Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить сягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором - угодою від 21.07.2020 у розмірі 5590 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.07.2020 між ним та відповідачем укладено договір-угоду в письмовій формі, згідно якого він продав у розстрочку 1,1 тони пшениці по ціні 4300 грн за одну тонну, загальна сума виплати становить 4370 грн. Відповідач взяла на себе зобов`язання сплатити в вересні 2020 року 4730 грн. В кінці зазначеної угоди вказано, що відповідач отримала 1300 кг пшениці і загальна сума боргу становить 5590 грн. У вересні 2020 року він неодноразово нагадував відповідачу про повернення боргу, але остання йому відмовила. Внаслідок чого він звернувся до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області з заявою на шахрайські дії відповідача. Листом від 28.12.2020 Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області його звернення зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 65085. [PERSON] не виконала умови договору та не виплатила грошові кошти за покупку зернових культур, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 5590 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 07.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження (а.с. 23-24). Позивач та його представник у судове засідання не з?явилися, представник надав заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення (а.с. 53). Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, проте у судові засідання, призначені на 16.09.2021 та 28.09.2021, не з?явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив не подала (а.с. 57, 68). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 21.07.2020 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір - угоду, згідно якого покупець ( [PERSON] ) придбала зерно пшениці в кількості 1,1 тони на загальну суму 4730 грн. та зобов`язалася сплатити в вересні місяці вказану суму. В кінці зазначеної угоди вказано, що відповідач отримала 1300 кг пшениці і загальна сума боргу становить 5590 грн. (а.с. 7). Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, встановлено, що 20.04.2021 до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшла ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда у справі № 404/2656/21, провадження № 1-кс/404/855/21, з приводу зобов`язання посадових осіб Кропивницького РУП ГУНП внести відомості до ЄРДР за заявою [PERSON] від 15.12.2020 про те, що 21.07.2020 по [ADDRESS] , невстановлена особа могла незаконно заволодіти зерном пшениці в розмірі 1100 кг, що належало [PERSON] (а.с. 21-21а). Згідно повідомлення Кропивницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області № 11027/117-20 від 28.12.2020 та довідки, звернення [PERSON] зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 65085 та встановлено, що викладені факти регулюються нормами цивільного законодавства, спірні питання по яким регулюються в судовому порядку та в компетенцію Національної поліції не входять, що в свою чергу виключає початок кримінального провадження (а.с. 5-6). Доказів підтвердження сплати боргу матеріали справи не містять та відповідачем до суду не надавались. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 частини 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини 1 статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Грошове зобов`язання - це зобов`язання по сплаті певної грошової суми, яке повинно припинятися шляхом його належного виконання. Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Таким чином, між сторонами був укладений договір - угода, за якими відповідач отримала від позивача пшеницю та мала до кінця 2020 року сплатити позивачу 5590,00 грн. Позивач передав пшеницю відповідачу. Відповідач у встановлений у договорі строк не сплатила суму коштів за придбаний товар, чим порушила зобов`язання. Доказів на спростування тверджень позивача суду не надано. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли договірні зобов`язання, які відповідач належним чином не виконала. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за невиконання умов договору становить 5590,00 грн., а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, необхідно стягнути з відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved