Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив постановити рішення, яким визнати його батьком дитини, [PERSON] , [INFO] , уродженця села Мишин, Коломийського району, Івано-Франківської області, якого народила [PERSON] , виключити з актового запису про народження дитини відомості про батька - [PERSON] , [INFO] України та внести в актовий запис № 95, складений 09 жовтня 2019 року Коломийським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про народження [PERSON] , який народився [INFO] , відомості позивача, як про батька, змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Свої вимоги мотивував тим, що відповідачі зареєстрували шлюб в 2004 році. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя у відповідачів не склалося і в 2016 році [PERSON] переїхав проживати окремо до батьків і з того часу вони фактично припинили, шлюбні відносини. З грудня 2018 року позивач почав зустрічатися з відповідачкою. В березні 2019 року [PERSON] повідомила, що вагітна. Оскільки відповідач не є батьком ще ненародженої дитини, вона подала до суду позов про розірвання шлюбу з її чоловіком, [PERSON] , який рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08 серпня 2019 року було розірвано. За час спільного з відповідачкою проживання у них [INFO] народився син. З метою реєстрації народження дитини в органах РАЦС роз`яснили, що для того, щоб його записали батьком дитини, потрібна нотаріально завірена заява відповідача, однак останній перебуває за кордоном. 12 листопада 2019 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою і після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позові вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився,подав до суду письмове клопотання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи,письмові клопотання позивача та відповідачів, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В 2004 році відповідачі, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя у відповідачів не склалося і в 2016 році відповідач [PERSON] переїхав проживати окремо до батьків і з того часу вони фактично припинили шлюбні відносини. Позивач з відповідачкою були знайомі з 2017 року, оскільки разом працювали. З грудня 2018 року почали зустрічатися, а березні 2019 року [PERSON] повідомила, що вагітна. Оскільки відповідач не є батьком ще ненародженої дитини, відповідачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 08 серпня 2019 року шлюб між відповідачами було розірвано (а.с. 8). За час спільного з відповідачкою проживання у них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Звернувшись в органи РАЦС з метою реєстрації народження дитини, позивачу та відповідачці роз`яснили, що для того, щоб позивача записали батьком дитини, потрібна нотаріально завірена заява [PERSON] , про те, що він не заперечує, оскільки на момент зачаття дитини вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Однак надати таку заяву неможливо, оскільки останній перебуває за кордоном. 12 листопада 2019 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 175. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається зі ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що посвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За приписами ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. за № 3 зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу, як батька з актового запису про народження дитини. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011р. № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.012011р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актовий запис цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст. ст. 126, 127 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Крім цього, відповідно до ч. 1,3 ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно ч. 1 ст. 147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька. Як вбачається з матеріалів справи та письмової заяви відповідача [PERSON] , він визнає позовні вимоги,а дані ,викладені в позовних вимогах по факту відповідають дійсності, він не був і не є батьком дитини,народженої в стосунках між [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин суд приходить до висновку,що позовні вимоги є підставні та підлягають до задоволення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту, позов є законним та для його задоволення є всі законні підстави. На підставі наведеного, відповідно до ст.126, 128, 130, 134, 135 СК України,

Outcome: approved