Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначив,що 14 липня 2014 року померла його баба - [PERSON], На день смерті баби залишилось спадкове майно, що складається із житлового будинку та земельних ділянок розміром 0,25га. для обслуговування жилого будинку та господарських споруд та 0,29 га. для ведення особистого селянського господарства, розташовані в с.Іванків, Андрушівського району, Житомирської області, вул.Жовтнева, 30 та Озерська.Земельні ділянки надані [PERSON] на підставі рішення Іванківської сільської ради від 19.08.1993 року.Згідно з план-схемою земельних ділянок 0,25га. для обслуговування жилого будинку та господарських споруд та 0,1га. для ведення особистого селянського господарства, розташовані в с.Іванків, Андрушівського району, Житомирської області, вул.Жовтнева, 30 та 0,19 га. для ведення особистого селянського господарства, розташована в с.Іванків, Андрушівського району, Житомирської області, вул. Озерська. Інших спадкоємців не має.Він прийняв спадщину,подавши відповідну заяву до нотаріальної контори,але він не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгаданий будинок відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просив визнати за ним право власності на вказане спадкове майно,як на спадщину за законом В судове засідання позивач не зявився,направив на адресу суду заяву,з проханням розглядати справу в його відсутність,вказував,що позов підтримує. Представник позивача позов підтримав,обґрунтувавши його наведеними в заяві обставинами.Додала ,що згідно уточненого плану земельна ділянка площею 0,19 га. для ведення особистого селянського господарства, розташована в с.Іванків, Андрушівського району Житомирської області по вул. Жовтневій. Відповідач в судове засідання не зявився,направив на адресу суду заяву,з проханням розглядати справу в його відсутність,вказував,що позов визнає,проти задоволення не заперечує. Вислухавши представника позивача,дослідивши матеріали справи,суд встановив: 14 липня 2014 року померла баба позивача - [PERSON]. На день її смерті залишилось спадкове майно, що складається із житлового будинку № 30 по вул.Жовтневій в с.Іванків Андрушівського району Житомирської області та земельних ділянок розміром 0,25га. для обслуговування жилого будинку та господарських споруд та 0,29 га.,019 га. для ведення особистого селянського господарства,розташовані по вул.Жовтневій в с.Іванків Андрушівського району Житомирської області .Земельні ділянки передані [PERSON] у власність на підставі рішення Іванківської сільської ради від 19.08.1993 року.Інших спадкоємців не має Позивач прийняв спадщину,подавши відповідну заяву до нотаріальної контори,але він не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгаданий будинок відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Зазначені обставини визнані відповідачем,підтверджені письмовими доказами та вважаються судом доведеними в порядку ст.61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1269 ЦК України,ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень », згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ». Згідно ст.1269 ЦК України,спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на жилий будинок № 30 по вул.Жовтневій в с.Іванків Андрушівського району Житомирської області та земельних ділянок розміром 0,25га. для обслуговування жилого будинку та господарських споруд та 0,29 га.,019 га. для ведення особистого селянського господарства,розташовані по вул.Жовтневій в с.Іванків Андрушівського району Житомирської області,оскільки в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідача не стягує.

Outcome: approved