Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; передати малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] органам опіки та піклування для вирішення подальшої долі дітей; Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття [PERSON] та [PERSON], які будуть перераховуватися на особисті рахунки малолітніх, відкриті у відділенні Державного ощадного банку України; закріпити за малолітнім [PERSON] та [PERSON] житлову площу за місцем їх реєстрації та проживання, а саме за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що малолітні [PERSON], 2005 року народження та [PERSON], 2011 року народження опинилися у складних життєвих обставинах, оскільки їхня мати [PERSON] веде антигромадський спосіб життя, участі у їх вихованні не приймає, матеріально їх не забезпечує, не цікавиться їх станом здоров'я, фізичним та моральним розвитком, з дітьми не проживає, зустрічей уникає. Окрім того, позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом з бабусею [PERSON] та її родиною. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та підтвердив обставини, викладені у заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті чи інші обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав ,якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.07.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості за нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадку, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], 2005 р.н., та [PERSON], 2011 р.н., проживають за адресою: [ADDRESS], разом з їх бабусею [PERSON], її чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON], що також підтверджується свідченнями, наданими в судовому засіданні свідка [PERSON] Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку у службі у справах дітей Київського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як діти, що опинилися в складних життєвих обставинах. За інформацією Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області відповідач [PERSON]веде антигромадський спосіб життя, вихованням дітей не займається, за адресою: [ADDRESS] не проживає, значиться за різними адресами мешкання, перебувала у розшуку, неодноразово притягалася до адміністративної та кримінальної відповідальності. Згідно акту обстеження умов проживання від 17.12.2013 року за адресою: [ADDRESS], стан умов проживання дітей задовільний, на теперішній час у будинку косметичний ремонт, для дітей є окрема кімната, в якій є двоповерхове ліжко, стіл для навчання, шафи для одягу та книжок, а також їжа та продукти харчування для дітей. Відповідно до інформації з Харківської спеціалізованої школи № 134 Харківської міської ради та Харківської міської дитячої поліклініки № 23 виховує та матеріально забезпечує дітей їх бабуся - [PERSON]. Відповідачка жодного разу не відвідала школи, не цікавилася успіхами своєї дитини, не піклувалася про стан здоров'я дітей. Фактично з народження про дітей дбає [PERSON]. 21.01.2014 року питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради (протокол № 1 від 20.01.2014 року). Комісія ухвалила: вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON]. На підставі усіх вищезазначених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач мати дітей [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню двох малолітніх дітей, матеріально їм не допомагає, не цікавиться їх здоров'ям, фізичним та моральним розвитком, зустрічі з дітьми уникає. В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне, як крайній захід до матері, врахувавши, перш за все, інтереси малолітніх дітей, позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Оскільки діти передаються органу опіки та піклування для вирішення їх подальшої долі, а батьки не позбавлені обов'язку щодо утримання своїх дітей, суд вирішує питання про стягнення аліментів з відповідачки [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, які перераховуються на особисті рахунки малолітніх, відкриті у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. На підставі вищезазначеного, суд вважає за необхідне закріпити за малолітніми [PERSON] та [PERSON] житлову площу за місцем їх реєстрації та проживання, а саме за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved