Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарчими спорудами. Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок [ADDRESS] належав на праві власності його дідусю - [PERSON], який помер [INFO] року. Після його смерті спадщину у вигляді вказаного будинку прийняла його дружина - [PERSON], оскільки залишилась мешкати у будинку. [INFO] року вона померла. Спадщину прийняв її син - [PERSON], який є батьком позивача. Позивач з моменту свого народження (з 1975 року) мешкав у спірному будинку разом із своїм батьком - [PERSON], після його смерті позивач залишився проживати у вказаному будинку. Він оплачує комунальні послуги, підтримує будинок в належному для проживання стані, зареєстрований за вказаною адресою. Іншого житла він не має. Оскільки, позивач добросовісно володіє будинком більше 10 років, він вважає, що набув право власності в порядку набувальної давності. З наведених підстав позивач просить суд визнати за ним право власності на вказаний будинок. У судовому засіданні 07 травня 2014 року позивач підтвердив позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволенні позову. 21 травня 2014 року позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про згоду на розгляд справи за його відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про згоду з позовом та розгляд справи у йог відсутність. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 1960 р. користувачем домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 29,7 кв. м, житловою площею 9,0 кв. м, прибудови літ. а, літньої кухні літ. Б, тамбуру літ. б, погребу літ. б1, огородження № 1-3, був [PERSON] (а.с. 9-16). [INFO] року [PERSON] помер.( а.с. 7). Після його смерті спадщину у вигляді спірного будинку прийняла його дружина - [PERSON], оскільки залишилась мешкати у будинку. [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 6). Після її смерті спадщину у вигляді житлового будинку [ADDRESS] прийняв її син - [PERSON] (батько позивача), оскільки залишився мешкати у будинку. Позивач, як при житті свого батька, а саме, з 1975 року, так і після його смерті, проживає у зазначеному будинку, право власності на який не зареєстровано за жодною особою (а.с. 28-31). Вказане підтверджено у судовому засіданні показаннями позивача та свідків: [PERSON], яка пояснила, що мешкає по сусідству з позивачем, який з моменту свого народження мешкав у спірному будинку спочатку разом із своїми дідусем та бабусею, а потім із батьком - [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали суду аналогічні свідчення. У відповідності зі ст. 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно з п. 8 прикінцевих та перехідних положень ЦК, правила ст. 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. У відповідності зі ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач добросовісно, відкрито володіє більше 10 років, спірним будинком, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на цей будинок в порядку набувальної давності. На підставі викладеного,

Outcome: approved