Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 22 вересня 2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-501/232/2008 відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит в розмірі 23\~345, 00 дол. США строком до 22 вересня 2020 року. В забезпеченні належного виконання зобовязання [PERSON] за кредитним договором 22 вересня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № RS- 501/232/2008. Згідно умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 26.11.2010 року, ПАТ «ОТП Банк» у відповідності із ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором та Договором поруки. [PERSON] не виконувала належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого в неї станом на 26 лютого 2015 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 28\~130, 24 дол. США, що в еквівалентні по курсу НБУ станом на 26 лютого 2015 року складає 788\~941, 61 грн., яка складається з: тіла кредиту у розмірі 652\~338, 92 грн., відсотків за кредитом у розмірі 136\~602, 69 грн. Представник позивача у судовому засіданні позивні вимоги підтримав у повному обсязі та подав заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином за місцем їх реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомляли. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом. Від [PERSON], [PERSON] до суду повернулись поштові повідомлення форми Ф-20 за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що відповідачі до операторів поштового зв'язку не звертались. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків [PERSON], [PERSON], тому суд вважає, що останні про розгляд справи були сповіщені належним чином. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку відповідачів у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено 22 вересня 2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-501/232/2008 відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит в розмірі 23\~345, 00 дол. США строком до 22 вересня 2020 року. В забезпечення належного виконання зобовязання [PERSON] за кредитним договором 22 вересня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № RS- 501/232/2008. Також судом встановлено, що станом на 26 лютого 2015 року [PERSON] не виконувала належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого в неї виникла прострочена заборгованість на загальну суму 28\~130, 24 дол. США, що в еквівалентні по курсу НБУ станом на 26 лютого 2015 року складає 788\~941, 61 грн., яка складається з: тіла кредиту у розмірі 652\~338, 92 грн., відсотків за кредитом у розмірі 136\~602, 69 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 26.11.2010 року, ПАТ «ОТП Банк» у відповідності із ст. ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором та Договором поруки. Тому, суд вважає, що саме позивач має право вимоги виконання зобовязання за даним договором. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, в тому числі, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а за ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачів за договором про надання кредиту № ML-501/232/2008 від 22 вересня 2008 року. Відповідно до п. 1.9.1 частини №2 кредитного договору незважаючи на інші положення кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових та інших зобовязань за кредитним договором. При цьому, зобовязання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобовязань в цілому настає з дати відправлення Банком на адресу позивальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 банківських днів з дати надсилання позичальнику відповідної вимоги. 17 лютого 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було надіслано на адреси відповідачів відповідні вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, вказані вимоги не були виконані відповідачами, у звязку з чим суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про дострокове стягнення всієї суми кредиту. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачами кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 12\~011, 31 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved