overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 6250,50 доларів США та витрати по сплаті судового збору, посилаючись на невиконання зобов`язань за кредитним договором № Ф-1013 від 25 вересня 2008 року. Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що 25 вересня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір № Ф-1013, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 12000 доларів США, зі сплатою процентів у розмірі 14,4 % річних., зі строком повернення до 24 вересня 2018 року. Позичальник зобов`язався повернути банку отриманий кредит та сплатити відсотки за користування ним у порядку та строки, обумовлені договором.\~\~\~\~\~\~ Відповідачем платежі в рахунок погашення боргу здійснювались з порушенням графіку та не повному обсязі. Станом на 11 березня 2019 року сума заборгованості склала 6250,50 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом 5419,16 доларів США, нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.04.2014 по 30.04.2015 9831,34 долари США. Відповідно до ч. 1 ст. 1054\~ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено,\~що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612\~ЦК України боржник\~вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 141\~ЦПК України судовий\~збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених судових витрат. Позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2532,39 грн., тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 76286,3 грн. та витрати по сплаті судового збору, посилаючись на невиконання зобов`язань за кредитним договором № 030/06/2013/359 від 20.06.2013. Відповідач відзиву на позовну заяву не надано. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що 20 червня 2013 року між сторонами укладено Кредитний договір № 030/06/2013/359, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 79920 грн. Кредит надано строком до 19 червня 2020 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 22 річних. Позичальник зобов`язався повернути банку отриманий кредит та сплатити відсотки за користування ним у порядку та строки, обумовлені договором. Відповідачем платежі в рахунок погашення боргу здійснювались з порушенням графіку та не повному обсягу 21 червня 2019 року сума заборгованості склала 76286,30 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 66817,56 грн., нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.07.2014 по 30.04.2015 - 9468,74 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених судових витрат. Позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1921 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь і на своє утримання аліменти, пояснив, що на день подання позву його вік складає 71 рік. З 1993 року він є пенсіонером за віком. Станом на 01.10.2013 року його пенсія складає 1099,08 грн. Також він має земельну ділянку розміром 4,45 га. З рідних людей він має тільки сина [PERSON], який може допомагати та підтримувати його матеріально, але веде аморальний спосіб життя, має судимості, постійно ображає його та виганяє з дому. Пенсія, яку він отримує, не забезпечує необхідного мінімуму проживання, частину він віддає на сплату комунальних послуг, а залишку ледь вистачає на харчування. Крім того він інвалід 3 групи та потребує постійного лікування. Через складні життєві обставини, знаходячись на межі бідності, змушений звернутись до суду з заявою до відповідача про надання допомоги. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в сумі 250 грн. щомісячно. Позивач у судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі. На позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] З 31.05.1993 року [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію за віком ( інвалід 3 групи загального захворювання) в розмірі 1099,08 грн. (а.с. 8, 9). Згідно копії договору оренди землі, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,45 га, яку здає в оренду ПП Собіна та отримує орендну плату в розмірі 2,320,05 грн. (а.с. 10-12, 13). Згідно довідки № 1651 від 25.10.2013 року, виданої виконкомом Лантратівської сільської ради, [PERSON] має наступний склад сім'ї: син - [PERSON], невістка - [PERSON], онука - [PERSON] (а.с. 7). Згідно ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. У відповідності до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Суд, дослідивши обставини справи та надавши оцінку доказам, враховує, що визначення розміру аліментів залежить від матеріального та сімейного стану сторін, що передбачено статтею 205 СК України, суд вважає за можливе стягнути на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісячно. Відповідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає можливим стягнути з [PERSON] судовий збір в сумі 243,60 грн., звільнивши від сплати [PERSON] Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі ст. 202, 205 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики від 11 лютого 2009 року в розмірі 3320100 грн., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 401016 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 143669 грн. 34 коп., всього 3864785 грн. 34 коп. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року відкрито провадження в зазначеній справі. 17 лютого 2015 року позивачем до суду подано заяву, в якій він просить забезпечити вказаний позов шляхом накладення арешту на будинок [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2008 року, посилаючись на те, що невжиття вказаного заходу забезпечення може суттєво вплинути на права та інтереси позивача, оскільки сума боргу за договором позики є суттєвою і зважаючи на те, що позивачем заявлено вказаний позов, відповідач може вчинити дії, спрямовані на відчуження зазначеного майна, у зв'язку з чим подальше стягнення коштів та виконання рішення суду буде неможливим. На підтвердження належності відповідачу вказаного будинку позивачем надано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Оскільки невжиття заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне накласти арешт на будинок [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2008 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики від 22 листопада 2010 року в розмірі 25000 доларів США, що еквівалентно 642330 грн., штраф в розмірі 73750 доларів США, що еквівалентно 1894873,50 грн., 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 3687,50 доларів США, що еквівалентно 94743,68 грн., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 175998,15 грн., та суму упущеної вигоди в розмірі 9218,75 доларів США, що еквівалентно 236859,19 грн. Всього ціна позову становить 3044637,51 грн. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року відкрито провадження в зазначеній справі. Одночасно з позовною заявою позивач звернувся з заявою про накладення арешту на нерухоме майно відповідача, а саме на чотирикімнатну квартиру [ADDRESS], та домоволодіння, розташоване по [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], посилаючись на те, що невжиття вказаного заходу забезпечення може суттєво вплинути на права та інтереси позивача, оскільки сума боргу за договором позики є значною і зважаючи на те, що позивачем заявлено вказаний позов, відповідач може вчинити дії, спрямовані на відчуження зазначеного майна, у зв'язку з чим подальше стягнення коштів та виконання рішення суду буде неможливим. На підтвердження належності відповідачу вказаних квартири та будинку позивачем надано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Оскільки невжиття заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне накласти арешт на чотирикімнатну квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.2012 року. Підстав для накладення арешту на домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] з урахуванням ціни позову суд не вбачає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача плату за навчання за договором про надання освітніх послуг від 01.02.2015 р. за період з 01.02.2015 р. до 01.10.2015 р. в розмірі 2150 грн. Відзиву на заяву відповідачем не надано. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено,\~що 01 лютого 2015 р. [PERSON] уклав з позивачем договір про надання освітніх послуг. Згідно п.\~4.1\~зазначеного договору\~відповідач зобовязався\~своєчасно вносити\~плату за\~отриману послугу\~в розмірах\~та у\~строки установлені\~договором.\~Відповідно п.\~5.2\~договору плата\~за навчальний\~замовник вносить\~плату готівкою\~до каси\~бухгалтерії в\~терміни:\~50% річної суми не пізніше 1 вересня та 50% річної суми не пізніше початку ІІ семестру кожного навчального року. Згідно п. 7.2 дія договору припиняється у разі відрахування студента з навчального закладу. Згідно наказу позивача № 40 від 29.04.2013 р. [PERSON], студента третього курсу денної форми навчання, групи 1АД-10/9 спеціальності 5.07010602 «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів», який навчався на контрактній основі, відрахований зі складу студентів технікуму з 29 квітня 2013 р. за академічну заборгованість, яку не ліквідував у встановлений термін, та припинення відвідування навчальні заняття. Відповідно довідки Лисичанського державно гірничо - індустріального коледжу заборгованість за навчання за період з 02.2015 р. по 10.2015р. складає 2150 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства… Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 78 ЗУ «Про освіту», державні та комунальні заклади освіти мають право надавати платні освітні та інші послуги. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача плату за навчання за договором про надання освітніх послуг від 09.09.2013 р. за період з 01.01.2014 р. до 01.03.2015 р. в сумі 2 350 грн. Відзиву на заяву відповідачем не надано. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що 09 вересня 2013 р. [PERSON] уклав з позивачем договір про надання освітніх послуг. Згідно п. 4.1 зазначеного договору відповідач зобов'язався своєчасно вносити плату за отриману послугу в розмірах та у строки установлені договором. Відповідно п. 5.2 договору плата за навчальний рік становить 3 500 грн. Згідно п. 5.3 договору замовник вносить плату в терміни: 50% річної суми не пізніше 1 вересня та 50% річної суми не пізніше початку ІІ семестру кожного навчального року. Згідно п. 7.1 дія договору припиняється у разі відрахування студента з навчального закладу. Згідно наказу позивача №46/з від 12.03.2015 р. [PERSON], студент четвертого курсу заочної форми навчання, групи 1ГЕМ-13/з спеціальності 5.05030103 «Есплуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв», який навчається за кошти фізичних осіб, відрахований зі складу студентів технікуму з 1 березня 2015 р. за академічну неуспішність та невиконання умов договору (несплата за навчання). Відповідно довідки Лисичанського державно гірничо-індустріального коледжу №471 від грудня 2017 р., заборгованість за навчання за період з 01.2014 р. по 03.2015 р. складає 2 350 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства… Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 78 ЗУ «Про освіту», державні та комунальні заклади освіти мають право надавати платні освітні та інші послуги. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача плату за навчання за договором про надання освітніх послуг від 09.09.2013 р. за період з 01.09.2014 р. до 01.03.2015 р. в сумі 2 300 грн. Відзиву на заяву відповідачем не надано. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що 09 вересня 2013 р. [PERSON] уклав з позивачем договір про надання освітніх послуг. Згідно п. 4.1 зазначеного договору відповідач зобов'язався своєчасно вносити плату за отриману послугу в розмірах та у строки установлені договором. Відповідно п. 5.2 договору плата за навчальний рік становить 3 500 грн. Згідно п. 5.3 договору замовник вносить плату в терміни: 50% річної суми не пізніше 1 вересня та 50% річної суми не пізніше початку ІІ семестру кожного навчального року. Згідно п. 7.1 дія договору припиняється у разі відрахування студента з навчального закладу. Згідно наказу позивача №46/з від 12.03.2015 р. [PERSON], студент четвертого курсу заочної форми навчання, групи 1ГЕМ-13/з спеціальності 5.05030103 «Есплуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв», який навчається за кошти фізичних осіб, відрахований зі складу студентів технікуму з 1 березня 2015 р. за академічну неуспішність та невиконання умов договору (несплата за навчання). Відповідно довідки Лисичанського державно гірничо-індустріального коледжу №465 від грудня 2017 р., заборгованість за навчання за період з 09.2014 р. по 03.2015 р. складає 2 300 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства… Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 78 ЗУ «Про освіту», державні та комунальні заклади освіти мають право надавати платні освітні та інші послуги. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved