Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що згідно свідоцтва про право на спадщину № 1252 від 23 листопада 2013 року, він є власником житлового будинку [ADDRESS]. Позивач вирішив продати будинок, однак, звернувшись до нотаріальної контори, він дізнався, що засвідчити угоду про відчуження будинку неможливо, оскільки згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявна заборона на відчуження будинку. У вересні 2004 року позивач звернувся до Приазовької державної нотаріальної контори, а потім до реєстраційної служби Приазовського РУЮ із заявою про скасування заборони відчуження будинку, однак в задоволенні заяви йому було відмовлено. Із відповідей зазначених органів він дізнався, що заборона відчуження будинку накладена на підставі повідомлення б/н від 22 травня 1987 року (кредитор - Приазовська ЦРЛ) щодо власника майна [PERSON]. Після накладення відчуження 09 серпня 1989 року по [ADDRESS] було здійснене перенумерування будинків, тобто будинок який позивач прийняв у спадщину до 09 серпня 1989 року був під номером 54, а після - присвоєний номер 56. Будинок [PERSON], на який була накладена заборона відчуження, був перенумерований з № 56 на № 58. Однак, до відомостей про заборону відчуження будинку [PERSON] не були внесені зміни про перенумерування цього будинку і в реєстрі помилково містяться відомості про заборону відчуження належного позивачу майна. У зв'язку з вищевикладеними обставинами, просить зняти арешт з житлового будинку [ADDRESS] В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву, у якій просить справу розглянути за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача КУ «Приазовської центральної районної лікарні», у попереднє судове засідання не прибув, головний лікар Ахє О. Т. надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника лікарні, зазначив, що позовні вимоги визнає. Третя особа-державний нотаріус Приазовської районної державної нотаріальної контори Запорізької області Шевченко С.О., у попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - реєстраційної служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, в судове засідання не прибув, начальник служби надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, не заперечує проти позовних вимог. Представник третьої особи - відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову під час проведення попереднього судового засідання ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з визнанням позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Із досліджених судом письмових доказів встановлені наступні обставини. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВТМ № 893057, зареєстрованого в реєстрі за № 1252, виданого Приазовською районною державною нотаріальною конторою Приазовського району Запорізької області, спадкоємцем майна [PERSON], 1931 року народження, яка померла [INFO], є її син [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку видане вищезазначене свідоцтво, складається з житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], загально площею 75,60 кв.м. (а.с.5). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13333161 від 23.11.2013 року (а.с.4) право власності на житловий будинок за вказаною адресою зареєстроване за [PERSON]. За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна № 26674520 від 11.09.2014 року, на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] існує обтяження - заборона на нерухоме майно, де зазначені суб'єктом обтяження - [PERSON], підставою обтяження - повідомлення від 22.05.1987 року Приазовської держнотконтори (номер запису про обтяження державної реєстрації - 3517889 від 27.05.2005р.). Постановою державного нотаріуса Приазовської районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 30 вересня 2014 року та рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень РС Приазовського РУЮ, [PERSON] було відмовлено в знятті заборони відчуження належного йому на праві приватної власності житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 6-8). Судом встановлено, що згідно довідки виконавчого комітету Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області № 1075 від 15 вересня 2014 року, в 1989 році було проведене перенумерування житлового будинку, який розташований по [ADDRESS], та належить [PERSON]. Старий номер « 56», а новий номер « 58» (а.с.9). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області № 1076 від 15 вересня 2014 року, будинок розташований по [ADDRESS], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.11.2013 року, присвоєно номер 56 09 серпня 1989 року (підстава - довідка Мелітопольського міжміського БТІ). Станом на 1987 рік вказаний будинок мав номер 54 (а.с.10). Тобто, із досліджених доказів встановлено, що на цей час відсутні підстави для обтяжень належного позивачу [PERSON] будинку, нумерація якого змінена - 09.08.1989 року, після накладення обтяжень - 22.05.1987 року, з № 54 на №56. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319, ст. 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону і вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене,суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про зняття обтяження з його будинку законні, обґрунтовані, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved