overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 вересня 2005 року у міському відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 2858, в якому мають двох дітей: [INFO] та [PERSON] [INFO] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подружнє життя не склалось. З початку 2016 року між ними систематично виникали непорозуміння, що остаточно і призвело до розпаду сім'ї. Проживаючи разом, вони ведуть спільне господарство, іноді підтримують подружні відносини, проте між ними немає взаєморозуміння та довіри. Неодноразові спроби помиритись позитивних наслідків не дали. Примирення категорично заперечує. Стверджує, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, ствердив, що категорично заперечує можливість примирення, так як мав достатньо часу для прийняття такого рішення, втратив до відповідача почуття довіри і взаєморозуміння, а тому вживати заходи для збереження сім'ї не буде. Настоює на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, ствердила, що дійсно в сім'ї систематично виникали непорозуміння. Ствердила, що жодні заходи зберегти сім*ю позитивних наслідків не дали, їх сім'я остаточно розпалась. Також настоює на розірванні шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів: сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 24.09.07., міцної сім'ї не утворили. З початку 2016 року між ними систематично виникали непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. Проживаючи разом, сторони ведуть спільне господарство, іноді підтримують подружні відносини, проте між ними немає взаєморозуміння та довіри. Як вбачається з тверджень сторін, вони намагалися зберегти сім*ю, проте такі спроби позитивних наслідків не дали - їх взаємовідносини не змінились. Сторони категорично ствердили суду, що втратили один до одного почуття довіри та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконані, що не будуть більше вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 липня 2007 року Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про що в книзі реєстрації актів про одруження 24.07.2007 зроблено актовий запис за № 181. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що протягом останніх років у сторін сформувались різні погляду на сімейне життя та ведення спільного господарства через що між останніми постійно виникали сварки, учасниками яких ставала їх спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], у зв'язку із чим шлюбні відносини фактично припинились. Подальше спільне життя з відповідачем неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їх неповнолітньої дитини. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу та вважає, що позов підлягає до задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 24 липня 2007 року уклали шлюб, який зареєстрований Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про що 24.07.2007 складено відповідний актовий запис № 181, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 31.01.2014 серії [NUMBER], однак міцної сім'ї не створили. Від подружніх відносин у сторін народився донька - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підставні, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін та негативно впливають на розвиток їх дитини; шлюб між сторонами має формальний характер, родина фактично розпалася і її відновлення неможливе, а відтак такий необхідно розірвати, а позов задовольнити повністю. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд виходить із такого. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена законом (віднесена до другої категорії громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи). Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 липня 2012 року у міському відділі ДРАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 1345, в якому мають дочку [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подружнє життя не складалось. Останній рік між ними систематично виникали непорозуміння, що остаточно і призвело до розпаду сімї. Тривалий час вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Неодноразові спроби помиритись позитивних наслідків не дали. Примирення категорично заперечує. Стверджує, що сімя розпалась остаточно і поновлена бути не може. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, ствердив, що категорично заперечує можливість примирення, так як мав достатньо часу для прийняття такого рішення, втратив до відповідача почуття любові і взаєморозуміння, а тому вживати заходи для збереження сімї не буде. Строк, наданий судом для примирення позитивних результатів не дав. Настоює на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, ствердила, що дійсно в сімї систематично виникали непорозуміння. Останній рік вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Ствердила, що жодні заходи зберегти сім*ю позитивних наслідків не дали, їх сімя остаточно розпалась і строк, наданий судом для примирення нічого не змінив. Також настоює на розірванні шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно зясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів: сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 24.07.12., міцної сімї не утворили. Останній рік між ними систематично виникали непорозуміння, які привели до розпаду сімї. Тривалий час сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Як вбачається з тверджень сторін, вони намагалися зберегти сім*ю, проте такі спроби позитивних наслідків не дали їх взаємовідносини не змінились. Строк, наданий судом для примирення позитивних результатів не дав. Сторони категорично ствердили суду, що втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, без яких повноцінна сімя існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконані, що не будуть більше вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сімя розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 листопада 1985 року у міському відділі ДРАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 4446, в якому неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подружнє життя не склалось. Між ними систематично виникали конфлікти та непорозуміння, що остаточно і призвело до розпаду сім'ї. З 2007 року вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Неодноразові спроби помиритись позитивних наслідків не дали. Примирення категорично заперечує. Стверджує, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, ствердив, що категорично заперечує можливість примирення, так як мав достатньо часу для прийняття такого рішення, втратив до відповідача почуття любові та довіри, а тому вживати заходи для збереження сім'ї не буде. Настоює на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому згідно ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу у її відсутності за наявності у справі достатніх доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів: сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 24.11.85., міцної сім'ї не утворили. Між ними систематично виникали конфлікти та непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. З 2007 року вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Як вбачається з тверджень позивача, вони намагалися зберегти сім*ю, проте такі спроби позитивних наслідків не дали - їх взаємовідносини не змінились. Ствердив, що втратив до відповідача почуття любові та довіри, без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконаний, що не буде більше вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 25.09.1982 року Відділом ЗАГС міськвикрнкому м.Суми, актовий запис № 1793. Подружжя спільних неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що з відповідачем подружнє життя не склалося, так як відповідач не дбає про збереження сім'ї, їх шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що збереження шлюбу та примирення між ними не можливе, а тому просить даний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав з вище зазначених підстав, просив шлюб розірвати, оскільки вважає, що збереження їхнього шлюбу неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Відповідно до частини 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 25.09.1982 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, подружжя спільних неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. З позовної заяви та заяв сторін вбачається, що сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому суд приходить до висновку, що їхній шлюб необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25 червня 1994 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №99 . Свої вимоги мотивує тим, що від спільного проживання у них народилося двоє дітей : дочка [PERSON] , яка вже повнолітня та син [PERSON] , [INFO], який проживає з ними, знаходиться на їхньому утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося , причиною цього стало те , що вони з дружиною різні за характером люди, в них різні погляди на життя , сімейні відносини та сімейні цінності. У них виникали сварки та непорозуміння , які призвели до відчуження та припинення сімейних відносин . Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнає , просить справу розглядати в його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 червня 1994 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №99( а.с. 3) . Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей : дочка - [PERSON] , яка вже повнолітня та син [PERSON] , [INFO], який проживає з сторонами, знаходиться на їхньому утриманні( а.с. 4). Спільне життя сторін не склалося, причиною цього стало те , що вони різні за характером люди, в них різні погляди на життя , сімейні відносини та сімейні цінності. У сторін виникали сварки та непорозуміння , які призвели до відчуження та припинення сімейних відносин . Суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 грудня 1986 року у Комарівській сільській Раді Бродівського району Львівської області, актовий запис № 13, в якому мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подружнє життя не склалось. З 2012 року між ними систематично виникали конфлікти та непорозуміння, що остаточно і призвело до розпаду сім'ї. З того ж часу вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Неодноразові спроби помиритись позитивних наслідків не дали. Примирення категорично заперечує. Стверджує, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, ствердив, що категорично заперечує можливість примирення, так як мав достатньо часу для прийняття такого рішення, втратив до відповідача почуття любові та довіри, а тому вживати заходи для збереження сім'ї не буде. Настоює на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому згідно ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу у її відсутності за наявності у справі достатніх доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів: сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 27.12.86., міцної сім'ї не утворили. З 2012 року між ними систематично виникали конфлікти та непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. З того ж часу вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Як вбачається з тверджень позивача, вони намагалися зберегти сім*ю, проте такі спроби позитивних наслідків не дали - їх взаємовідносини не змінились. Ствердив, що втратив до відповідача почуття любові та довіри, без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконаний, що не буде більше вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 лютого 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №208. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27 лютого 2013 року зареєстрував з відповідачкою шлюб, в якому мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Зазначає, що подружнє життя з дружиною не склалося. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Між ними немає спілкування та взаєморозуміння. Спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо з жовтня 2014 року. Шлюб існує лише формально. Примирення та подальше збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримав повністю, категорично заперечивши можливість примирення, просять шлюб розірвати. Відповідачка з представником в судовому засіданні позов заперечили, оскільки, вважають, що шлюб можна зберегти. Однак, після надання строку на примирення позов визнали, ствердили, що дійсно примирення між позивачем та відповідачкою не можливе, їх сім'я розпалась остаточно і поновлена не може бути, відповідачка просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 2013 року, міцної сім'ї не утворили. Між ними виникали конфлікти та непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. З жовтня 2014 року спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Сторони категорично ствердили суду, що вони втратили один до одного почуття любові, поваги та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконані, що не будуть вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні нею і документально підтверджені 243,60грн. судового збору. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 вересня 1984 року у Львівському палаці урочистих подій, актовий запис № 3027, в якому неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з самого початку подружнє життя не складалось. У сім'ї систематично виникали конфлікти та непорозуміння, що остаточно і призвело до розпаду сім'ї. Останні 17 років вони не ведуть спільне господарство і не підтримують подружніх відносин, проживають окремо. Неодноразові спроби помиритись позитивних наслідків не дали. Примирення категорично заперечує. Стверджує, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. У судове засідання позивач не з*явився, надавши суду заяву з проханням позов задоволити та справу слухати у її відсутності (вказана заява завірена віце-консулом Генерального консульства України в Мілані 29.04.14.). Відповідач, який належним чином був повідомлена про час та місце розгяду справи, у судове засідання не з*явився, у зв*язку з чим суд вважає можливим розглядати справу у його відстуності. Відповідно до ст.197 ЦУПК України фіксування судового процесу технічними звукозаписувальними засобами не здійснюється через неявку сторін. З'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів: сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 29.09.84., міцної сім'ї не утворили. Між ними систематично виникали конфлікти та непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. З 1997 року вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Як вбачається з тверджень позивача, наведених у позові та заяві, вона намагалась зберегти сім*ю, проте такі спроби позитивних наслідків не дали - їх взаємовідносини не змінились; вона категорично ствердила про неможливість відновлення сімейних стосунків. Наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Згідно із ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не висловила бажання повернути своє дошлюбне прізвище. Відтак шлюб слід розірвати без присвоєння останній такого. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати -судовий збір, сплачений останньою при подачі позову до суду, в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved