Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 38972 грн. 33 коп. - заборгованості за кредитним договором б/н від 08.07.2014, з яких: 26563 грн. 73 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 12408 грн. 60 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. При цьому посилається на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в зв`язку з чим підписав заяву б/н від 08.07.2014, згідно з якою йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, визначеному Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який у подальшому було збільшено до 26500 грн.. У порушення умов договору відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та відсотками на загальну суму 38972 грн. 33 коп. та судовий збір у розмірі 2102 грн.. Ухвалою від 26.11.2020 відкрито провадження у справі, визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Ухвалою від 18.01.2021 розгляд справи було відкладено в зв`язку з неявкою відповідача та поверненням від неї матеріалів позову та ухвали про відкриття провадження у справі з відміткою пошти про причини їх невручення: адресат відсутній за вказаною адресою. Також вказаною ухвалою відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про огляд веб-сайту. Судове засідання, призначене на 25.02.2021, не відбулось через зайнятість судді в іншому провадженні. Ухвалою від 05.04.2021 розгляд справи відкладено на 17.05.2021 в зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. Відповідач особисто 06.04.2021 отримав у суді копії ухвали від 26.11.2020 та позовної заяви з додатками, подав заявку про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, а також заяву про направлення йому кореспонденції за адресою, що відмінна від адреси зареєстрованого за ним місця проживання. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання 17.05.2021 повторно не з`явився, відзиву на позов, заяв чи клопотань суду не подав. Представник позивача у позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи в його відсутність та надав згоду на заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 08.07.2014 (копія, а.с.20). Вказана заява містить персональні дані [PERSON] , але в ній відсутні відомості щодо виду і номеру бажаної кредитної карти, а також умов щодо строку сплати кредиту і відсотків за користування кредитними коштами. Натомість у вищезгаданій заяві вказано, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами. Екземпляр договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом роздруківки з офіційного сайту www.pb.ua та зобов`язався виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомиться із їх змінами на сайті ПриватБанку www.pb.ua. Крім того, у цій анкеті-заяві зазначено про ознайомлення і згоду відповідача з Умовами і Правилами надання послуги «Скарбничка» і він згоден на оформлення даної послуги. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, затверджених наказом від 10.06.2014 №СП-2014-6780656 (а.с.21, 22-47). Відповідно до Довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідачем [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким йому було надані наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 08.07.2014, термін дії 10/17; № [NUMBER] , дата відкриття 19.05.2016, термін дії 05/20; № [NUMBER] , дата відкриття 26.04.2017, термін дії 04/21; № [NUMBER] , дата відкриття 28.05.2017, термін дії 05/21; № [NUMBER] , дата відкриття 21.04.2018, термін дії 01/22 (а.с.18). З Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я [PERSON] (договір б/н) вбачається, що 08.07.2014 відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт у 300 грн. і 2300 грн.. За період з 12.12.2016 по 19.12.2019 відбувалось збільшення та зменшення кредитного ліміту, зокрема 12.12.2016 збільшено кредитний ліміт до 7000 грн. та зменшено до 5000 грн., а 29.05.2017 його збільшено до 21000 грн., 13.10.2017 до 25000 грн. і 21.04.2018 до 26500 грн.. 21.06.2019 кредитний ліміт зменшено до 25360 грн., 19.12.2019 до 0,00 грн. (а.с.19). З виписки по картковому рахунку [PERSON] за період із 08.07.2014 по 01.03.2020 вбачається, що 08.07.2014 на картковий рахунок № [NUMBER] встановлено кредитний ліміт у розмірі 2300 грн. та з цього дня розпочався рух коштів по даному рахунку, а також по іншим кредитним карткам, виданих відповідачу (а.с.55-87). На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості за договором №б/н від 08.07.2014, згідно з яким станом на 31.05.2015 заборгованість відповідача за кредитом складала 992 грн. 76 коп. (а.с.6-7). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 08.07.2014 станом на 30.06.2019 заборгованість відповідача складала 26890 грн. 86 коп., з яких: 25356 грн. 14 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 1534 грн. 72 коп. - заборгованість по нарахованим відсоткам (а.с.8-16). Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 08.07.2014 станом на 23.09.2020 заборгованість відповідача складає 38972 грн. 33 коп. з яких: 26563 грн. 73 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 12408 грн. 60 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. (а.с.17). Тобто відповідач, користуючись кредитним рахунком здійснював погашення кредиту, однак робив це не в повному обсязі, що знайшло своє відображення у вказаному розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Остання сплата заборгованості на суму 1300 грн. була здійснена ним 22.07.2019 шляхом поповнення карти готівкою у відділенні банку по вул. Володимира Терещенка, 5А. Таким чином, підставою позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, укладеного шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, та стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту і простроченими відсотками. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладанні Договору сторони керувались частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Вирішуючи вимогу в частині повернення тіла кредиту, суд враховує наступне. Беручи до уваги Анкету-заяву та виходячи з положень ст.ст.626, 628, 1046 ЦК України, суд встановив, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір позики, за узгодженими умовами якого позивач передав у власність відповідачу грошові кошти, а останній зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж їх суму. При цьому, укладений між сторонами кредитний договір від 08.07.2014 у вигляді підписання відповідачем Анкети-заяви, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що строк повернення отриманих грошових коштів сторонами у Анкеті-заяві не встановлено, зобов`язання з їх повернення виникає у відповідача протягом строку, визначеного законом, з дня пред`явлення позивачем вимоги про це, тобто у даній справі - з дня пред`явлення позову. Надані позивачем розрахунки заборгованості відповідача за договором б/н від 08.07.2014 містять відомості про витрати клієнтом кредитних коштів (колонка 3 таблиці розрахунку), з якого вбачається, що за період з 01.06.2015 по 30.06.2019 ним витрачались позичені кошти, і загальна сума таких витрат склала 141755 грн. 03 грн. (сума витрат за кожну з наведених у розрахунку дат). Крім того, вказані розрахунки заборгованості відповідача містять відомості про суми погашення за наданим кредитом (колонка 21 таблиці розрахунку), з якого вбачається, що за період з 01.06.2015 по 23.09.2020 ним повертались позичені кошти на загальну суму 136448 грн. 67 коп.(сума погашення за кожну з наведених у розрахунку дат). Таким чином, надані позивачем розрахунки заборгованості відповідача [PERSON] свідчать, що він не повернув позикодавцеві частину позики в сумі: 141755 грн. 03 коп. - 136448 грн. 67 коп. = 5306 грн. 36 коп.. Тому, виходячи з положень ст.1049 ЦК України, суд вбачає правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача неповернутої частини позики у вищезазначеній сумі. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Анкеті-заяві позичальника від 08.07.2014 процентна ставка, її розмір, порядок нарахування не зазначені. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові: заборгованість за простроченими відсотками, посилаючись на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємну частини спірного договору. При цьому доказів на підтвердження того, що саме з цим Витягом з Умов та правил відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах розмірі, що додані банком до позовної заяви, не доведено. Правила частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України до спірних відносин застосуванню не підлягають, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (08.07.2014) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (03.11.2020), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, найбільш сприятливих для задоволення позову. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частин 2-4 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, суд дійшов висновку про не доведення позивачем, що саме надані ним Умови та правила є складовою кредитного договору і що саме ці Умови і правила відповідач мав на увазі, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. Звідси підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками у заявленому розмірі станом на 23.09.2020 відсутні. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту по кредитному договору № б/н від 08.07.2014 у розмірі 5306 грн. 36 коп.. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог на суму 5306 грн. 36 коп. - заборгованості за кредитом, відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню (пропорційно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 286 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial