Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № SAMDN03000089377989 від 27 травня 2013 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 26,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом позивача у заяві. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі , а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 05 грудня 2016 року становить 54\~824,10 гривень, та складається з наступного: -26\~210,00 грн. - заборгованість за кредитом; -25\~527,24 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -500,00 штраф ( фіксована частина); -2\~586,86 грн. штраф ( процентна складова). На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 54\~824,10 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, а також зазначив, що не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № SAMDN03000089377989 від 27 травня 2013 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 26,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом позивача у заяві. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості , станом на 05 грудня 2016 року заборгованість відповідача становить 54 824,10 гривень, та складається з наступного: - 26 210,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 25 527,24 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 500,00 штраф ( фіксована частина); - 2 586,86 грн. штраф ( процентна складова). У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконав свої обовязки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконав свої обовязки за договором. Що стосується вимог щодо стягнення штрафу, то згідно ст..2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов»язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована у м. Донецьку, тобто населеному пункті, яке відповідно до Розпорядження КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р , відноситься до населеного пункту, де здійснювалася антитерористична операція. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязань. Суд вважає необхідним відмовити у позовних вимогах щодо стягнення штрафів за систематичне порушення боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, оскільки банк повинен зупинити ці нарахування з 14.04.2014 р. і у період проведення антитерористичної операції. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: стягнення заборгованості за кредитом без урахування суми штрафів, що складає 51\~737,24 гривень. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1 600,00 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено частково, на 94 %, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам, 94 % від 1\~600,00 грн., що становить 1\~504,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial