Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: орган опіки і піклування Бериславської районної державної адміністрації про виселення, мотивуючи тим, що 21.04.2008 року відповідач [PERSON] уклав з ним кредитний договір № HEV0GK0000000105 і отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 100712,13 гривень строком до 21.04.2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язання за цим кредитним договором відповідачем по справі в іпотеку був переданий придбаний за кредитні кошти будинок, розташований за адресою: Херсонська область, Бериславський район, смт. Козацьке, вулиця Ворошилова, 111. Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 18 квітня 2011 року позов ЗАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] задоволено, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HEV0GK0000000105 від 21 квітня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок, розташований за адресою: Херсонська область, Бериславський район, смт. Козацьке, вулиця Ворошилова, 111. Вказане рішення набрало законної сили 01 травня 2011 року. У звязку з вищевикладеним, позивач просить суд виселити відповідачів з будинку 111 по вулиці Ворошилова в смт. Козацьке Бериславського району Херсонської області, стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 243 гривні 60 копійок. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно наданої заяви просив справу розглянути у їх відсутність, наполягав на за задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідачі у засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, тому справа розглянута у їх відсутність. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заперечували проти задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої просив справу розглянути у їх відсутність, при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 109 ЖК України, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. Судом встановлено, що 21.04.2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк (тепер - публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк) та [PERSON] укладено кредитний договір № HEV0GK0000000105, згідно якого [PERSON] отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 100712,13 гривень строком до 21.04.2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язання за цим кредитним договором [PERSON] передав в іпотеку придбаний за кредитні кошти будинок, розташований за адресою: Херсонська область, Бериславський район, смт. Козацьке, вулиця Ворошилова, 111. Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 18 квітня 2011 року позов ЗАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] задоволено, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HEV0GK0000000105 від 21 квітня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок, розташований за адресою: Херсонська область, Бериславський район, смт. Козацьке, вулиця Ворошилова, 111. Вказане рішення набрало законної сили. Із реєстру поштових відправлень та повідомлення про вручення листів вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» 27 травня 2015 року направив [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення за адресою: Херсонська область, Бериславський район, смт. Козацьке, вулиця Ворошилова, 111, яке було отримане 21.12.2013 року. До теперішнього часу відповідачі вимогу не виконали, будинок не звільнили. Згідно довідки виконавчого комітету Козацької селищної ради №02-34/111 від 25.03.2014 року в будинку 111 по вулиці Ворошилова в смт. Козацьке Бериславського районк Херсонської області зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Враховуючи, що відповідачі отримали вимогу про виселення, добровільно не звільнили житлове приміщення, яке є предметом іпотеки, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати позивача по сплаті судового збору складають 243 гривні 60 копійок та підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.

Outcome: approved