Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку згідно державного акта серії КР № 060785 від 26.12.2005 року кадастровий номер 3520582500:02:000:0104, що площею 3.39 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, після смерті [PERSON], яка померла 29.03.209 року. Представник позивача за довіреністю, посилається на те, що оскільки позивач проживав та вів спільне господарство з [PERSON]., а тому в порядку ст. 1268 ЦК України, є такими що спадщину прийняв. Але через втрату правовстановлюючого документу не має можливості отримати свідоцтва про право власності на спадкове майно , а тому вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не зявився, надав суду заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи у його відсутність (а.с. 25). Представник відповідача - Голиківської сільської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав (а.с. 24). У відповідності зі ст. 169 ЦПК, неявка в судове засідання, належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи, якщо вони надали суду заяви про підтримання, визнання позовних вимог та клопочуть про розгляд справи у їх відсутність, не перешкоджає розгляду справи. Суд перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. З свідоцтва про смерть, серії I-ОЛ № 148212, виданого 13.03.2012 року, вбачається, що [PERSON], померла 29.03.2009 року.(а.с.7). Згідно заповіту від 14.12.2007 року, Голиківською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області, зареєстрованому в реєстрі за № 95 [PERSON] зробила розпорядження - усе її майно заповіла [PERSON] (а.с. 6). Згідно копії Державного акту на право на власності на земельну ділянку серії КР № 060785, кадастровий номер 3520582500:02:000:0104, [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,39 га, розташована на території Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, яка згідно з уточненим розрахунком нормативної грошової оцінки земельної ділянки, станом на 01.01.2017 року становить 112646.00 грн. (а.с.8, 17). Згідно постанови в.о. завідувача Олександрівської районної державної нотаріальної контори [PERSON], позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 9). Згідно оголошення в газеті «Вперед» (а.с.10), вбачається, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Голиківської сільської ради серії КР №060785, виданий розпорядженням голови Олександрівської РДА від 18.05.2005 року №211-р на ім»я [PERSON], вважати недійсним. Згідно довідки Голиківської сільської ради Олександрівського району №272 від 19.04.2016 року, вбачається, що разом з [PERSON], 25.09.1930 року проживав та був зареєстрований [PERSON], [INFO]. Голиківською сільською радою був посвідчений заповіт від імені померлої [PERSON]за реєстром №95 від 14.12.2007 року (а.с.11). Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб. Таким чином в суді було встановлено, що спадкодавець мала на праві приватної власності земельну ділянку, позивач згідно заповіту має право отримати спадщину, а тому його вимоги базуються на законі і підлягають задоволенню.

Outcome: approved