Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання батьківства та просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця селища Пригоже, Барвінківського району, Харківської області, РНОКПП [NUMBER] , батьком [PERSON] , яку [INFO] в місті Свердловськ, Луганської області, Україна, народила громадянка України [PERSON] , [INFO] . Внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] № 64, складений 28 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свердловського міського управління юстиції у Луганській області, зазначивши батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , уродженця селища Пригоже, Барвінківського району, Харківської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2012-2013 роках позивач проживав разом з [PERSON] , [INFO] . [INFO] у них народилася донька - [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свердловського міського управління юстиції у Луганській області зроблено актовий запис № 64 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Під час реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану, запис про батька дитини було зроблено за вказівкою матері, на підставі статті 135 Сімейного кодексу України, у зв`язку з тим, що ними не було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Таким чином, запис про народження дитини було проведено за прізвищем матері, а по-батькові за ім`ям біологічного батька. [INFO] [PERSON] померла, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) зроблено актовий запис № 7839 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] дитина проживала з біологічним батьком та знаходилася на його матеріальному забезпеченні, проте, наказом служби у справах дітей від 21.07.2020 року [PERSON] тимчасово залишена у сім`ї своєї хрещеної матері - [PERSON] . Дитину взято на облік, як внутрішньо переміщену особу, що підтверджується відповідною довідкою № 6332-5000152492 від 02.07.2019 року. Однак, у зв`язку з тим, що в свідоцтві про народження дитини запис про батька зроблено за заявою матері, позивач не може повноцінно виконувати свої права та обов`язки батька. 07 серпня 2020 року відповідач [PERSON] подала до канцелярії суду відзив, у якому позовні вимоги не визнала та зазначила, що не заперечує, що на протязі 2012-2013 років її дочка зустрічалася з [PERSON] , проте на час народження дитини вони розлучилися і дочку [PERSON] виховувала одна. [PERSON] лише іноді допомагав грошима. Позивач у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження існування обставин для визнання судом його батьківства щодо моєї онуки [PERSON] . Наразі відповідач має намір оформити опікунство відносно онуки. 07 серпня 2020 року позивач подав заяву про долучення доказів. У судовому засіданні позивач [PERSON] , допитаний також і як свідок, пояснив, що [PERSON] , яка народилася [INFO] є його біологічною дочкою, що підтверджується висновком експерта та просив суд встановити його батьківство. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву зазначила про розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] , будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка, зазначила, що вона є хрещеною матір`ю дитини та підтвердила, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Дитина знає позивача, як батька і у них склалися добрі стосунки. Представник третьої особи - Служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - Ковалець І.В., яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Додатково наголосила, що служба у справах дітей перед усім турбується про інтереси дитини, якій буде краще із рідним батьком. Представник третьої особи - Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), у судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частиною першою статті 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. На підставі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, духовний і фізичний розвиток, забезпечити одержання нею повної загальної середньої освіти, готовити дитину до самостійного життя. Преамбула та ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. А ст.ст. 3, 4 Декларація про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей... , прийнята резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачає, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , про що 28 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свердловського міського управління юстиції у Луганській області складено актовий запис № 64 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Матір`ю дитини записана [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с.10). Під час реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану, запис про батька дитини було зроблено за вказівкою матері, на підставі статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом № 00015218396 від 31.03.2015 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 11-12). [INFO] [PERSON] померла, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 29 травня 2020 року складено актовий запис № 7839 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Після смерті матері малолітню [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] до прийняття рішення про подальше влаштування дитини (а.с. 16). Згідно висновку експертного дослідження № 9/5ЕД-20 від 31 липня 2020 року, проведеного судовим експертом сектору молекулярно-генетичних досліджень відділу біологічних досліджень та обліку Харківського НДЕКЦ МВС України Канавою О.Ю., встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) зразків букального епітелію [PERSON] , [INFO] (об`єкт № 1) та малолітньої [PERSON] , [INFO] (об`єкт № 2). [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , ймовірність даної події складає 99,99995% (а.с.54-67). Про те, що [PERSON] є біологічним батьком малолітньої [PERSON] , в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] . Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно до вимог ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку внутрішньо переміщеної особи, про що видана відповідна довідка № 6332-5000152492 від 02 липня 2019 року (а.с. 14). Згідно пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила), підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно п. 2.16.4 Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно п. 2.28. Правил, у разі необхідності внесення змін до актового запису цивільного стану, що зберігається на тимчасово окупованій території України, цей запис попередньо поновлюється у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, до якого подано відповідну заяву громадянами України, що проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї; у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання громадянина України, яке знаходиться за межами тимчасово окупованої території України. Згідно п. 3.1. Правил громадяни України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, подають заяву про поновлення актового запису цивільного стану до відділу державної реєстрації актів цивільного стану на їх вибір. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини сторін, дійсні причини позову про встановлення батьківства, підстави, з яких позивач [PERSON] вважає себе біологічним батьком дитини [PERSON] , а також враховуючи позицію відповідача, яка не визнає позовні вимоги, лише з тих підстав, що сама хоче оформити опікунство над онукою, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved