Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача 135500 грн. боргу за договором позики, 4347 грн. 30 коп. відсотків за невчасне виконання грошового зобов»язання, 3000 грн. моральної шкоди, 50 грн. витрат на банківську довідку та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого останній отримав грошові кошти у розмірі 81600 грн., що на день повернення коштів повинно бути еквівалентно 10000 дол. США. до 16.09.2013 року. Також, відповідно до розписки від 27 грудня 2013 року відповідач ще отримав позику у розмірі 19 500 грн., які зобов'язався віддати до 17 січня 2014 року. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання і до теперішнього часу не повернув борг, що змусило позивача звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь зазначену вище суму боргу, 4347 грн. 30 коп. відсотків за невчасне виконання грошового зобов»язання, 3000 грн. моральної шкоди, 50 грн. витрат на банківську довідку та сплачений судовий збір. В судове засідання позивач не з»явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом за місцем його реєстрації, а тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслав, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 16 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 484. У відповідності до п. 1 договору позики, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти в розмірі 81600 грн., що еквівалентно на день посвідчення договору 10 000 дол. США. Відповідно до п. З б) - повернення позики має бути здійснено повністю до 16.09.2013 року. Повна сума позики, що підлягає поверненню на день остаточного розрахунку має відповідати еквівалентові суми 81600 гривень, що повинно бути еквівалентно на день повернення коштів 10000 доларів США. Крім того, п. 2 договору позики від 16 березня 2013 року передбачено, що грошові кошти, які є предметом цього договору, передані позикодавцем та отримані позичальником до підписання цього договору, і підписання даного договору сторонами підтверджує даний факт. Також, 27 грудня 2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 19500 грн. з кінцевим строком повернення до 17 січня 2014 року, що підтверджується ксерокопією розписки від 27.12.2013 року /а.с. 13/. Розписка написана і підписана [PERSON]. Правовідносини, що склалися між сторонами є правовідносинами які виникають з договору позики і регулюються главою 71 ЦК України. Як визначено ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення строків зазначених у договорі та у розписці і ч. 1 ст. 1049 ЦК України, відповідач не повернув позивачу отримані кошти. Знаходження договору позики та розписки у позивача свідчить про відсутність виконання зобов'язання відповідачем по поверненню коштів як повністю, так і частково, що підтверджується змістом ст. 545 ЦК України. Суд не погоджується з розрахованою позивачем сумою боргу за договором позики від 16.09.2013 року у розмірі 116 000 грн. та вважає за можливе частково задовольнити вказану вимогу у розмірі 81600 грн., так як саме така сума позики вказана у договорі від 16 березня 2013 року. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляційних втрат за договором позики від 16 вересня 2013 року виходячи з розміру позики в сумі 81600 грн. за період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року складає 3345 грн. 60 коп.; сума 3 % річних за період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року складає 1314 грн. 54 коп. Сума інфляційних втрат за договором позики від 27 грудня 2013 року за період з січня 2014 року по квітень 2014 року складає 546 грн.; сума 3 % річних за період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року складає 118 грн. 60 коп. Суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог, тому стягує з відповідача на користь позивача 2204 грн. - інфляційних втрат та 1314 грн. 54 коп. - 3% річних за договором позики від 16 вересня 2013 року; 156 грн. - інфляційних втрат та 118 грн. 60 коп. - 3 % річних за договором позики від 27 грудня 2013 року. Крім того, суд вважає, що відповідальність у формі відшкодування моральної шкоди передбачена ст.1167 Цивільного кодексу України, яка застосовується до деліктних зобов»язань, не може застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки відносини між сторонами врегульовані договором позики, яким відповідальність у формі відшкодування моральної шкоди не передбачена, оскільки сторонами не обумовлювалась. Не передбачена така форма відповідальності і безпосередньо положеннями Цивільного кодексу України, що регулюють відносини сторін у договорі позики (ст.ст.1046-1053 ЦК України). Тому в частині вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Позовна вимога про стягнення з [PERSON] 50 грн. за банківську довідку не підлягає задоволенню, так як не передбачено стягнення з відповідача таких витрат Позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: partial