Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горая О.С. від 05.10.2020 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Аланд» грошових коштів у сумі 67659 грн. 40 коп. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С. видано виконавчий напис р.№62848 про стягнення з нього за кредитним договором 015-Z/016395 від 20.08.2012 на користь ТОВ «ФК «Аланд» грошових\~коштів за\~ період\~з 11.08.2020\~по 17.08.2020\~в розмірі\~67159,40\~грн.,\~ в\~тому числі:\~прострочена заборгованості\~за сумою\~кредиту \~67159,40\~грн.,\~витрати пов`язані\~із вчиненням\~виконавчого напису\~-\~500\~грн.\~В подальшому\~01\~лютого 2021\~року приватним\~виконавцем Мельником\~Ю.А.\~винесена постанова\~про відкриття\~виконавчого провадження.\~Позивач вважає\~вказаний виконавчий\~напис нотаріуса\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~оскільки сума\~ заборгованості,\~зазначена банком\~у зверненні\~до нотаріусу,\~не є\~безспірною.\~Також,\~нотаріус видав\~виконавчий напис\~при тому,\~що банк\~не направив\~боржнику письмову\~вимогу щодо\~усунення порушень\~за кредитною\~угодою,\~не дотримавшись\~при цьому\~передбаченого \~30-денного\~строку,\~а за\~адресою вказаною\~у виконавчому\~написі нотаріуса\~він ніколи\~не мешкав. Нотаріус не міг вчинити нотаріальний напис без наявності оригіналу кредитного договору між ним та стягувачем та не з`ясувавши безспірність вимог щодо заборгованості, оскільки пропущений строк позовної давності. Ухвалою суду від 13.05.2021 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням\~\~(викликом) сторін та відзиву на позовну заяву. Третім сторонам роз`яснено надати свої пояснення на підтримку або заперечення позову. Ухвала про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками були направлені відповідачу, які ним отримані. Відповідач та треті особи у встановлений судом строк на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву та пояснень на підтримку або заперечення на позовну заяву не надали. У відповідності до\~ст. 274 ЦПК України\~у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С. видано виконавчий напис р.№62848, за яким останній\~пропонує звернути\~стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 015-Z/016395 від 20.08.2012 укладеним ним із ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» підставі Договору відступлення прав вимоги від 07.02.2018, правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія Аланд» на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 грошових коштів\~за \~період з\~11.08.2020\~по 17.08.2020\~в розмірі\~67159,40\~грн.,\~ в\~тому числі:\~прострочена заборгованості\~за сумою\~кредиту \~67159,40\~грн.,\~витрати пов`язані\~із вчиненням\~виконавчого напису\~-\~500\~грн.\~ 01 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Відповідно\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що виконавчий напис, виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4\~ст. 254 КАС України\~(в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 05.10.2020 були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172\~для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 05.10.2020 була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~строків, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 12 та ст. 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Також, на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. та 454 грн.

Outcome: approved