Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що між ним та відповідачем [PERSON] 11 травня 2007 року було укладено кредитний договір №15.2/АА-188.07.2 та додаткова угода до кредитного договору №15.2/АА-188.07.2 від 11.05.2007 року, згідно якого позивач відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 21 044 (двадцять одна тисяча сорок чотири) долари США 00 центів терміном по 11 травня 2014 року. Процентна ставка за кредитним договором встановлюється в розмірі 16 (шістнадцять) процентів річних. На виконання умов кредитного договору [PERSON]було надано 21 044 (двадцять одну тисяча сорок чотири) долари США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №15.2/АА-188.07.2 від 11 травня 2007 року. Забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є застава автомобіля марки MITSUBISHI модель LANCER 2.0І згідно з договором застави №15.2/АА-188.07.2 від 11 травня 2007 року. Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між AT «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки від 11 травня 2007 року, згідно якого поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №15.2/АА-188.07.2 від 11 травня 2007 року. Однак, всупереч вищенаведеному, відповідачем систематично порушувались умови кредитного договору у вигляді несвоєчасної сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та плати за обслуговування кредиту) протягом строку дії кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості станом на 24 травня 2012 в розмірі 16 772 ( шістнадцять тисяч сімсот сімдесят два) долари США 19 центів; розмір несплачених процентів становить 7 767 ( сім тисяч сімсот шістдесят сім) доларів США 10 центи; розмір пені, нарахованої на несплачені проценти, складає 9773 (дев'ять тисяч сімсот сімдесят три) долари США 42 центи; три відсотка річних на прострочений кредит та проценти складають 916 (дев'ятсот шістнадцять) доларів США 22 центи. Отже, сума, що підлягає стягненню за кредитним договором, з [PERSON] та [PERSON], солідарно становить 35 228 (тридцять п'ять тисяч двісті двадцять вісім) доларів США 93 центи, що в еквіваленті на дату розрахунку за курсом НБУ становить 281 567 (двісті вісімдесят одна тисяча п'ятсот шістдесят сім)гривень 25 коп. і зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також суму судового збору у розмірі 2815 гривень 68 копійок. Відповідач [PERSON] подав письмові заперечення проти позову, де зазначив, що між Відкритим Акціонерним Товариством (наразі - Публічне Акціонерне Товариство) «Родовід Банк» та [PERSON] (надалі - Позичальник) було укладено кредитний договір №15.2/АА-188.07.2 від 11.05.2007 року, а згодом і додаткову угоду від 15 жовтня 2008 року. Відповідно до умов вищезазначеного договору позичальнику було відкрито відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 21044 долари США 00 центів терміном по 11 травня 2014 року та надано 21044 долари США під 12,5 процентів річних. В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між AT «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №15.2/АА-188.07.2 від 11 травня 2007 року. Забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є застава автомобіля марки Mitsubishi модель Lancer 2.0І. Згідно з п.1.4. договору застави передане в заставу майно за згодою сторін оцінено в 23382 долари США (за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору складає 118080 грн.). Відповідно до п.2.1.4. договору застави у випадку невиконання чи неналежного виконання заставодавцем основного зобов'язання, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у порядку, передбаченому розділом 3 даного договору та задовольнити свої вимоги. Пункт 2.2. встановив обов'язок заставодержателя до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави. Пункт 3.2. Розділу 3 договору застави визначає позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет застави. Умова п.3.2.1 встановлює, що заставодержатель надсилає заставодавцеві та іншим особам, на користь яких установлено зареєстроване обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, письмове повідомлення про порушення забезпеченого заставою зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави. Згідно з п.3.2.3.1. заставодержатель набуває право на продаж предмета застави будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах, якщо протягом 30 днів заставодавець не задовольнить вимогу заставодержателя про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов'язання та/або умов даного договору, за умови, якщо продаж предмета застави було обрано заставодержателем в якості позасудового способу звернення стягнення на предмет застави і вказано в повідомленні, яке надсилається заставодавцю відповідно до п.3.2.1 даного договору. Зазначає, що всупереч встановленим вимогам законодавства України та на порушення обов'язків заставодержателя (Банка), зазначені вище приписи не були виконані. Так, відповідно до Акту прийому-передачі від 23 листопада 2009 року [PERSON], як власником заставленого автомобіля, було передано, a AT «Родовід Банк» в особі провідного фахівця відділу оперативної роботи з проблемними активами Управління по роботі з проблемними активами Юридичного департаменту Назарчук В.В. прийнято автомобіль Mitsubishi модель Lancer 2.0І, державний номер [NUMBER], колір сірий, тип - легковий седан, шасі [NUMBER], з метою його наступного продажу та погашення кредитної заборгованості. При цьому було підтверджено, що авто передано в функціональному стані, і має лише подряпаний капот та бампер. Заперечення щодо опису технічного стану авто відсутні. Проте банк, станом на сьогоднішній день, зазначене авто не реалізував. Тобто банком не було виконано взяте на себе зобов'язання відповідно до мети, встановленої у Акті прийому-передачі від 23 листопада 2009 року, щодо продажу автомобіля з наступним погашенням кредитної заборгованості за рахунок отриманих за реалізацію коштів. У зв'язку з цим, [PERSON] було проведено огляд заставленого авто, про що був складений відповідний Акт від 19 липня 2011 року. Огляд проводився в присутності представника AT «Родовід Банк» Калюжного П.В. та представника ТОВ «Укрспецреалізація» Кудіна К.М. за адресою: м.Київ, вул.Грінченка,18. В процесі огляду власником ТЗ, [PERSON], було виявлено недоліки між теперішнім станом авто у порівнянні із датою передачі авто по Акту прийому-передачі від 23 листопада 2009 року, які полягали у наступному: була відсутня авто магнітола та панель від неї; у багажнику був відсутній підсилювач звуку; відсутній акумулятор автомобіля. Виходячи із вищевикладеного вбачається порушення банком умов зберігання авто, недобросовісне виконання своїх зобов'язань, а також навмисне пошкодження ТЗ з метою заниження його вартості, що призвело б у подальшому до збільшення обсягу відповідальності позичальника, а саме: звернення стягнення на інші кошти та майно, належні на праві власності [PERSON] Згідно з п. 1.2. кредитного договору кредитні кошти надаються виключно на наступні цілі: купівлю авто та сплату страхових платежів. Пункт 1.2.3. передбачає спрямування кредитних коштів на сплату страхових платежів згідно з договорами страхування авто, що є предметом застави, в подальшому - договір страхування авто, які будуть укладені протягом строку дії цього договору, у т.ч. таких, що будуть укладені банком на підставі пп.1.8.-1.10. цього договору на строк 12 місяців, але не більше терміну, на який відкривається кредитна лінія. Відповідно до п.1.8. кредитного договору позичальник доручає банку у випадку невиконання позичальником умов пп.3.5., 3.6. цього договору представляти протягом строку дії цього договору його інтереси перед визначеною банком страховою компанією щодо укладення договору страхування авто. Тобто, зазначений пункт Договору встановив обов'язок банка укладати договір страхування авто, у випадку відсутності або незаключення такого позичальником, а п.1.9 визначає, що у разі невиконання позичальником у строк своїх зобов'язань за цим договором, позичальник доручає банку здійснювати оплату за рахунок кредитних коштів позичальника сум страхових платежів встановлених п.1.9.1. та п.1.9.2, що вже само по собі зумовлює відрахування страхових внесків. Згідно з п.2.3. кредитного договору банк зобов'язується у 5-ти денний термін з моменту укладення банком згідно з п.1.8. та п.1.10. цього договору, договору страхування авто чи додаткових угод до них або з моменту оплати банком на підставі п.1.9. цього договору за рахунок кредитних коштів позичальника сум страхових платежів, що будуть вказані в таких договорах страхування авто, направити позичальнику рекомендованим листом повідомлення про здійснення за рахунок кредитних коштів позичальника відповідних розрахунків зі страховою компанією, визначеною банком, копію договору страхування авто або додаткової угоди до нього, визначених п.1.8. цього договору. Жодного з перелічених документів банком позичальнику не надсилалося, що є порушенням договірних зобов'язань. На підставі вищевикладеного відповідач [PERSON] просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву в якій мотивує свої вимоги тим, що відповідно до п.1.5 додаткової угоди від 15 жовтня 2008 року процентна ставка за кредитами за цим договором була встановлена в розмірі 16% процентів річних. Згідно з п.5.5. договору поруки від 11.05.2007 року зміни цього договору відбуваються у порядку укладення додаткових угод. Зміни про збільшення процентної ставки, внесені додатковою угодою між позичальником та банком до кредитного договору, з поручителем не погоджувались, жодних додаткових угод з цього приводу з ним не укладалось, а тому наявні всі законні підстави для припинення договору поруки за вказаним кредитним договором, так як нововстановлені умови призвели до збільшення обсягу відповідальності [PERSON]. На підставі вищевикладеного [PERSON] просить визнати договір поруки від 11 травня 2007 року, укладений між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON], до кредитного договору № 15.2/АА-188.07.2 від 11.05.2007 року таким, що припинив свою дію та покласти судові витрати на ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак завчасно надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак завчасно надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Проти задоволення позовних вимог заперечує. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить відмовити у їх задоволенні. Зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Також зазначив, що місцезнаходження транспортного засобу, який виступав забезпеченням умов виконання кредитного договору, на даний час невідоме. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті наступні докази: копія кредитного договору від 11 травня 2007 року; копія додаткової угоди від 15 жовтня 2008 року; копія договору застави транспортного засобу від 11 травня 2007 року; копія договору поруки від 11 травня 2007 року; розрахунок заборгованості за кредитним договором; виписка з особового рахунку [PERSON]; копії паспортів та ідентифікаційних номерів відповідачів; копія акту прийому-передачі від 23 листопада 2009 року; копія Акту огляду заставного майна від 19 липня 2011 року; копія письмової заяви [PERSON] від 19 липня 2011 року; копія письмової заяви [PERSON] щодо місцезнаходження заставного майна; платіжні доручення про сплату судового збору. Таким чином, суд, заслухавши пояснення представника відповідача та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора забов'язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. У ст.572 ЦК України зазначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого порукою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель має право звернення стягнення на предмет застави і за рахунок предмета застави він має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків та інших витрат. Копією кредитного договору від 11 травня 2007 року підтверджується факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів кредитних коштів в розмірі 21044 доларів США на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів з процентною ставкою в розмірі 12,5 процентів річних. З метою забезпечення належного виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору між ним та позивачем був укладений договір застави транспортного засобу від 11 травня 2007 року, вартість якого за домовленістю сторін складала 23382 долари США, що підтверджується копією договору. Факт невиконання умов кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту відповідачем не оспорював ся, однак ним в обґрунтування заперечень проти позову була надана копія Акту прийому-передачі, згідно якого 23 листопада 2009 року [PERSON], з метою погашення заборгованості за кредитом, представнику Родовідбанку Назарчуку В.В. був переданий перебуваючий у заставі Банку автомобіль Mitsubishi модель Lancer 2.0І, державний номер [NUMBER], у зв'язку з чим позивачу була надана можливість реалізувати вказаний автомобіль та погасити за його рахунок заборгованість за кредитним договором. Автомобіль був переданий в функціональному стані і мав лише подряпини на капоті та бампері, про що також було зазначено в Акті. Згідно Акту огляду заставного майна - автомобіля Mitsubishi модель Lancer 2.0І, державний номер [NUMBER], здійсненого в присутності представника позивача Калюжного П.В. 19 липня 2011 року, зазначений автомобіль має недоліки між теперішнім станом авто у порівнянні із датою передачі авто по Акту прийому-передачі від 23 листопада 2009 року, які полягали у наступному: - була відсутня авто магнітола та панель від неї; - у багажнику був відсутній підсилювач звуку; - відсутній акумулятор автомобіля. Із цього вбачається, що переданий відповідачем [PERSON] позивачу автомобіль для реалізації та погашення заборгованості за кредитним договором ще у 2009 році насправді позивачем не був реалізований з невідомих причин. Більш того, позивачем були порушені правила зберігання вказаного автомобіля, що призвело до зниження його вартості станом на 2011 рік. У зв'язку з такими подіями відповідачем [PERSON] подавалася позивачу письмова заява від 19 липня 2011 року про повернення йому автомобіля та укладення договору реструктуризації заборгованості за кредитним договором, однак чи розглянута була позивачем вказана заява та результати її розгляду суду невідомі. На неодноразові листи та ухвали суду про витребування інформації щодо місця знаходження на даний час вказаного автомобіля, а також про необхідність особистої явки представника позивача до суду для надання відповідних пояснень по справі, позивач не реагував, а надсилав на адресу суду лише письмові заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника позивача. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем вказані норми закону були порушені, оскільки суду не доведено, яка сума заборгованості існувала у відповідача [PERSON] на час передачі ним автомобіля позивачу для його реалізації, тобто станом на 23 листопада 2009 року; яка вартість автомобіля на сьогоднішній день; де саме автомобіль знаходиться на даний час; з яких причин він не був позивачем реалізований і чому про це не був повідомлений відповідач; наскільки вартість автомобіля була знижена у зв'язку з допущеними позивачем порушеннями умов його зберігання; чи розглядалася заява відповідача про реструктуризацію заборгованості та повернення автомобіля і, якщо розглядалася, то які результати її розгляду. З'ясування вищезазначених обставин має суттєве значення для законного та обґрунтованого вирішення даної справи, а позивачем ці обставини суду не доведені, що унеможливлює вирішити справу та ухвалити рішення на його користь. Відповідач [PERSON] також не може у даному випадку нести відповідальність за невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, оскільки забезпечення виконання зобов'язання пов'язано з самим зобов'язанням і згідно ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. У зв'язку з цим, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Копією договору поруки, укладеного між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] 11 травня 2007 року, доводиться факт того, що між сторонами дійсно був укладений договір поруки, згідно якого відповідач [PERSON] зобов'язався солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] умов кредитного договору. В п.1.2 Договору поруки зазначено, що процентна ставка за користування кредитом складає 12,5 процентів річних. Отже, під час укладення договору поруки сторонами було погоджено розмір отриманих відповідачем [PERSON] кредитних коштів та процентна ставка за користування кредитом і саме на таких умовах відповідач [PERSON] надав свою згоду нести солідарну відповідальність за своєчасне та повне виконання [PERSON] умов кредитного договору. Однак, як вбачається з копії Додаткової угоди до кредитного договору №15.2/АА-188.07.2 від 11 травня 2007 року, укладеної між позивачем та відповідачем [PERSON] 15 жовтня 2008 року, п.1.5 Кредитного договору був змінений та зазначено, що процентна ставка за кредитним договором встановлюється в розмірі 16 процентів річних. Вказана Угода була підписана сторонами, однак не була доведена до відома поручителю [PERSON], на що останній посилається в обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог і проти чого позивач не заперечував та не надав жодного доказу тим обставинам, які б спростовували такі вимоги. Отже, оскільки така Додаткова угода була укладена між кредитором і позичальником 15 жовтня 2008 року, однак не доведена до відома поручителю, то саме з цієї дати, тобто з 15 жовтня 2008 року договір поруки вважається припиненим, оскільки зміна п.1.5 Кредитного договору призвела до зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, а в п.5.5 Договору поруки зазначено, що зміни до цього договору відбуваються у порядку укладення додаткових угод. Доказів укладення з поручителем додаткової угоди про збільшення процентної ставки за кредитним договором позивач суду не надав, відповідач зазначає, що таких угод не укладалося і про збільшення обсягу відповідальності поручитель не знав. Вказівка в п.1.1 Договору поруки про те, що поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором від 11 травня 2007 року, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, що укладені між Банком та Позичальником не може вважатися як згода поручителя на зміну умов договору, внаслідок якої збільшується обсяг його відповідальності, оскільки такі зміни повинні відбуватися шляхом укладення відповідних додаткових угод з поручителем на підставі п.5.5 Договору поруки, чого у даному випадку зроблено не було. Крім того, сам по собі п.1.1 Договору поруки не містить згоди поручителя на можливі майбутні зміни умов кредитного договору, внаслідок яких може бути збільшений обсяг його відповідальності перед Банком. Таким чином, суд вважає зустрічні позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню, понесені відповідачем [PERSON] судові витрати по справі підлягають стягненню з позивача та відповідача [PERSON] у рівних частинах на користь [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved