Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.12.2013р. приблизно о 12 год. 00 хв. в м. Києві, по вул. Чорнобильській - вул. Ірпінській, сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобілів: «Мерседес», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON] та «Мазда», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під його керуванням. Відповідно до постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. від 20.01.2014 р. по адміністративній справі №191/32/14-п, винним у вказаній ДТП було визнано [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно з Полісом № АС/0860646 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 18.06.2013р. між Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» та [PERSON] - автомобіль «Мерседес», державний номер [NUMBER], був застрахований. 24.12.2013р. [PERSON], який є потерпілим від вказаної ДТП, повідомив страховика про подію, що може бути визнана страховою. 26.12.2013р. [PERSON] також повідомив Позивача (Страховика) про подію, що може бути визнана страховою. 06.02.2014р. [PERSON] звернувся до Страховика з заявою про виплату страхового відшкодування відповідно до експертизи у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком, шляхом перерахування вказаних коштів на розрахунковий рахунок. Відповідно до Звіту № 30121301 від 08.01.2014р., розмір матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Мазда», державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП становить 91 760, 64 грн. Відповідно до звіту № 1150 від 15.01.2014 p., утилізаційна вартість автомобіля «Мазда», державний номер [NUMBER], становить 56 702,86грн. Згідно п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до положень п. 30.2. ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. 30.04.2014р. Позивачем (Страховиком) з урахуванням поданих документів було прийнято рішення №1150ЦВ 2014 по страховій справі №1150 ЦВ/13, про виплату страхового відшкодування у розмірі 35 057, 78грн. З урахуванням вказаних вище положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 21.05.2014р. на підставі вказаних документів Позивач (Страховик) здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 35057,78 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1541. Згідно із п. 1 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах ліміту відповідальності страховика. Положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності гасників наземних транспортних засобів» визначено права та обов'язки страховика та страхувальника. Так, відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі, настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового - страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Вказане зобов'язання, відповідач виконав лише 26.12.2014 р. тобто з порушенням підпункту 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пункту г) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ті 33 цього Закону. Отже, відповідно до вищенаведених вимог закону Позивач, Страховик після виплати страхового кодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, тобто, з відповідача підлягає стягненню на користь Позивача страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 35 057, 78грн. Враховуючи вищевикладене, 05.09.2014 р. Позивач звернувся до Відповідача з вимогою вих. № 905 від 4.09.2014 р. відшкодувати витрати ПрАТ«Київський страховий дім» по вищезазначеній справі в сумі 35 057, 78грн., проте, станом на дату подачі цього позову, Відповідачем вказані вимоги так і не виконано. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 35 057, 78грн. Стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» судові витрати пов'язані з розглядом справи. До початку відкритого судового засідання представник позивача надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить справу розглянути без його участі. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, по невідомій суду причині, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно з Полісом № АС/0860646 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 18.06.2013р. між Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» та [PERSON], вбачаться, що автомобіль «Мерседес», державний номер [NUMBER], був застрахований. (а.с.20). Згідно постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.01.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП України у звязку з тим, що 20.12.2013 року о 12 год. 00 хв. водій [PERSON] в м. Дніпропетровськ по вул. Краснозаводська в районі будинку № 52 керуючи автомобілем [PERSON] 316 н/з [NUMBER], перед початком виконання повороту ліворуч не переконався в безпеці, виконав поворот ліворуч, у разі чого виїхав на смугу руху автомобіля Мазда 3 н/з [NUMBER], не надав йому дорогу та змусив водія авто Мазда 3 [PERSON] гальмувати, в наслідок чого автомобіль Мазда 3 н/з [NUMBER] виїхав за межі проїзної частини ліворуч та скоїв наїзд на дерево. При ДТП автомобілю Мазда 3 н/з [NUMBER] нанесені механічні пошкодження, травм ні хто не отримав. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 1.3,1.5,10.1,10.4 ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП. [PERSON] призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 грн. (а.с.21). Дана постанова відповідачем не була оскаржена та набрала чинності 31.01.2014 року. В матеріалах справи є Повідомлення про подію, що може бути визнана страховою, з якої вбачається, що від 24.12.2013р. [PERSON], який є потерпілим від вказаної ДТП, повідомив страховика про подію, що може бути визнана страховою. (а.с.23). В матеріалах справи є Повідомлення про подію, що може бути визнана страховою, з якої вбачається, що 26.12.2013р. [PERSON] повідомив Страховика про подію, що може бути визнана страховою. (а.с.31). Згідно Звіту №30121301 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля [NUMBER] від 30.12.2013 року, розмір матеріального збитку становить 91760,64 грн. (а.с.44-46). Згідно звіту № 1150 від 15.01.2014 p., утилізаційна вартість автомобіля «Мазда» 3, державний номер [NUMBER], становить 56 702,86грн. (а.с. 62-67). В матеріалах справи є заява про виплату страхового відшкодування від 06.02.2014 року наданої [PERSON]. (а.с.41-42). В матеріалах справи є рішення №1150ЦВ 2014 по страховій справі №1150 ЦВ/13 30.04.2014р. про виплату страхового відшкодування у розмірі 35 057, 78грн. Страхове відшкодування виплачено 21.05.2014 року, що вбачається з платіжного доручення №1541 від 21.05.2014 року у розмірі 35057,78 грн. (а.с.76). Згідно із ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює і підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Згідно із п. 1 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах ліміту відповідальності страховика. Враховуючи на те, що 21 травня 2014 року позивачем здійснено виплату відшкодування шкоди [PERSON] у розмірі 35057,78 грн., позивач після здійснення вказаної виплати отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, тому ця сума підлягає стягненню з відповідача у відповідності з вимогами ст. 1191 ЦК України в порядку регресу. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню як законно обґрунтовані та підтверджені документально, у звязку з чим на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved