувати її з чужого незаконного володіння. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12.03.2016 було відкрито провадження у справі (суддя Белоконна І.В.). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2017 було визначено головуючого суддю Маринченко М.М. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2017 було визначено головуючого суддю Васалатія К.А. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2019 було визначено головуючого суддю Дибу О.В. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, разом з тим відзиву на позов не надав. Вказував на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що спірна квартира була набута відповідачем [PERSON] без достатніх правових підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надала, явку представника не забезпечила. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 21.09.2007 у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] , на підставі якого [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 135000 доларів США, укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С. та зареєстрований в реєстрі за №4887, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку належну йому на праві власності квартиру за адресою [ADDRESS] (а.с.10,11). 12.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, за якими права вимоги заборгованості за вищевказаними кредитним договором та договором іпотеки перейшли до ТОВ «Кей-Колект». Згідно пояснень сторони позивача, внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, 04.07.2015 ТОВ «Кей-Колект» задовольнило свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку та на підставі договору іпотеки визнало за собою право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] (а.с.9). 22.01.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А., на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на вказану квартиру (а.с.26 т.1). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.11, зворот т.1), підставою для реєстрації права власності на спірну квартиру за [PERSON] зазначено рішення Подільського районного суду м. Києва від 14.07.2010 в справі №2417/26668/10 провадження №1/242/436/10 та ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 14.07.2015 в справі №2417/36668/15 провадження №1/242/436/10. Згідно відповідей Подільського районного суду м. Києва від 16.11.2015 та від 20.11.2015 (а.с.13,20 т.1) справа №2417/36668/15 провадження №1/242/436/10 в провадженні суду не перебувала та рішення не ухвалювалося. З інформаційної довідки №56559720 від 03.04.2016 (а.с. 76 т.1) убачається, що право власності на спірну квартиру зареєстроване за третьою особою [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 18.02.2016, тобто до звернення позивача до суду. До вказаної особи позивач вимог не заявляв. Відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході розгляду справи судом було встановлено, що на час відчуження спірного майна були відсутні відомості про його обтяження, а вимог до власника майна позивачем заявлено не було. Твердження позивача про те, що його було позбавлено права власності на спірне майно шахрайськими діями з підробленими документами, з посиланням на відкрите кримінальне провадження за вказаним фактом, не узгоджується з матеріалами справи, оскільки доказів відкриття кримінального провадження до матеріалів справи не надано, а з пояснень сторони позивача убачається, що досудове слідство у кримінальному провадженні не завершено, підозр будь-якій особі не висунуто. Саме посилання на звернення позивача до правоохоронних органів із заявою, не свідчить про доведеність тих обставин, на які посилається сторона позивача для задоволення позовних вимог. Твердження позивача, що він має право витребувати спірну квартиру з чужого незаконного володіння на підставі ст. 388 ЦК України, не ґрунтуються на обставинах справи, оскільки не підтверджено належними та допустимими доказами. Інших доказів, які б спростовували висновки суду, учасниками надано не було. Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed