Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просив солідарно стягнути з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №CNL-204/014/2007 від 19.07.2007 року у розмірі 3\~147\~079,83 грн., а також судовий збір у розмірі 3\~654,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.07.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та у відповідності до ст.ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна) та [PERSON] було укладено кредитний договір №CNL-204/014/2007, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 50\~000,00 доларів США. Датою остаточного повернення кредиту є 19.07.2022 рік. Відповідно п.3 частини №1 кредитного договору було встановлено плаваючу процентну ставку, яка складається з фіксованого відсотку в розмірі 5,99% та FIDR (процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). В якості забезпечення укладеного вищевказаного кредитного договору, 19.07.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №SRCNL-204/014/2007, відповідно до якого [PERSON] зобовязалась відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання [PERSON] боргових зобовязань по кредитному договору №CNL-204/014/2007 від 19.07.2007 року у повному обсязі, а також у випадку збільшення процентної ставки у розмірі і в порядку передбаченими в кредитному договорі. Відповідно до п.1.2 вказаного договору поруки, поручитель [PERSON] та боржник [PERSON] відповідають як солідарні боржники. 09.10.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» (у відповідності до ст.ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна) та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №CNL-204/014/2007 від 19.07.2007 року, відповідно до якого, сторони домовились, що на період з 19.10.2009 року до 19.03.2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 6,50% річних. На період з 19.03.2010 року до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотку в розмірі 6,65% та FIDR (процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). У порушення норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за вищевказаним договором належним чином не виконали, у звязку з чим, станом на 04.11.2014 року виникла заборгованість у розмірі 3\~147\~079,83 грн., яка складається з наступного: - 48\~108,91 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 04.11.2014 року складає 623\~046,27 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; - 4\~149,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 04.11.2014 року складає 53\~745,07 грн. відсотки за користування кредитом; - 2\~470\~288,49 грн. пеня нарахована на суми заборгованості в розмірі 1% на кожний день прострочення кредиту. В ході розгляду справи представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, мотивуючи заяву тим, що заборгованість розрахована станом на 04.11.2014 року, проте станом на 10.03.2015 року сума заборгованості збільшилась та складає: - 48\~108,91 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 10.03.2015 року складає 1\~101\~551,87 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; - 4\~149,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 10.03.2015 року складає 95\~021,82 грн. сума заборгованості за відсотками; - 4\~367\~494,10 грн. пеня. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна», позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, заперечень на позовну заяву до суду не надали. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Зясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозвязок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.07.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», та у відповідності до ст.ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна) та [PERSON] було укладено кредитний договір №CNL-204/014/2007, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 50\~000,00 доларів США, а позичальник прийняв кредит та зобовязався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, як вони зазначені у цьому договорі. Датою остаточного повернення кредиту є 19.07.2022 рік. Відповідно п.3 частини №1 кредитного договору було встановлено плаваючу процентну ставку, яка складається з фіксованого відсотку в розмірі 5,99% та FIDR (процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Відповідно до п.1.5 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строк, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений в графіку платежів. Відповідно до п.4.1.1 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобовязаний заплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобовязань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум. В якості забезпечення укладеного вищевказаного кредитного договору, 19.07.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №SRCNL-204/014/2007, відповідно до якого [PERSON] зобовязалась відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання [PERSON] боргових зобовязань по кредитному договору №CNL-204/014/2007 від 19.07.2007 року у повному обсязі, а також у випадку збільшення процентної ставки у розмірі і в порядку передбаченими в кредитному договорі. Відповідно до п.1.2 вказаного договору поруки, поручитель [PERSON] та боржник [PERSON] відповідають як солідарні боржники. 09.10.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» (у відповідності до ст.ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна) та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №CNL-204/014/2007 від 19.07.2007 року, відповідно до якого сторони домовились, що на період з 19.10.2009 року до 19.03.2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 6,50% річних. На період з 19.03.2010 року до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотку в розмірі 6,65% та FIDR (процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). У порушення норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за вищевказаним договором належним чином не виконали, у звязку з чим, станом на 10.03.2015 року виникла заборгованість у розмірі 5\~564\~067,79 грн., яка складається з наступного: - 48\~108,91 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.03.2015 року складає 1\~101\~551,87 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; - 4\~149,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.03.2015 року складає 95\~021,82 грн. сума заборгованості за відсотками; - 4\~367\~494,10 грн. пеня. Розмір заборгованості відповідачів підтверджено відповідним розрахунком. Суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок є досвідним, відповідає фактичним обставинам справи, будь-яких інших розрахунків заборгованості матеріали справи не містять. Розрахунок заборгованості є письмовим доказом, який іншими доказами не спростований. Відповідачі ніяких заходів з погашення заборгованості за час розгляду справи не здійснювали, умови укладеного договору кредиту не оспорювали. За вимогами ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Стаття 526 ЦК України визначає загальні умови виконання зобов'язання - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо в договорі визначена дата виконання кредитних умов, то виконання вимог здійснюється у встановлену дату. Відповідно до ч.1 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України встановлюється, що якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст.ст. 1054, 1055, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що неналежне виконання відповідачами зобовязань за кредитним договором підтверджене доказами, та виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання і передбаченого ст.629 ЦК України принципу обовязковості договору, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 5\~564\~067,79 грн. Згідно платіжного доручення №8897 від 11.11.2014 року, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати, а саме сплачений до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 3654,00 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved