Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, у якій просив встановити факт того, що він та [PERSON] , яка померла [INFO] , проживали однією сім`єю в період з 22.03.2011р. до часу відкриття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 22.03.2011 по теперішній час він зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 4861 від 26.08.2008. [INFO] [PERSON] померла, позивач займався її похованням. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із вказаної квартири. Зазначив, що має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги та прийняв спадщину, оскільки проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців не має, але позивач не може реалізувати своє право на спадкування, оскільки необхідно підтвердити факт проживання зі [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту має для позивача суттєве значення для подальшого оформлення спадкових справ після смерті спадкодавця. Просить встановити факт проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , в період з 22.03.2011 по [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , та визнати його спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 03.01.2020 позовну заяву залишено без руху, позивачеві надано строк на усунення недоліків. Ухвалою судді від 14.01.2020 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 27.02.2020 від представника відповідача Маріупольської міської ради - Карацюби В.Л. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що основини елементом судового спору є захист порушеного права та наявність порушеного права, свобод чи інтересів позивача, яке потрібно відновити або захистити. Позивачем не надано доказів на підтвердження порушення права позивача з боку Маріупольської міської ради або не визнання факту постійного проживання позивача зі [PERSON] . Також позивачем не надана відмова нотаріуса, а як наслідок відсутнє підтвердження того, що позивач звертався до нотаріуса з відповідною заявою і було відкрито спадкову справу у зв`язку з чим відсутні підстави для звернення до суду. Крім того, законодавством вже визначено хто відноситься до спадкоємців четвертої черги, тому вимоги визнання спадкоємцем четвертої черги є не обґрунтованими. Не додано позивачем і доказів на підтвердження ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, у якій остання зазначила, що [PERSON] 03.03.2020 звертався до приватного нотаріуса Сахової М.А. із заявою про прийняття спадщини та постановою№126/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] не надав доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Будь-які інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Факт сумісного проживання підтверджується довідкою №2 від 13.01.2020, виданою головою ОСББ «Ірида 108» та можуть підтвердити свідки. Просила позовні вимоги [PERSON] задоводльнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 05.03.2020 підготовче судове засідання закрито. Справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Пояснив, що з 2006 року вони проживали разом зі [PERSON] однією сім`єю, у 2008 році [PERSON] продала свою квартиру та купила нову, вони разом переїхали у квартиру по [ADDRESS] . У 2018 році [PERSON] померла та він звернувся до нотаріальної контори як спадкоємець четвертої черги, однак нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії. Вказав, що до 2006 року він проживав з батьками та був зареєстрований з ними до 2010 року. З 2011 року зареєструвався у квартирі [PERSON] , вони мали спільний бюджет, разом купували кондиціонер у нову квартиру, він заробляв гроші та приносив їх додому, [PERSON] сплачувала комунальні послуги. [PERSON] хворіла та після її смерті він займався її похованням. У подальшому від позивача надійшла заява про закінчення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що позивач проживав зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю, вони мали загальний бюджет, разом сплачували за комунальні послуги. У подальшому від представника позивача надійшла заява про закінчення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Маріупольської міської ради Карацюба В.Л. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він вів спільне господарство разом із померлою [PERSON] , просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Наполягав також, що позовні вимоги про визнання позивача спадкоємцем не передбачені діючим законодавством. У подальшому надав заяву про закінчення розгляду справи за його відсутності. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що з 1997 року проживає у будинку [ADDRESS] . [PERSON] з чоловіком вселилися до будинку у 2008 році, вперше зустрілася з позивачем та [PERSON] коли вони заносили меблі до квартири. Свідок була у них у гостях, бачила, що у ванній кімнаті робили ремонт. [PERSON] тоді казала, що [PERSON] - її чоловік. Вони працювали, разом ставили кондиціонер у квартирі. Жили [PERSON] та [PERSON] як чоловік та дружина. Про родичів [PERSON] не казала, матір її померла. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що проживає у будинку [ADDRESS] з 1999 року. [PERSON] і [PERSON] вселилися у будинок у 2008 році, сказали що вони подружжя. Разом купували продукти, купили в квартиру кондиціонер. Комунальні послуги сплачувала [PERSON] . Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] з 22.03.2011 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.4/, що також підтверджено відповіддю з відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 21.01.2020 №105-99.02-00781, у якій зазначено що [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 22.03.2011 по теперішній час. /а.с.27/. Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] з 02.09.2008 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . /а.с.5/ Відповідно до свідоцтва про смерть від 07.12.2018 серія [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 2961 /а.с.6/, що також підтверджено відповіддю з відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 21.01.2020 №105-99.02-00781, у якій зазначено що [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою з 02.09.2008 по теперішній час. /а.с.27/. Згідно з договором-замовленням на організацію та проведення поховання [PERSON] від 08.12.2018, такий оформлено між ФОП [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. Також на підтвердження організації поховання [PERSON] померлої [PERSON] суду надано квитанції № 148 на придбання ритуальних речей від 07.12.2018, №81 на послуги священника від 07.12.2018, №147 на благоустрій місця захоронення від 07.12.2018, №146 на утримання тіла покійної у холодильній камері від 07.12.2018. /а.с.9,10/. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20020125 від 27.08.2008, квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу №4861 від 26.08.2008 належить [PERSON] /а.с.11/. З відповіді з Маріупольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що згідно з даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про шлюб стосовно [PERSON] /а.с.28/. Згідно з копією запису акту про укладення шлюбу №1248 від 08.04.1988, [PERSON] та [PERSON] 08.04.1988 уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . /а.с.29/. Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу від 16.12.1993, [PERSON] та [PERSON] 16.12.1993 розірвали шлюб, актовий запис №1035. /а.с 54/. Відповідно до довідки №2 від 13.01.2020, виданої головою ОСББ Тимченком А.А. , у квартирі [ADDRESS] , дійсно зареєстрований та проживає [PERSON] з 22.03.2011 однією сім`єю зі [PERSON] . По день її смерті вели сумісне господарство та жили у цивільному шлюбі. /а.с.32/. Згідно з відповіддю Першої маріупольської державної нотаріальної контори від 23.01.2020 №196/01-09, наданою на запит суду, за даними спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася та заповіти від її імені не посвідчувалися. /а.с.35-37/. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.03.220 №126/02-31, приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Саховою М.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] /а.с.50/. У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] проживав разом зі [PERSON] з 2006 року та зареєстрований за однією адресою з останньою з 2011 року по день її смерті, тобто до [INFO] . Як передбачено положеннями ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обв`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7«Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи надані позивачем докази, приймаючи до уваги пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами [PERSON] та які вказують, що останній понад п`ять років проживав однією родиною з померлою [PERSON] , суд вважає доведеним та таким, що підлягає встановленню, факт спільного проживання позивача [PERSON] з 22.03.2011р. зі [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Щодо вимог позивача про визнання його спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , то така не підлягає задоволенню, оскільки за своїм змістом є аналогічною із вимогою про встановлення факту сумісного проживання, наслідком чого є виникнення цивільного права на спадкування за законом, крім того статтею 1264 ЦК України чітко визначено, хто саме відноситься до спадкоємців четвертої черги.

Outcome: partial