Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства «Перемога» (код ЄДРПОУ 05530792, юридична адреса: с. Лісничівка, Балтський район, Одеська область) на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 4696 грн., стверджуючи, що згідно наказу №51 від 30.09.2009 року його було прийнято на роботу до приватного сільськогосподарського підприємства «Перемога» (далі ПСП «Перемога») на посаду агронома. 02 грудня 2013 року згідно наказу №99/А позивач звільнений з роботи за згодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України, про що зроблена відмітка у трудовій книжці колгоспника. Згідно до укладеної між позивачем та директором ПСП «Перемога» угоди від 01.12.2010 року відповідач зобов'язався до 01.09.2011 року виплатити позивачу [PERSON] заборгованість по заробітній платі у сумі 4696 грн., а в разі його звільнення - в день звільнення. Після звільнення з роботи позивач неодноразово звертався до бухгалтерії ПСП «Перемога» з проханням виплатити йому заборгованість по заробітній платі, але йому відмовлено в цьому. Позивач вважає, що відповідачем порушені його конституційні права, невиплата відповідачем заборгованості по заробітній платі ставить позивача, його сім'ю в скрутне матеріальне становище, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом і в судовому засіданні свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.. Представник відповідача до судового засідання неодноразово не з'явився, хоча про дні, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, але надіслав на адресу суду заперечення, в яких позов не визнав, вважає, що заробітна плата [PERSON] виплачена в повному обсязі, заборгованості немає, а укладену між колишнім директором ПСП «Перемога» [PERSON] та [PERSON] угоду вважає нікчемною, оскільки, на його думку, вище вказана угода спрямована на незаконне заволодіння майном, а саме грошовими коштами ПСП «Перемога». Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши вимоги позивача, вивчивши матеріали справи, в тому числі заперечення представника відповідача, суд вважає за доцільне заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно наказу №51 з 30.09.2009 року працював в ПСП «Перемога» на посаді агронома, а 02 грудня 2013 року згідно наказу №99/А позивач звільнений з роботи за згодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України, вказані вище обставини підтверджуються записами в трудовій книжці колгоспника, виданій на ім'я [PERSON], цей факт в своїй довідці не заперечує і представник відповідача. 01 грудня 2010 року між ПСП «Перемога» в особі директора [PERSON] та [PERSON] була укладена угода, згідно якої в зв'язку з тяжкими фінансовим становищем підприємства роботодавець тимчасово переводить працівника [PERSON] на зменшений посадовий оклад, який дорівнює мінімальній заробітній платі, а заборгованість по недорахованій заробітній платі за два місяці в сумі 4696 грн. роботодавець зобов'язався виплатити [PERSON] до 01 вересня 2011 року, а в разі його звільнення - в день звільнення. Після звільнення [PERSON] з роботи адміністрація ПСП «Перемога» в порушення вимог ст.ст.115,116 КЗпПУ, до теперішнього часу не виплатила йому заборгованість по заробітній платі, передбачену угодою від 01.12.2010 року, в сумі 4696 грн. Заперечення представника відповідача стосовно визнання угоди від 01.12.2010 року нікчемною суд не може прийняти до уваги, оскільки представником ПСП «Перемога» не надано доказів того, що вище вказана угода є нікчемною, так як вона не спрямована на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави , АРК, територіальної громади. На підставі викладеного,

Outcome: approved