Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 191300,96 грн., обґрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд без виклику сторін. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. У судовому\~засіданні встановлено,\~що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. Наказом № 649-к від 07.07.2017 позивач був звільнений за п. 3 ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням у зв`язку з невиконанням умов колективного договору, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис від 07.07.2017. Статтею 116 КЗпП України\~передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.\~\~В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до\~абз.2\~п.8\~Порядку обчислення\~середньої заробітної\~плати,\~затвердженого \~постановою \~Кабінету \~Міністрів \~України \~від \~08.02.1995\~р.\~№ 100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Відповідно довідки\~№ 14\~від 31.01.2019\~середньоденна заробітна\~плата позивача\~за календарний\~день дорівнює\~472,44 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів (а.с.7), середньомісячне число робочих днів за травень-червень складає (22+11)/2=16,5. Час затримки розрахунку з 08 липня 2017 р. по 23 січня 2020 р. включно складає 30 місяців 15 днів, тобто заробітна плата за час затримки розрахунку визначається за 29 місяців 29Х16,5Х 472,44 грн. = 226062,54 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів, пропорційно кількості за 24 календарних днів у березні місяці/31 календарних днів у березні місяці Х 16,5 середньомісячна кількість робочих днів Х 472,44 грн. = 6035,04 грн.; 23 календарних днів у січні 2020 р./31 календарних днів у січні місяці Х 16,5 середньомісячна кількість робочих днів Х 472,44 грн. = 5783,60 грн. Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 237881,18 грн. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову в межах суми заявлених позовних вимоги, відповідно до ст. 13 ЦПК України, надані докази є достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 768,4 грн., на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved