Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів. В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне. [PERSON], [INFO], має малолітніх доньок, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відомості про батька в свідоцтвах про народження малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. [PERSON], [INFO], який має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. За інформацією Луганського обласного протитуберкульозного диспансеру з 05.04.2016 року по 07.10.2016 року відповідачка [PERSON] знаходилась на лікуванні у стаціонарі Лисичанського ОПДТ, як хвора епідеміологічно-небезпечною формою ТБ. Діагноз є прямою загрозою життю та здоров'ю дітей. За цей період мати подзвонила дітям всього декілька разів, була у нетверезому стані. 3 07.10.2016року, коли відповідачку виписали з лікарні, вона з'явилася в навчальному закладівсього один раз, була на підпитку. [PERSON] навчанням, захопленнями, успіхами доньок не цікавиться; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей; матеріально не забезпечує. Протягом періоду навчання та проживання забезпеченням одягом, канцелярським приладдям, засобами гігієни займається навчальний заклад. [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків. За інформацією старшого інспектора Станично-Луганського ВП ДУНП в Луганській області Васютіна С.А. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртним, вихованням дітей не займеться. Відповідач, [PERSON] є батьком [PERSON], місцезнаходження якого не відомо, батько з дитиною не спілкуються понад десять років, фінансово не допомагає, дитина взагалі не пам'ятає свого батька. У зв'язку з чим, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітніх доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]; а також стягнути щомісячно аліменти з відповідача [PERSON], [INFO], на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [PERSON], [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку, але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття; стягнути щомісячно аліменти з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судове засідання з'явився, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили. Третя особа в судове засідання не з'явилась, просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, заперечень не має. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних доказів по справі, з постановленням заочного рішення. 28 квітня 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] народилась [INFO] її батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 19 травня 2010 року, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Луганської області (а.с.6). [PERSON] народилась [INFO], її батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 07 вересня 2017 року, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганської області (а.с.7). [PERSON] народилась [INFO], її батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 05 червня 2002 року, яке видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м. Одеси (а.с.8). Відомості про батька в свідоцтвах про народження малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Судом встановлено, що на цей час Малолітня [PERSON] та неповнолітня [PERSON] мешкають в Щастинській обласній загальноосвітній школі-інтернат І-ІІ ступенів, повністю забезпечуються школою - інтернатом на всіх матеріальних та нематеріальних напрямках. Малолітня [PERSON], [INFO], знаходиться в Сєверодонецькому обласному дитячому протитуберкульозному санаторії, де перебуває з 16.08.2016 року по теперішній час, що підтверджується листом Сєвєродонецького обласного дитячого протитуберкульозного санаторію (Вих.№184 від 27 квітня 2017 року). Мати [PERSON] дитину не відвідувала (а.с.92). Відповідно до листа Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області Служби у справах дітей Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (Вих. №175 від 20 квітня 2017 року), у разі винесення рішення Кремінським районним судом Луганської області про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], з метою всебічного захисту прав дитини та взявши до уваги те що сестри дівчини вже навчаються у певному спеціалізованому закладі, дитина буде тимчасово влаштована на навчання та оздоровлення до Щастинської обласної загальноосвітньої санаторної школи -інтернату І-ІІІ ступенів (а.с.90). Відповідно до побутової характеристики, наданої старшим інспектором ст. Луганською ОПГУНП в Луганській області капітаном поліції Васютіним С.А. (а.с.13), [PERSON] за місцем проживання веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює, є матір'ю трьох дітей, проте вихованням дітей не займається (а.с.13). Згідно характеристики від 31.03.2017 року, наданої Щастинською обласною загальноосвітньою школою-інтернат І-ІІ ступенів, [PERSON], [INFO], учениця 8 класу, зарекомендувала себе як учениця, що володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні. Динаміка розвитку позитивна. Емоційний стан рівний. В класі з однолітками підтримує дружні стосунки, має друзів і серед старших дітей. Мати, [PERSON], участі у вихованні дочки не приймає. Байдужа до її успіхів, досягнень, навчання, здоров'я. За період навчання у 8 класі спілкувалася з дитиною лише один раз. Мати на контакт з класним керівником та вихователем не йде. Забезпеченням одягом, канцелярським приладдям, засобами особистої гігієни займається навчальний заклад (а.с.39). Відповідно до характеристики від 31.03.2017 року, наданої Щастинською обласною загальноосвітньою школою-інтернат І-ІІ ступенів, [PERSON], [INFO], з 01.09.2015 року навчається в Щастинскій обласній загальноосвітній школі-інтернат, школу відвідує систематично, пропусків занять не має. За час навчання дівчина показала середній рівень знань та умінь. [PERSON] з повагою ставиться до дорослих. На зауваження вчителя реагує адекватно. Дівчинка має багато друзів. Добре виконує доручення. Емоційний стан рівний. За час навчання [PERSON] у першому класі мати, [PERSON] відвідала доньку один раз. Вона зовсім не цікавиться здоров'ям, навчанням, захопленнями, успіхами дитини. Забезпеченням одягом, канцелярським приладдям, засобами особистої гігієни займається навчальний заклад. Мати [PERSON] на контакт з класним керівником та вихователем не йде (а.с.38). Відповідно до Інвентарних карт, форма № ОС-9, з 01.09.2016 по 01.09.2017 роки, [PERSON] та [PERSON] знаходиться на повному матеріальному забезпеченні Щастинської школи -інтернат І-ІІ ступенів (а.с. 66-67). Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON], малолітніх [PERSON], [PERSON] від 05.12.2016р. №5850 (а.с.91), Станично-Луганська районна державна адміністрація Луганської області вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] по відношенню до неповнолітньої [PERSON] [INFO], малолітньої [PERSON] [INFO] та малолітньої [PERSON] [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи місцезнаходження [PERSON] було встановлено судом під час розгляду справи. Життям дитини батько не цікавиться та не приймає в її житті будь-якої участі. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, № 2402-III, передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь - які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно зі статтею 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Як вбачається зі статті 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухиляння батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він зокрема ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурора а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав зокрема втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання, перестає бути законним представником дитини. Суд при винесенні рішення враховує правову позицію, яка викладена в Постанові Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», згідно якої, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав,передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішньогосвіту; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідачі, участі у вихованні та утриманні дітей не приймають, життєві зв'язки не підтримують, не цікавляться їх успіхами у навчанні та здоров'ям, таким чином самоусунулися та ухиляються від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Як вбачається зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням положень ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved