Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 22.04.1990 року, який 23.10.2008 року було розірвано. Прізвище [PERSON] отримала при реєстрації повторного шлюбу. 13.07.2000 року за час сумісного проживання та за спільні кошти ними було придбано 57/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS], розташована на земельній ділянці розміром 0,0459га. Інша частина домоволодіння в розмірі 43/100 частин, яка також розташована на тій же земельній ділянці розміром 0,0459га, належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 29.09.2000 року Першою Херсонською державною нотаріальною конторою. Рішенням Херсонської міської ради [NUMBER] від 09.11.2004 року земельна ділянка площею 0,0459га була передана у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 05.05.2014 року 57/100 частин земельної ділянки площею 0,0459га по [ADDRESS] визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] На теперішній час [PERSON] та [PERSON] не можуть порозумітись стосовно порядку поділу земельної ділянки та домоволодіння. Представник позивача просить поділити 57/100 частин домоволодіння, яке є спільною сумісною власністю з [PERSON], а також земельну ділянку розміром 0,0459га за адресою: [ADDRESS], виділивши йому 1/2 частину від вказаного майна; поділити домоволодіння за адресою: [ADDRESS] між співвласниками та виділити йому у власність 1/2 від 57/100 частин домоволодіння; поділити земельну ділянку розміром 0,0459га за адресою: [ADDRESS] та виділити йому у власність 1/2 частину від 57/100 частин земельної ділянки за вказаною адресою. [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, у якій посилається на те, що у 1990 році був зареєстрований шлюб з [PERSON] 13.07.2000 року сумісно було придбано 57/100 частин житлового будинку, [ADDRESS]. 23.10.2008 року шлюб було розірвано та вони проживають окремо. Починаючи з жовтня 2008 року вона залишилась проживати у вказаному будинку та утримувала будинок за свої кошти, [PERSON] у цьому участі не приймав. За період з 2009 по 2014 рік нею за особистий рахунок було виконано перелік ремонтних робіт загальною вартістю 38084,2грн. [PERSON] вважає, що оскільки за час після розірвання шлюбу внаслідок її трудових та грошових затрат спірне майно істотно збільшилось в своїй вартості, вона має право на збільшенні частки у майні що є об'єктом права спільної сумісної власності. [PERSON] просить визначити, що частки [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності подружжя на 57/100 частини домоволодіння та земельної ділянки площею 0,0459га за адресою: [ADDRESS], є відповідно 44/100 частин та 13/100 частин, визнати за [PERSON] право власності на 44/100 частини домоволодіння та земельної ділянки загальною площею 0,0459га за адресою: [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на 13/100 частин домоволодіння та земельної ділянки загальною площею 0,0459га у [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, уточнивши їх, просив поділити домоволодіння [ADDRESS] між співвласниками відповідно до судової будівельно-технічної експертизи №057/2014 від 08.01.2015 року по першому варіанту, поділити земельну ділянку за вказаною адресою, провести розподіл 57/100 частин житлового будинку між співвласниками по першому варіанту, а також відповідно до даного варіанту поділити земельну ділянку. Зустрічний позов вважає безпідставним, просить відмовити у його задоволенні. Відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги [PERSON] частково. Згодна на поділ домоволодіння з [PERSON] Заперечує проти запропонованого поділу з [PERSON], вважає, що її частина повинна бути більшою, оскільки нею за особисті кошти були проведені значні ремонтні роботи в належній їм частині будинку. Заперечує проти поділу земельної ділянки. Уточнивши зустрічні позовні вимоги, у судовому засіданні [PERSON] просила визначити, що частки [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності подружжя на 57/100 частин домоволодіння та земельної ділянки загальною площею 0,0459га за адресою: [ADDRESS] є відповідно 65/200 та 49/200 частин, визнати за [PERSON] право власності на 65/200 частин домоволодіння та земельної ділянки загальною площею 0,0459га, що знаходиться в [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності на 49/200 частин домоволодіння та земельної ділянки загальною площею 0,0459га за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали частково, згодні на поділ домоволодіння [ADDRESS] відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи від 08.01.2015 року. Заперечували проти поділу земельної ділянки, не згодні на виплату грошової компенсації. Не заперечували проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] Вислухавши сторони, дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною першою ст.71 СК України, визначено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ст.368 ч.1, 3 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст.87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об'єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду. Частиною першою ст.88 ЗК України, визначено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.89 ЗК України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя. Частиною 5 цієї статті визначено, що поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.04.1990 року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 23.10.2008 року. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17.09.2012 року, визнано 57/100 частин домоволодіння [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.03.2013 року, [PERSON] та [PERSON] є власниками 57/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 05.05.2014 року, яке набуло законної чинності, визнано спільною сумісною власністю між [PERSON] та [PERSON] 57/100 частин земельної ділянки розміром 0,0459га за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.09.2000 року [PERSON] належить 43/100 частини домоволодіння [ADDRESS]. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 19.11.2004 року [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є співвласниками земельної ділянки площею 0,0459га по [ADDRESS]. Відповідно до судової будівельно-технічної експертизи від 08.01.2015 року поділ житлового будинку [ADDRESS], вказане домоволодіння можливо поділити між співвласниками [PERSON] та [PERSON], [PERSON] відповідно до часток, що буде відповідати закону та інтересам сторін, що дає суду підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] в цій частині. Між тим, відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи №057/2014 від 08.01.2015 року поділ земельної ділянки [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] [PERSON] можливо лише з відступом від вимог ДБН 360-92*** п.3.25** та з відступом від розміру часток, у зв'язку з чим, [PERSON] повинна компенсувати [PERSON] та [PERSON] 43610грн. Суд вважає, що вказаний варіант поділу земельної ділянки між співвласниками [PERSON] з одного боку, [PERSON], [PERSON] з другого боку, не відповідає закону та порушує інтереси сторін, у зв'язку з чим, підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в цій частині не находить. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №057/2014 від 08.01.2015 року, 57/100 частин (фактично 32/100 частин) житлового будинку [ADDRESS], які належать [PERSON], [PERSON] поділити відповідно до чинних норм ДБН неможливо, а також не можливо провести поділ земельної ділянки відповідно до ідеальних часток. Тому запропонований позивачем [PERSON] варіант поділу 57/100 частин (фактично 32/100 частин) домоволодіння [ADDRESS] та 57/100 частин земельної ділянки суд вважає таким, що суперечить закону та порушує права та інтереси сторін, у зв'язку з чим, підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в цій частині також не находить. Вирішуючи питання щодо зустрічного позову [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно о ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ч.2 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. 2. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У судовому засіданні позивач та її представник наполягали на тому, що за період з 2008 року по 2014 року [PERSON] здійснила значні поліпшення, виконала ряд будівельно-технічних робіт за власний рахунок, вартість яких, відповідно до висновків будівельно-технічної експертизи від 08.01.2015 року за №057/2014р., складає 35832,00грн., що дає підстави для збільшення її частки у 57/100 частинах житлового будинку та її частка повинна складати 65/200 частин від всього домоволодіння та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Проаналізувавши надані докази, а саме, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], квитанції про оплату матеріалів, видаткові накладні, товарні чеки, суд вважає, що ці докази не можуть достовірно свідчити про те, що позивачем за період з 2008-2014 року здійснені значні поліпшення у належній їй з співвідповідачем частині домоволодіння, загальною вартістю 35803,00грн., крім того, встановлено, що відповідач [PERSON] згоди на виконання будь-яких робіт у вказаній частині будинку не надавалась, тому суд підстав для задоволення позовних вимог не находить.

Outcome: partial