Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що [PERSON] [INFO], яка померла 06.05.2016 р., є його рідною матір'ю, встановити факт постійного проживання його з його матір'ю в квартирі [ADDRESS] на день її смерті, 06.05.2016 р., тобто на час відкриття спадщини, визнати за ним право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті 06.05.2016 р. матері, [PERSON] Позивач у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 17.02.1937 р. народилася мати позивача - [PERSON] (російською - [PERSON]) у с. Стельмаховка Куп'янського району Харківської області. 31.01.1956 р. [PERSON] одружилась із батьком позивача - [PERSON] (російською - [PERSON]) [INFO], уродженцем [INFO], дружині присвоєне прізвище - [PERSON]. Під час зазначеного шлюбу 28.08.1956 р. народився позивач - [PERSON], у свідоцтві про народження якого зазначені батьки - [PERSON] і [PERSON]. 23.03.1994 р. батько позивача у приватизаційному платіжному дорученні № 234 також зазначений як [PERSON]. 27.06.1995 р. видано Свідоцтво про право власності на житло - квартиру №64 у буд. 37 по вул. Ломоносова м. Привілля, на ім'я батьків - [PERSON] Макаровичу та члену його сім'ї [PERSON]. При цьому, відповідно до технічного паспорту на зазначену квартиру від 13.04.1995 та внесених до нього записів після приватизації, власниками вказано [PERSON] та [PERSON]. 19.01.2012 р. до цього технічного паспорту були внесені зміни (виправлення) та зазначено призвіща батьків як «Шляхтянко». У зазначеній квартирі батьки позивача проживали з 09.07.1992 р., домова книга для прописки (реєстрації) громадян містить записи про зареєстрованих 09.07.1992 р. осіб -[PERSON] (російською - [PERSON]) уродженець [INFO], [INFO] та [PERSON] (російською - [PERSON]) уродженка с. Стельмаховка Куп'янського району Харківської області [INFO] 06.07.2011 р. батько позивача помер. 20.01.2012 р. мати позивача отримала свідоцтво про право власності на ? частку двокімнатної квартири [ADDRESS]. При цьому особисті дані померлого вказано як [PERSON] [INFO], який помер 06.07.2012 р., а спадкоємця - [PERSON] [INFO], місце проживання якої зареєстровано у [INFO]. Таким чином, після смерті батька, мати стала власницею всієї спірної квартири. 06.05.2016 р. мати позивача, [PERSON], померла. Після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS]. З березня 2016 року та до часу смерті матері позивач проживав разом із нею та доглядав її. При звернені до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказану квартиру, приватний нотаріус Лисичанського міського нотаріального округу виніс постанову про відмову здійснення нотаріальної дії в оформленні спадщини з підстав неможливості визначення, що померла є матір'ю позивача та неможливості підтвердити факт його проживання з померлою на день її смерті. Наведені докази підтверджують, що позивач та померла 06.05.2016 р. [PERSON] [INFO] є матірю та сином. Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Суд вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову представником відповідача слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved