Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що між позивачем та відповідачем 02 вересня 2011 року укладений договір № BLАЖГА00069395, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. на задоволення поточних потреб зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік та терміном погашення кредиту не пізніше 02 вересня 2014 року. Відповідачем порушено зобовязання за кредитним договором строки сплати процентів за користування кредитом та повернення кредиту згідно графіку, встановленого в додатку № 1 до кредитного договору. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 08 серпня 2015 року в сумі 43176,15грн., з яких: по поверненню кредиту 6770,87грн., по сплаті відсотків 1496,05грн., по сплаті комісії 3168,30грн., штраф за несвоєчасне виконання зобовязань 31740,93грн.. В судове засідання позивач представника не направив. Повідомлений. До суду надіслано заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника. В разі неявки відповідача не заперечує на вирішенні справи заочно. Відповідач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. В заяві зазначено про визнання позовних вимог частково без нарахованих штрафних санкцій. Просить сплату заборгованості розстрочити на три роки. До заяви додано довідки про отримані доходи за 2014 рік та за січень вересень 2015 року. Відповідачем направлено до суду письмові заперечення, в яких також просить в задоволенні позову в частині нарахування штрафних санкцій відмовити. Зазначено, що дійсно між банком та нею укладено кредитний договір. Станом на 31 жовтня 2014 року нею сплачено за договором 13594 гривні 71 копійка. В звязку зі складним фінансовим станом (низька заробітна плата, навчання двох дітей) вона постійно була на телефонному звязку зі співробітниками банку, пояснювала причину тимчасової неможливості сплачувати щомісячні платежі у повному обсязі. При цьому їй дзвонили та фіксували дату та суму до сплати. Вказує, що неодноразово просила зменшити щомісячні платежі шляхом розстрочення та які для цього потрібні документи, зверталася з письмовою заявою. Вважає, що банком нараховано значно більшу суму заборгованості, ніж та, що залишилася до сплати. Письмової вимоги від банку вона не отримувала. Аналізуючи надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 629, 1054 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обовязковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 02 вересня 2011 року укладений договір № BLАЖГА00069395, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. на задоволення поточних потреб зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік та терміном погашення кредиту не пізніше 02 вересня 2014 року. Згідно п. 1.6 Загальної частини договору за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом, розмір якої зазначається в п. 4 Спеціальної частини договору. Пунктом 4 Спеціальної частини договору встановлено, що комісія за управління кредитом складає 1,75% від суми кредиту. Відповідно до п. 4.2. Загальної частини договору у випадку невиконання позичальником обовязку, передбаченого п. 3.3.3. Загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф в розмірі, зазначеному у п. 8 Спеціальної частини договору. Пунктом 8 Спеціальної частини договору визначено, що штраф, передбачений п. 4.2. Загальної частини договору становить 25 % від суми кредиту. Згідно п. 4.3. Загальної частини договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань , строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 Спеціальної частини договору. Пунктом 9 Спеціальної частини договору визначено, що пеня, передбачена п. 4.3. Загальної частини договору становить 0,50%, яка нараховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 08 серпня 2015 року відображено заборгованість: кредит 6770,87 грн., відсотки 1496,05 грн., комісія за РО 3168,30 грн., плата за пропуск платежів 31740,93 грн.. Суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, в звязку з чим виникла заборгованість. Виходячи з наданих доказів суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено заборгованість за сумою наданого кредиту та відсотків за користування кредитом, всього 8266,92грн. (6770,87 + 1496,05 = 8266,92), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доказів в підтвердження обставини існування заборгованості за комісією за РО в розмірі 3168,30 грн. позивачем не надано. Умовами договору такий вид платежу, як «комісія за РО», не передбачений. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім цього, позивачем не надано доказів в підтвердження обставини існування заборгованості за пропуск платежів в розмірі 31740,93 грн.. Умовами договору такий вид платежу, як «плата за пропуск платежів», не передбачений. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитом та заборгованість по процентам за користування кредитом. Судовий збір, від сплати якого звільнений позивач, підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 243,60грн.. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно довідки про заробітну плату від 21 жовтня 2015 року № 13340/10/05-035 середня заробітна плата [PERSON] з квітня 2015 року по вересень 2015 року становить 4428,31 грн. (5238,44 + 3678,70 + 4074,77 + 4277,88 + 4473,25 + 4826,83 = 26569,87 : 6 = 4428,31). Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає можливим розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців рівними платежами по 688 гривень 91 копійки щомісяця з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial