Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 16 222,43 грн., що складається з заборгованості за кредитом, відсотків та пені за прострочене зобов'язання, а також судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.05.2017 р. між «Кредобанк» (далі Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір №RF2-58410, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 20500,00 грн., що стверджується меморіальними ордерами № 28104589 та № 28104722 від 18.05.2017 р. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти. В свою чергу відповідач не сплачує своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Так зокрема з березня 2018 р. порушив свої зобов'язання по сплаті заборгованості за кредитом, а з квітня 2018 р. - по сплаті відсотків за користування останнім, у зв'язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по договору: 14 535,45 грн. сума заборгованості за кредитом та 602,21 грн. сума заборгованості за відсотками. Як наслідок невиконання зобов'язань за кредитним договором, відповідачу нараховано пеню за період з 28.12.2017 р. - по 13.12.2018 р. у розмірі 1084, 77 коп.. У добровільному порядку відповідач кредит не повертає, у зв'язку з чим вони вимушені звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. А тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає неявку відповідача в судове засідання неповажною та за згодою представника позивача, вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом беззаперечно встановлено, що 18.05.2017р. між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № RF2-58410, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 20500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,99% річних. Термін кредитування до 17.11.2019 р.. Згідно п. 3.1. Договору кредит видається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься у п.2.5 Кредитного договору. Відповідно до п. 2.5 Договору позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на поточні потреби у сумі 328,09 грн. на поточний рахунок позичальника № 262540110004884 та на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Ідеябанк» у сумі 20 171,91 грн. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «Факт/360» за ставкою визначеною п.2.4. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Договору. Позичальник зобов'язаний повернути Банку кредит у повному обсязі у порядку і терміни, передбачені Кредитним договором. Згідно п. 5.2. позичальник щомісячно, здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом та комісією у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу. Позивач Банк, у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надав позичальнику кредит у строки та в розмірі передбаченому кредитним договором, що стверджується меморіальним ордером № 28104589 від 18.05.2017 р. про перерахування [PERSON] коштів у сумі 20 171,91 грн. та меморіальним ордером № 28104722 від 18.05.2017 р. про перерахування коштів у сумі 328,09 грн. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, як вбачається, з матеріалів даної цивільної справи, а саме з розрахунку заборгованості за договором кредиту та розрахунку пені по простроченій заборгованості за період з 28.12.2017 р. по 13.12.2018 р. відповідач в порушення умов вказаних в кредитному договорі, свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка станом на 13.12.2018 року становить 16 222, 43 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 14 535,45 грн., заборгованості за процентами - 602,21 грн., заборгованості за пенею - 1084,77 грн.. Доказів, які б спростовували вказану позивачем суму боргу відповідач не надав, а суд не здобув. Відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача суд зазначає наступне. Згідно п.6.1. Договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим Кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню у розмірі подвійної діючої по Кредитному договору процентної ставки, вказаної у п.2.4 Кредитного договору, але не менше як за кожен день прострочення. При цьому, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за Кредитним договором №RF2-58410 від 18.05.2017 р. в розмірі 16 222, 43 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 14 535,45 грн., заборгованості за процентами - 602,21 грн., заборгованості за пенею - 1084,77 грн.. Також на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені. На підставі викладеного і

Outcome: approved