Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним правочин купівлі-продажу трактора [PERSON] 8400 1997 року випуску вчинений на товарній біржі агропромислового комплексу центральних областей України укладенням договору №067435 від 10 грудня 2012 року та застосувати реституцію повернувши трактор «Джон Дір 8400» 1997 року випуску від відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] та стягнути із відповідачів сплачений при подачу позову судовий збір. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що у вересні 2012 року він, як власник трактора «Джон Дір 8400» 1997 року випуску, продав його фермерському господарству «Арій». Нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вказаного трактора сторонами не укладався. 29 вересня 2012 року [PERSON] видав [PERSON], як фізичній особі, довіреність, якою уповноважив його розпоряджатися та користуватися (продати, здати в оренду, обміняти, передати в позичку тощо) трактор «Джон Дір 8400» 1997 року випуску, який був знятий з обліку. В кінці 2014 року позивачеві стало відомо, що 10 грудня 2012 року відповідач [PERSON] від його, позивача, імені повторно продав трактор [PERSON] за ціною 390 тис. грн. Позивач вважає, що повторно проданий трактор «Джон Дір 8400» 1997 року випуску відповідачем [PERSON], який діяв як фізична особа за наданою йому [PERSON] довіреністю в інтересах фермерського господарства «Арій», головою якого він є і представником якого під час вчинення цього правочину він одночасно був, суперечить вимогам ст.. 238 ЦК України. У відповідності до вимог ч.3 ст. 238ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Просить визнати правочин договір комісії №067435 від 10.12.2012 року визнати недійсним та повернути позивачеві трактор «Джон Дір 8400». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та викладені ним у позові обґрунтування підтримав, просив позов задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно у вересні 2012 року мав намір придбати у позивача [PERSON] трактор «Джон Дір 8400» 1997 року випуску. Отримавши 21 вересня 2012 року від [PERSON] власника трактора рахунок на його придбання платіжним доручення від 25 вересня 2012 року перерахував позивачеві 726400 грн. В цей же день [PERSON] видав йому, [PERSON] як фізичній особі генеральну довіреність. Згідно акту приймання-передачі від 25 вересня 2012 року [PERSON] передав у фермерське господарство «Арій» трактор «Джон Дір». Оскільки, як вважає відповідач [PERSON], це була попередня домовленість, письмовий договір купівлі-продажу на придбання за плату трактора та погодженого сторонами асортименту (специфікації) та належної якості не укладалося. Транспортувавши трактор у господарство відповідач [PERSON] із спеціалістом оглянувши його виявив, що технічний стан трактора та заявлені [PERSON] показники його експлуатації не відповідають дійсності, а ціна значно завищена. З метою врегулювання спірних питань щодо якості трактора та його ціни відповідач [PERSON] неодноразово звертався до позивача як у письмовій та і безпосередній формі, однак останній наполягав на фактичному укладенні договору купівлі-продажу між ним та ФГ «Арій». Оскільки фермерське господарство «Арій» перебувало у складному фінансовому стані [PERSON] вирішив продати трактор на товарній біржі агропромислового комплексу центральних областей України, яка розташована в м. Черкаси. 10 грудня 2012 року відповідач [PERSON] від імені [PERSON], як продавця уклав договір комісії із [PERSON], згідно якого продав йому трактор «Джон Дір 8400» за ціною 390 тис. грн. 5 січня 2013 року [PERSON] уклав договір відповідального зберігання із правом користування належного йому трактора «Джон Дір 8400» 1997 року випуску із ТОВ «Хлібодар 2», засновником якого є [PERSON] Відповідач вважає, що діяв у межах наданих йому повноважень згідно генерального доручення, виданого [PERSON] Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнав, просить у позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів [PERSON] та представника відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні доведено, що відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON], як власника трактора «Джон Дір 8400» рахунок №12 від 21.09.2012 року на оплату у вересні 2012 року придбання цього трактора за 726400 грн. Фермерське господарство «Арій», керівником якого є відповідач [PERSON] платіжним дорученням №335 від 25.09.2012 року перерахував [PERSON] 726400 грн. Згідно акту приймання передачі від 25.09.2012 року [PERSON] передав по Генеральному дорученню у ФГ «Арій» колісний трактор «Джон Дір 8400». 25.09.2012 року позивач [PERSON] видав фізичній особі [PERSON] довіреність, якою уповноважував розпоряджатися та користуватися (продати, здати в оренду, обміняти, передати в позичку) трактор «Джон Дір 8400». Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення (ст.206 ч.1 ЦК України). У відповідності до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд вважає, що між позивачем [PERSON] та ФГ «Арій», представником якого є відповідач [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу трактора «Джон Дір 8400». У відповідності до договору комісії № 067435 продавець [PERSON] в особі [PERSON], який діяв на підставі довіреності, виданої 25.09.2012 року [PERSON], продав покупцеві [PERSON] трактор «Джон Дір 8400», ціна трактора визначена 390 тис. грн. Згідно зі ст.238 ч.3 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного посередництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Статтею 203 ч.1 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. У відповідності до ст.215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] укладаючи 10.12.2012 року договір комісії трактора «Джон Дір 8400» діяв на підставі довіреності, виданої [PERSON] в інтересах ФГ «Арій», керівником якого він являється, то вказаний правочин договір купівлі-продажу слід визнати недійсним. Суд вважає, що оскільки між ФГ «Арій» та позивачем [PERSON] був укладений договір купівлі продажу, тобто [PERSON] продав належний йому трактор і на час розгляду справи не є його власником, а оскаржується правочин фактично укладений між [PERSON] та [PERSON], то позовна вимога визначена ч.1 ст.216 ЦК України щодо повернення цього трактора позивачеві не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed