Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що сторонами 30 вересня 1998 року Новобогданівською сільською радою народних депутатів Мелітопольського району Запорізької області зареєстровано шлюб, актовий запис № 26. Від даного шлюбу сторони мають дітей, дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. З 29 грудня 2013 року вони з відповідачем остаточно припинили шлюбні відносини. Спір про розподіл спільного майна відсутній. Примирення вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Від позивача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов визнає повністю. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 вересня 1998 року Новобогданівською сільською радою народних депутатів Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 26, про що свідчить копія свідоцтва про одруження. /а.с. 5/ Від даного шлюбу сторони мають дітей, неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] та малолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження. /а.с. 6,7/ Як встановлено судом, причиною розпаду сім'ї стала відсутність між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного та, як виявилось, різні погляди на сімейне життя, побут, на ґрунті чого постійно виникають сварки та суперечки, що призвело до втрати взаєморозуміння, взаємоповаги та почуття любові. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 29 грудня 2013 року, сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Питання про утримання дітей сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи викладене, та на підставі ст. 112 СК України, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved