Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому уточнивши свої позовні вимоги просить суд стягнути з відповідач на користь позивача 50000,00 (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) гривень моральної шкоди; покласти на відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позову, покликається на те, що24.12.2017 року о 18 год. 55 хв. на автодорозі Київ-Чоп 530 км. + 400 м. у с. Гамаліївка, Пустомитівського району, Львівської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Volkswagen Transporter» з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу ВАЗ 21099, з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в якому знаходились пасажири: дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Транспортний засіб ВАЗ 21099, з номерним знаком [NUMBER] на дату дорожньо-транспортної пригоди належав на праві власності [PERSON] (копія відповіді РСЦ у Львівській області додається). Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 03.05.2018 року у справі 309/915/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент пригоди була застрахована в ТДВ «СК «Київ РЕ». Страховиком було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 50000 грн., оскільки транспортний після отриманих пошкоджень вважається фізично знищеним Вартість відновлювального ремонту є рівною дійсній (ринковій) вартості автомобіля і становить 70043.7 грн., так як проводити відновлювальні ремонтні роботи недоцільно. Різницю між страховим відшкодуванням та фактично завданою шкодою в розмірі 70043.7 - 50000 = 20043.7 грн. позивачу не відшкодовано. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано не лише матеріальну шкоду, а й моральну, оскільки позивач втратив можливість користуватись за призначенням пошкодженим автомобілем, використовувати його як в роботі, так і для потреб сім`ї. Окрім того, під час пригоди в автомобілі знаходились дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , участь яких в ДТП стала причиною для сильного душевного хвилювання позивача. Оскільки підставою для відшкодування шкоди стало завдання такої шкоди внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду (неправомірні дії), то відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду в розмірі 50000 грн., яка полягає у душевних стражданнях, заподіяних фізичним знищенням транспортного засобу позивача та хвилюванні за членів своєї сім`ї, які вперше стали учасниками дорожньо-транспортної пригоди, зокрема малолітньої дитини. На даний момент позивач позбавлений можливості користуватися знищеним транспортним засобом, що спричиняє значні незручності, змушує користуватись громадським транспортом та може стати підставою для втрати навичок водіння. Разом з тим, враховуючи те, що копії звіту/дослідження/висновку про оцінку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу ВАЗ 21099, з номерним знаком [NUMBER] , не були надані на вимогу суду, а також те, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, так як вартість відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а також, оскільки позивачем прийнято рішення залишити за собою залишки транспортного засобу ВАЗ 21099, з номерним знаком [NUMBER] , то він вважаємо за необхідне уточнити позовні вимоги та залишити без розгляду позовну вимогу про відшкодування майнової шкоди в розмірі 20043,70 грн. 10.01.2019 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. 18.02.2019 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 24.04.2019 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 03.07.2019 року позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди залишено без розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник позивача подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві та уточненій позовній заяві, просить позов задоволити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник відповідача подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнала, щодо задоволення таких заперечує у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З копії постанови Хустського районного суду Закарпатської області від 03.05.2018 року у справі 309/915/18, наявної в матеріалах справи вбачається, що [PERSON] 24.12.2017 року о 18 год. 55 хв. на автодорозі Київ-Чоп М06 530 КМ.+400 м. у с. Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області, керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter» д.н.з, [NUMBER] на перехресті рівнозначних доріг, під час перестроювання зі зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоду іншим учасникам руху, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. п. п.п.1.5, 2.3 (б, д), 10.1, 16.12 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України. Встановлено, що [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.12.2017 року за участю сторін, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу. Встановлено, що [PERSON] в момент настання дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. [NUMBER] , є власником автомобіля, та визнаний потерпілим. Встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. [NUMBER] , яким керував позивач, є рівною дійсній (ринковій) вартості автомобіля і становить 70043,7 грн., так як проводити відновлювальні ремонтні роботи недоцільно, оскільки вважається фізично знищеним. Окрім того, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент пригоди була застрахована в ТДВ «СК «Київ РЕ», що вбачається з копія витягу з офіційного сайту МТСБУ та страховиком було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 50000,00 грн., що стверджується наявною в матеріалах справи копіює виписки по рахунку [PERSON] у AT КБ «ПРИВАТБАНК». Разом з тим, у поданих уточненнях до позовної заяви позивач зазначає, що ним прийнято рішення залишити за собою залишки транспортного засобу ВАЗ 21099, з номерним знаком [NUMBER] , чим обґрунтовує залишення без розгляду позовної вимоги про відшкодування майнової шкоди. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадженні звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Встановлено, що позивач будучи потерпілим у дорожньо-транспортній пригоді, зазнав моральної шкоди, оскільки втратив можливість користуватись за призначенням пошкодженим автомобілем, використовувати його як в роботі, так і для потреб сім`ї. Окрім того, під час пригоди в автомобілі знаходились дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , участь яких в ДТП, зокрема малолітньої дитини, стала причиною для сильного душевного хвилювання позивача. На даний момент позивач позбавлений можливості користуватися знищеним транспортним засобом, що спричиняє значні незручності, змушує користуватись громадським транспортом та може стати підставою для втрати навичок водіння. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Крім того, як вбачається з вироку, позивач [PERSON] був визнаний потерпілим в межах кримінального провадження. [PERSON] померла [INFO] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.12.2016 року. Відповідно до Постанови пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно із загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність шкоди, протиправність її заподіювача, наявність причинового зв`язку між шкодою та діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При відшкодуванні моральної (немайнової) шкоди позивачем має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач та представник позивача в позовних вимогах обґрунтовано зазначає, що саме діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, однак, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, з врахуванням характеру, обсягу та тривалості моральних страждань, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 10000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останнім судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved