Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що він на підставі рішення [PERSON] РВК № 122/3 від 12 травня 1991 року разом з сімєю отримав трьох кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], та з того часу почали мешкати у ній. Його донька [PERSON], [INFO], з жовтня 2000 року проживає в іншому місці, та за весь період жодного разу не зявлялась у вищевказаній квартирі, всі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення несе тільки він. Просить визнати [PERSON], такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартирою № 24 у будинку № 11 по вул. Лісового у м. Кривому Розі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі покладаючись на обставини, викладені у позові, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялась. Вислухавши представника позивача [PERSON], свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У\~\~ судовому\~ засіданні\~\~ встановлено, що Виконавчим комітетом [PERSON] народних депутатів м. Кнривого Рогу на підставі рішення РВК № 122/3 від 12.05.1991 року, 12.05.1991 року було видано ордер № 22, на право зайняття житлового приміщення житловою площею 37,63 кв.м., що складається з 3 кімнат в квартирі [ADDRESS], на склад сім'ї ( а.с. 7). Згідно з довідкою Криврфзької обєднаної міської довідково інформаційної служби №24 від 29.05.2017 року, разом з позивачем у вказаній квартирі зареєстрована його дочка [PERSON], [INFO] (відповідач по справі). Крім того, в матеріалах справи міститься Акт складений комісією у складі мешканців будинку № 11 по вул. Лісового м. Кривого Рогу ( а.с.6), із змісту якого випливає, що відповідач [PERSON], [INFO] не проживає за адресою свого місця реєстрації - у квартирі [ADDRESS] з жовтня 2000 року по даний час. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо пояснили, що вони є сусідами позивача [PERSON], та підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з жовтня 2000 року по даний час. Відповідно до статті 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України до членів сімї квартиронаймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Поскільки відповідач [PERSON] є членом сімї позивача, тому до правовідносин, що виникли між сторонами, слід застосовувати положення ЖК України. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України). Наявність реєстрації відплвідача у вказаній квартирі позбавляє можливості позивача як наймача здійснювати право користування у повному обсязі Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] відсутня в зазначеній квартирі понад шість місяців, не проживає в ній з жовтня 2000 року без поважних причин; доказів стосовно поважних причин не проживання відповідача в даній квартирі в судовому засіданні не добуто; наявність будь-яких домовленостей з приводу порядку користування спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним в судовому засіданні не встановлена, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, як таких, що базуються на вимогах чинного законодавства. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Відповідно до ст. ст. 6, 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обовязковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved