Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши, що 04 листопада 2019 року між ним та відповідачем було укладено договір позики у простій письмовій формі - у формі розписки, у відповідності до якої він передав відповідачеві грошові кошти у сумі 10000 американських доларів строком до 01 травня 2020 року. Розписка від 04 листопада 2019 року власноручно написана та підписана позичальником. Відповідно до їхньої із відповідачем домовленості, обумовленої в розписці строк повернення позики - 01 травня 2020 року. Але відповідач не виконав взяте на себе зобов`язання. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 10000 доларів США та судовий збір у розмірі 2679,47 грн. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-сайті суду 30.07.2020 https://kv.su.court.gov.ua/sud1806/gromadyanam/ogoloshenia_pro/, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не сповістив, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Суд, дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 04 листопада 2019 року позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000 американських доларів строком до 01 травня 2020 року, що підтверджується складеною та підписаною особисто відповідачем розпискою від 04 листопада 2019 року, оригінал якої досліджений в судовому засіданні та знаходиться в матеріалах справи. Станом на день звернення з позовом відповідач не повернув позивачу передані в позику грошові кошти в розмірі 10000 американських доларів, що еквівалентно 267947 грн. за офіційним курсом НБУ. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Суд виходить з того, досліджуючи договори позики чи боргові розписки, необхідно виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. З наявної в матеріалах справи розписки від 04 листопада 2019 року вбачається, що відповідач [PERSON] зобов`язався повернути борг позивачу [PERSON] протягом визначеного в розписці строку, а саме до 01 травня 2020 року. Судом враховується, що вищезазначена розписка містить в собі відомості щодо строку погашення боргу, скріплена підписом відповідача [PERSON] . Отже, вказана розписка містить в собі інформацію щодо отримання позичальником коштів в борг та зобов`язання щодо повернення боргу у визначений строк. Відповідно до ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. У частині ч.1 ст.527 ЦК України сформульоване загальне правило, відповідно до якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Таким чином, зобов`язання з повернення коштів позивачу відповідач підтвердив своїм підписом, тому позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення коштів за договором позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 2679,47 грн.

Outcome: approved