overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 травня 2002 року виконавчим комітетом Лисовицької сільської ради Стрийського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 6. В обґрунтування позову покликається на те, що сімейне життя між ними не склалось; втратили почуття любові, розуміння та підтримки один до одного; не мають спільних інтересів; намагання зберегти сім'ю не дали результату, а тому шлюб існує лише формально; попри те, під час шлюбу у них викали конфлікти та непорозуміння, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, а відтак подальше збереження шлюбу неможливе. Від шлюбу мають неповнолітнього сина. Просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи; подав суду заяву про слухання справи у його відсутності та позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений, суду не відомі причини неявки, а тому, суд зі згоди позивача, постановив ухвалу, яка внесена до журналу судового засідання, про порядок заочного розгляду справи з дотриманням вимог, встановлених ст.224 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 10 травня 2002 року уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Лисовицької сільської ради Стрийського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 6, що підтверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], однак міцної сім'ї не створили. Сторони не підтримують шлюбних відносин, у зв'язку із чим такі фактично припинились; спільне господарство не ведуть; проживають окремо. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов підставний, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі; при обставинах, зазначених позивачем, в останнього відсутні які-небудь почуття до відповідача, а відтак наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сторін по справі нічого не об'єднує, а тому такий необхідно розірвати, а позов задовольнити у повному обсязі. Розподіляючи судові витрати, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з квитанцією, наявною у матеріалах справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено 640 грн. 00 коп. судового збору, що підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 травня 2003 року у міському відділі ДРАЦС РС Львівського МУЮ, актовий запис № 634, в якому мають сина [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подружнє життя складалось непогано. Проте останні чотири роки між ними систематично виникали непорозуміння, що остаточно і призвело до розпаду сім'ї. З 2012 року вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Неодноразові спроби помиритись позитивних наслідків не дали. Примирення категорично заперечує. Стверджує, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача в його користь понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, категорично заперечивши можливість примирення, так як мав достатньо часу для прийняття такого рішення, та втратив до відповідача почуття любові та взаєморозуміння, а тому вживати заходи для збереження сім'ї не буде. Настоює на розірванні шлюбу. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов визнали, відповідач ствердила, що дійсно в сім'ї систематично виникали непорозуміння. Зазначила, що жодні заходи зберегти сім*ю позитивних наслідків не дали, їх сім'я остаточно розпалась. Також настоює на розірванні шлюбу. Представник відповідача заперечив проти стягнення з відповідача в користь відповідача судових витрат, мотивуючи тим, що у відповідача на утриманні перебуває малолітня дитина. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів: сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 10.05.03., міцної сім'ї не утворили. Останні чотири роки між ними систематично виникали непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. З 2012 року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Як вбачається з тверджень сторін, вони намагалися зберегти сім'ю, проте такі спроби позитивних наслідків не дали - їх взаємовідносини не змінились. Сторони категорично ствердили суду, що втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконані, що не будуть більше вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати, проте відмовити позивачу у стягненні з відповідача в його користь судових витрат в сумі 243,60 грн., так як на утриманні позивача перебуває малолітня дитина. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 червня 2016 року в Ладижинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 69. Свої вимоги мотивує тим, що від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю, але утримується та виховується ними разом. Протягом року вони разом однією сім'єю не проживають, подружніх та сімейних відносин не підтримують, тому що не знайшли порозуміння між собою, мають різні характери та погляди, що призвело до розриву їх відносин. Усі судові витрати по справі він несе самостійно. Позивач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнає , просить справу розглядати в його відсутності та не стягувати з неї судові витрати . Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 червня 2016 року в Ладижинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 69 ( а.с. 5). Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]( а.с. 8), який проживає з матір'ю, але утримується та виховується сторонами разом. Спільне життя сторін не склалося, протягом року вони разом однією сім'єю не проживають, подружніх та сімейних відносин не підтримують, тому, що не знайшли порозуміння між собою, мають різні характери та погляди, що призвело до розриву. Суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки судом доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. За заявою позивача усі судові витрати по справі вын несе самостійно. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 11.02.2012 року в виконавчому комітеті Новогуйвинської селищної ради, Житомирського району, Житомирської області, актовий запис № 2. Позивач зазначає, що з часом між подружжям зникло взаєморозуміння та спільні інтереси. Сімейне життя у них не склалося, у кожного з них різні характери та погляди на сімейне життя. Внаслідок чого сімейні стосунки погіршувалися в результаті чого подружжя вже шість місяців як припинило спільне проживання, а їх шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що збереження шлюбу та примирення між ними не можливе, а тому просить даний шлюб розірвати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з вище зазначених підстав, просив шлюб розірвати, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе. Представник відповідач в судовому засіданні позов визнав, підтвердив, що подружжя припинило спільне проживання та вже понад шість місяців проживають окремо, шлюб носить формальний характер і намірів на збереження шлюбу у відповідача не має. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 110, 112 СК України. Факт укладення шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9). Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. З пояснень сторін вбачається, що сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому суд приходить до висновку, що їхній шлюб необхідно розірвати. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача та відповідачки на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11.02.2012 року, вказав, що від цього шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка мешкає з відповідачем, а він на їх утримання надає матеріальну допомогу. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як між ними не було досягнуто угод з різних питань сімейного життя, з цієї причини виникали сварки, загальне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинені з січня 2014 року, мешкають окремо, що призвело до розпаду сім'ї, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач - [PERSON] надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі , та на розірванні шлюбу він наполягає. Відповідач у судове засідання надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, та згодна на розірванні шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким,що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені з січня 2014 року, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Крім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Шлюб розривається вперше. Спір про майно відсутній. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11.09.1999 року, вказав, що від цього шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] народження, який мешкає з ним, а відповідач на його утримання надає матеріальну допомогу. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як між ними не було досягнуто угод з різних питань сімейного життя, з цієї причини виникали сварки, загальне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинені з лютого 2013 року, мешкають окремо, що призвело до розпаду сім'ї, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач - [PERSON] надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі , та на розірванні шлюбу він наполягає. Відповідач у судове засідання надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, та згодна на розірванні шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким,що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені з лютого 2013 року, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Крім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Шлюб розривається вперше. Спір про майно відсутній. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 жовтня 1997 року у відділі РАГС Львівського міськвиконкому, актовий запис № 2095, в якому мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подружнє життя не складалось. Останні два роки між ними систематично виникали непорозуміння, що остаточно і призвело до розпаду сім'ї. Тривалий час вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Неодноразові спроби помиритись позитивних наслідків не дали. Примирення категорично заперечує. Стверджує, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, ствердив, що категорично заперечує можливість примирення, так як мав достатньо часу для прийняття такого рішення, втратив до відповідача почуття любові і взаєморозуміння, а тому вживати заходи для збереження сім'ї не буде. Настоює на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, ствердила, що дійсно в сім'ї систематично виникали непорозуміння. Тривалий час вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Ствердила, що жодні заходи зберегти сім*ю позитивних наслідків не дали, їх сім'я остаточно розпалась. Також настоює на розірванні шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів: сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 11.10.97., міцної сім'ї не утворили. Останні два роки між ними систематично виникали непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. Тривалий час сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Як вбачається з тверджень сторін, вони намагалися зберегти сім*ю, проте такі спроби позитивних наслідків не дали - їх взаємовідносини не змінились. Сторони категорично ствердили суду, що втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконані, що не буде більше вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 серпня 2007 року у міському відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 2325, в якому мають сина [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подружнє життя складалось добре. З початку 2016 року між ними систематично виникали непорозуміння, що остаточно і призвело до розпаду сім'ї. З 01 липня 2016 року вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Неодноразові спроби помиритись позитивних наслідків не дали. Примирення категорично заперечує. Стверджує, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю. Позивач ствердив, що категорично заперечує можливість примирення, так як мав достатньо часу для прийняття такого рішення, втратив до відповідача почуття любові і взаєморозуміння, а тому вживати заходи для збереження сім'ї не буде. Строк, наданий судом для примирення позитивних результатів не дав. Настоює на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, ствердила, що дійсно в сім'ї систематично виникали непорозуміння. З 01 липня 2016 року вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Ствердила, що жодні заходи зберегти сім*ю позитивних наслідків не дали, їх сім'я остаточно розпалась і строк, наданий судом для примирення нічого не змінив. Також настоює на розірванні шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів: сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 11.08.07., міцної сім'ї не утворили. З початку 2016 року між ними систематично виникали непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. З 01 липня 2016 року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Як вбачається з тверджень сторін, вони намагалися зберегти сім*ю, проте такі спроби позитивних наслідків не дали - їх взаємовідносини не змінились. Строк, наданий судом для примирення позитивних результатів не дав. Сторони категорично ствердили суду, що втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконані, що не будуть більше вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 13 жовтня 2001 року у міському відділі РАГС Львівського ОУЮ, актовий запис № 2435, в якому мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з самого початку подружнє життя не складалось. Між ними систематично виникали конфлікти та непорозуміння, що остаточно і призвело до розпаду сім'ї. З вересня 2014 року вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Неодноразові спроби помиритись позитивних наслідків не дали. Примирення категорично заперечує. Стверджує, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, категорично заперечивши можливість примирення, ствердила, що мала достатньо часу для прийняття такого рішення, та втратила до відповідача почуття любові та взаєморозуміння, а тому вживати заходи для збереження сім'ї не буде. Настоює на розірванні шлюбу. Уточнила позовні вимоги, просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позов визнав, ствердив, що дійсно в сім'ї систематично виникали непорозуміння. Зазначив, що жодні заходи зберегти сім*ю позитивних наслідків не дали, їх сім'я остаточно розпалась. Також настоює на розірванні шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів: сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 13.10.01., міцної сім'ї не утворили. Між ними систематично виникали конфлікти та непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. З вересня 2014 року вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Як вбачається з тверджень сторін, вони намагалися зберегти сім'ю, проте такі спроби позитивних наслідків не дали - їх взаємовідносини не змінились. Сторони категорично ствердили суду, що втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконані, що не будуть більше вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати та відновити позивачу дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved