overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд витребувати у [PERSON] наступне майно: -житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 189,6 кв.м., який в цілому складається з житлового будинку під літ. «А», житловою площею - 60,1 кв.м., І - мостіння, розташованого на земельній ділянці площею 603 кв.м; -земельну ділянку площею 0,0543 га, розташовану за адресою:[ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]; -земельну ділянку площею 0,0060 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Позивач також просив суд визнати за ним право власності на вищенаведене майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне майно вибуло з володіння позивача поза його волею, на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасовано, тому позивач,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив суд стягнути заборгованість за кредитним договором №11151667000 від 07 травня 2007 року, що становить суму у розмірі 188 719, 54 грн., а також судові витрати у розмірі 2 830,79 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 07 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11151667000, за умовами якого відповідачу був наданий кредит у сумі 12 118,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на день укладення договору складає суму у розмірі 61 195,90 грн. з кінцевим терміном 07 травня 2014 року. 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. 09 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» було украдено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Глобал Спліт», а ТОВ «Глобал Спліт» набуло наділено правом грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №11151667000. Проте, вказані зобов`язання за Кредитним договором відповідачем не виконуються, прострочена заборгованість не погашається, у зв`язку з чим станом на 09 грудня 2019 року за [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 7 934,46 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.12.2019 року складає суму у розмірі 188 719,54 грн. У зв`язку з вище викладеним, позивач звернувся до суду з даними вимогами. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява представника позивача, згідно якої він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. Крім того, у вказаній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином у спосіб передбачений положеннями ЦПК України, відзив на позовну заяву не надав та не надав клопотань щодо розгляду справи за його відсутності. Треті особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином у спосіб передбачений положеннями ЦПК України, пояснень щодо позову або відзиву до суду не надали. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS].Обґрунтовує позовні вимоги тим, що квартира належить їй на праві приватної власності. В квартирі зареєстрована, але не проживає, її донька, відповідач по справі [PERSON]. В серпні 2015 року відповідачка переїхала на постійне місце проживання РФ та отримала там громадянство. Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримує просить задовольнити. Відповідач про дату і час розгляду справи повідомлений повісткою. В судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Позовні вимоги підтримує. Суд, ухвалив розглядати справу відповідно до положень ст. 224ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON], є власником однокімнатної квартири, яка розташована у [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.1999 року. З 16.10.2002 року в спірній квартирі зареєстрована її доньку, [PERSON], [INFO]. В серпні 2015 року відповідачка переїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації, де отримала громадянство та проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка квартирою не цікавиться, не приймає участі в її утриманні, не сплачує комунальні послуги. Відповідачка в спірній квартирі не проживає, але з реєстрації не знімається, чим порушує право позивача в повної мірі користуватися та розпоряджатися належною йому квартирою. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визначити їй 1/2 частину квартири [ADDRESS], що перебуває в спільній сумісній власності сторін у справі. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить їй та відповідачу по справі, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.03.2016 року. Оскільки позивач має з відповідачем дуже складні відносини, вона бажає визнати свою частку квартири, що знаходиться у спільній сумісній власності з відповідачем . Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі , позов підтримала та просили його задовольнити. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином про причини своєї неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову суду не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.03.2016 року сторонам по справі на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . ( а.с.12) Статтею 319 ЦК передбачено , що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна , що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.. 372 ЦК України, майно , що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається , що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже , кожному з співвласників квартири [ADDRESS] належить по 1/2 частини зазначеної квартири. За таких обставин, суд дійшов висновку, про обґрунтованість заявлених [PERSON] вимог та задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить виселити відповідача із самовільно зайнятого нежитлового приміщення цокольного поверху під індексом ІV площею 17 м2 на площі Шашкевича №1 у місті Львові. Позов мотивує тим, що спірне приміщення належить на праві комунальної власності територіальній громаді м.Львова в особі Львівської міської ради, однак таке незаконно утримується та використовується мешканкою кв.1 в будинку по пл.Шашкевича, 1 [PERSON], що підтверджується актами проведення перевірки від 30.06.2015 року та 26.02.2018 року та перешкоджає ефективному використанню та розпорядженню вищезазначеним обєктом комунальної власності в інтересах територіальної громади м.Львова. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні доводам позовної заяви. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, зазначила, що зайняла приміщення через складні сімейні обставини. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази, суд приходить наступного висновку. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 143 Конституції України, територіальні органи села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України). Згідно ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як видно з матеріалів справи, нежитлове приміщення цокольного поверху під індексом IV за адресою: м.Львів, пл.Шашкевича, 1, площею 17.м.кв., належить на праві комунальної власності Львівській міській раді, що підтверджується копією свідоцтва про право власності /а.с.3/. Актами перевірки приміщення від 30.06.2015р. та 26.02.2018р. /а.с.6,8/ встановлено, що приміщення площею 17м.кв. у будинку №1 на пл.Шашкевича у м.Львові самовільно використовується мешканкою квартири №1 [PERSON], балансоутримувач - ЛКП «Цитадель-Центр» доступу до нього немає. Таким чином суд вважає, що позов є підставним, оскільки позивач повністю довів обставини на які посилається, відповідач в судовому засіданні позов визнала, а тому такий підлягає до задоволення. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як видно з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено 1762,00 грн. судового збору, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача за рішенням суду на користь відповідача на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги [PERSON] обгрунтовує тим, що в нього змінилося матеріальне становище, оскільки він втратив роботу, крім того позивач на теперішній час проживає разом із хворою матір'ю, яка потребує догляду та додаткових витрат, у зв'язку із чим позивач позбавлений можливості сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.09.2015 року по справі № 495/5350/15-ц з позивача було стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки, [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500, 00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. На даний час позивач просить зменшити розмір аліментів, які він сплачує на користь відповідача на утримання дитини, оскільки в нього змінилося матеріальне становище, так як він втратив роботу, крім того позивач на теперішній час проживає разом із хворою матір'ю, яка потребує догляду та додаткових витрат, у зв'язку із чим позивач позбавлений можливості сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. Той факт, що позивач втратив роботу підтверджується копією трудової книжки (а.с. 6-7), крім того в матеріалах справи наявна довідка з останнього місця роботи позивача, в якій зазначено, що за період з 09.09.2016 року по 31.10.2016 р. заробітна плата позивача складала 2270,79 грн., отже аліменти у розмірі 1500 грн. становили більше повини від доходу позивача. У відповідності до ст. 180,181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Таким чином у судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про зміну його матеріального становища. У такому випадку є доцільним зменшення розміру аліментів, присуджених до сплати позивачем на користь відповідача на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі з 1500 грн. до 1000 грн. Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. З огляду на викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зобов'язати відповідача повернути виплачену державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 1586,61 грн., посилаючись на те, що [PERSON] на підставі її заяви від 14.04.2014 року відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» управлінням праці та соціального населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради було призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В декларації про доходи та майновий стан осіб за період з 01.10.2013 по 31.03.2014 вона зазначила дохід чоловіка - [PERSON], який у період з 01.10.2013 до 31.03.2014 працював на підприємстві ТОВ «Ратмир». Згідно наданих до Управління документів,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зобов'язати відповідача повернути виплачену державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 4805,92 грн., посилаючись на те, що [PERSON] на підставі її заяви від 04.04.2014 року відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» управлінням праці та соціального населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради було призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В декларації про доходи та майновий стан осіб за період з 01.04.2013 по 30.09.2013 у розділі «доходи членів сім'ї» [PERSON] зазначила, що її чоловік, [PERSON] не працює, трудової книжки на має. Згідно наданих до Управління документів,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить поділити між ним та відповідачкою частину квартири [ADDRESS], визнавши за позивачем право власності на 1/6 частину вищевказаної квартири. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він з відповідачкою по справі перебуває в шлюбі з 11.04.2009 року. Від шлюбу дітей не мають. Знаходячись в шлюбі сторони придбали частину квартири [ADDRESS], яка відповідно до договору купівлі- продажу від 19.05.2009 року , була зареєстрована на дружину, тобто відповідачку по справі. Інша 2/3 частина вказаної квартири належить матері позивача - [PERSON]. На теперішній час шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, вони мешкають окремо та позивач має намір розірвати шлюб з відповідачкою та одночасно вирішити питання про поділ майна подружжя, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Письмових заперечень проти позову суду не надала. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно наданого суду свідоцтва про шлюб, сторони по справі знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований, 11.04.2009 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ ( а.с.4) Відповідно до договору купівлі -продажу від 09.05.2009 року , відповідачка придбала 1/3 частину квартири [ADDRESS], та 2/3 частини вказаної квартири придбала [PERSON]. ( а.с.6) Згідно наданої суду копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 1/3 частина квартири [ADDRESS] належить відповідачці, на праві приватної спільної часткової власності. ( а.с.7) Відповідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з останньою, який укладений 17 жовтня 2019 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що через місяць після шлюбу, відповідачка заявила, що їхній шлюб був помилкою, працювати і проживати на території України вона не буде, після чого, зібрала речі і, не повідомивши куди саме, пішла з дому. Таким чином, починаючи з листопада 2019 року, позивач та відповідачка проживають окремо і спільного господарства не ведуть, дітей від шлюбу не мають. Оскільки місце перебування відповідачки невідоме, що не дає йому можливості подати до органів державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу, то позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила та не подала відзив. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18.11.2020 постановлено справу розглядати в заочному порядку. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві шлюбі з 17 жовтня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, актовий запис № 2936, серія [NUMBER] . Згідно положень ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з останньою, який укладений 20.08.2010. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, довіри та розходження характерів між ними. Від шлюбу сторони мають дві доньки, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи те, що збереження шлюбу, суперечить інтересам позивача, то [PERSON] змушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21.12.2020 постановлено справу розглядати в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому Ріпкинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) шлюбі з 20 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, актовий запис № 01, серія [NUMBER] . Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved