Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в порядку про захист прав споживачів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.04.2019 року він звернувся до офісу ТОВ «Нова-Ком», розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сиволапа, 44 з вимогою видати комунальний код на житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке належить на підставі права приватної власності [PERSON] , від якої в нього мається нотаріальна посвідчена довіреність на представництво її інтересів у будь-яких організаціях, підприємствах будь-якого підпорядкування та організаційної форми, що стосуються її прав, свобод і інтересів у тому числі, що стосується управління, користування та розпорядження її майном. Необхідність отримати комунальний код виникла для того, щоб оплатити комунальні платежі по квартирі [PERSON] , так як сама власниця на цей час знаходиться у відрядженні за межами України. Для того, щоб отримати комунальний код, необхідного для сплати комунальних платежів, потрібно надати працівнику відповідача від власника приміщення нотаріально посвідчену довіреність, оригінал правовстановлюючих документів на приміщення, а також оригінал власного паспорту та власний ІПН. Всі ці документи були ним надані працівнику відповідача, окрім власного паспорту та ІПН. Замість паспорту ним було надано працівнику відповідача оригінал водійського посвідчення для підтвердження особи. Однак, йому було відмовлено в наданні комунального коду тільки з тієї підстави, що замість власного паспорту ним було надано посвідчення водія, а не паспорт громадянина України. Тому, просить суд визнати незаконною вимогу відповідача стосовно надання [PERSON] паспорту громадянина України для посвідчення особи та підтвердження повноважень у якості представника [PERSON] на вчинення в її інтересах дій, визначених у довіреності, необхідних для захисту майнових прав, пов`язану з отриманням комунального коду. Ухвалою суду від 14.05.2019 року вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позивного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача ТОВ «Нова-Ком» Стороженнко Л.М. подав до суду відзив, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовує це тим, що позивач звернувся до одного з пунктів довідково-інформаційної служби Товариства за отриманням довідки про присвоєння комунального коду за адресою: [ADDRESS] , діючи на підставі нотаріально посвідченої довіреності б/н від 28.11.2018 року, в інтересах [PERSON] , зареєстрованої за цією ж адресою. Для отримання комунального коду позивачем, як представником, було надано оригінал довіреності та посвідчення водія в якості документа, що посвідчує особу представника. Представником товариства було відмовлено позивачу у видачі коду за посвідченням водія, оскільки Регламентом видачі довідок, затвердженим товариством, видача довідок представникам за довіреністю здійснюється за нотаріально засвідченою довіреністю, що містить відповідні повноваження представника, та паспорту особи, на яку її оформлено. Регламент видачі довідок є локальним нормативним актом товариства, який визначає види та порядок видачі довідок товариством, й довідки про присвоєння коду у Єдиній міській автоматизованій системі комунальних розрахунків. Крім того, враховуючи текст самої довіреності у представника відповідача виникли обґрунтовані сумніви щодо особи громадянина, який звернувся за видачею довідки, оскільки як ідентифікуючі дані особи представника в довіреності було зазначено тільки П .І.Б , та адреса проживання (без зазначення будь-яких інших даних), а посвідчення водія, яке було надано на підтвердження особи, містить інформацію тільки щодо П .І.Б. та не містить відомостей щодо місця проживання особи, які б у сукупності надали б змогу представнику відповідача пересвідчитися щодо дійсності особи представника. Відомості, які міститься у системі відповідача, є інформацією про персональні дані осіб, що віднесена до категорії конфіденційної інформації доступ до якої є обмеженим (ст. 21 Закону України «Про інформацію»), а комунальний код фактично надає доступ до такої інформації. Відповідно до умов договорів, укладених відповідачем зі своїми контрагентами - постачальниками житлово-комунальних та інших послуг, які передають інформацію до автоматизованої системи, на відповідача, як на розпорядника персональних даних (ст. 2 ЗУ «Про захист персональних даних») покладено обов`язок забезпечувати захист персональних даних шляхом розробки та впровадження комплексу заходів (організаційно-розпорядчих, технічних, юридичних), спрямованих на запобігання незаконної обробки персональних даних, неправомірного або випадкового доступу до них, втрати, незаконного або випадкового знищення, а також від інших неправомірних дій. Відповідач розробив та затвердив правила, за якими видаються довідки абонентам, враховуючи положення чинного законодавства в сфері захисту інформації та персональних даних, спрямованих на виконання вимог щодо захисту персональних даних осіб. Тому, відмовляючи у видачі довідки про присвоєння коду представник відповідача виконував не тільки впроваджені організаційно-розпорядчі заходи щодо попередження та унеможливлений доступу до персональних даних третіх осіб, але й вимоги чинного законодавства щодо захисту персональних даних, оскільки мав сумніви щодо особи представника, який звернувся за видачею йому коду, що надає доступ до персональних даних третіх осіб. Крім того, 07.05.2019 року за адресою [ADDRESS] оператором довідково-інформаційної служби відповідача була видана довідка про присвоєння комунального коду у ЄМАСКР за вказаною адресою. Тому вважає, що дії відповідача не виходили за межі його повноважень і є правомірними. Станом на 14.08.2019 року від позивача відповіді на відзив не надійшло. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, відзив представника відповідача, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно довіреності [PERSON] уповноважила [PERSON] , бути її представником, в усіх підприємствах, постановах, організаціях та з усіх без винятку питань, які пов`язані з квартирою за адресою: [ADDRESS] . Довіреність посвідчена 28.11.2017 року Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенко О.І., строком на десять років та дійсна до 28.11.2028 року, зареєстрована в реєстрі № 4404 (а.с. 3). Відповідно до ст. 244 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Статтею 245 ЦК України передбачено, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Згідно з ст. 246 ЦК України, строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії. Отже, вище наведена довіреність, якою [PERSON] уповноважила [PERSON] представляти її інтереси, відповідає вимогам передбаченими нормами Цивільного Кодексу України. В позовній заяві позивач посилається на те, що 08.04.2019 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Нова-Ком», для отриманням довідки про присвоєння комунального коду за адресою: [ADDRESS] , діючи на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 28.11.2018 року, в інтересах [PERSON] . Для отримання комунального коду [PERSON] , як представником, було надано оригінал довіреності та посвідчення водія в якості документа, що посвідчує особу представника. Представником відповідача було відмовлено позивачу у видачі коду за посвідченням водія, оскільки регламентом видачі довідок, затвердженим товариством, видача довідок представникам за довіреністю здійснюється за нотаріально засвідченою довіреністю, що містить відповідні повноваження представника, та при пред`явленні паспорту особи, на яку її оформлено. Основним видом діяльності TOB «Нова - Ком» за даними державного реєстру є оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах та пов`язана з ними діяльність. TOB «Нова - Ком» є розробником та володільцем Єдиної міської автоматизованої системи комунальних розрахунків, функціонування та управління якою здійснюється відповідачем по справі. Комунальний код - це цифровий код, який автоматично присвоюється за конкретною адресою та видається ТОВ «Нова - Ком». Комунальний код фактично надає особі доступ до інформації та даних, що міститься у єдиній автоматизованій системі, яка передається до системи відповідними підприємствами (постачальниками, виробниками, надавачами) житлово - комунальних та інших послуг на підставі відповідних договорів, укладених з товариством. Комунальний код видається за адресою особам, які виявили бажання користуватись системою ТОВ «Нова - Ком» для отримання інформації про суми нарахувань за житлово-комунальні та інші подібні послуги та їх зручної оплати та звернулись до відповідача за його отриманням. Пунктом 1.1. Регламенту видачі довідок оператором комп`ютерного набору довідково - інформаційної служби затвердженого Генеральним директором ТОВ «Нова -Ком» Стороженко Л .М . 20.08.2018 року передбачено, що особа, яка надає відповідну довіреність від абонента, завірену нотаріально про збір необхідних довідок за даною адресою, також має надати паспорт особи, на кого оформлено довіреність (а.с. 17). Проте, у відзиві відповідач ТОВ «Нова-Ком» підтвердив той факт, що [PERSON] звертався до одного з пунктів довідково-інформаційної служби Товариства за отриманням довідки про присвоєння комунального коду за адресою: [ADDRESS] , діючи на підставі нотаріально посвідченої довіреності б/н від 28.11.2018 року, в інтересах [PERSON] . Крім того, у відзиві відповідача ТОВ «Нова-Ком» зазначено про те, що 07.05.2019 року за адресою: [ADDRESS] , оператором довідково інформаційної служби відповідача була видана довідка про присвоєння комунального коду ЄМАСКР за вказаною адресою, що підтверджено копією з журналу реєстрації довідок КПЖЕО -8 («СитиСервис-КР»). Однак, позивач [PERSON] , в свою чергу не надав суду доказів про те, що до відповідача він звертався саме 08.04.2019 року. Зокрема, згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. ст.11,15 ЦК України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. За змістом зазначеної норми цивільного права, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 1,6, 11 ЦК України наявність або відсутність прав та обов`язків сторін, їх обсяг, припинення, зміна або виникнення прав і обов`язків учасників правовідносин встановлюються та регулюються нормами матеріального права й договором. Отже, з урахуванням викладеного, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позивачем [PERSON] не доведено та не надано доків того, що відповідачем ТОВ «Нова-Ком» було порушено його права, що є підставою для залишення позовних вимог без задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed