Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 30.05.2013 року між АКБ «Правекс-Банк» правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 609RNCA131500001, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 103 900,00 гривень зі сплатою 17 % річних з кінцевим строком погашення 30.05.2018 року. Відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, тому за ним утворилася заборгованість, яка станом на 26.10.2016 року становить 136 537,75 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 84 167,22 грн., заборгованості за відсотками - 29 349,35 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 13 985,43 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 9 035,75 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами. Згідно договору поруки №609RNCA131500001 від 30.05.2013 року поручителем є відповідачка [PERSON], яка за порушення обов'язків за договором поруки несе солідарну відповідальність разом з [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача не був присутнім, направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про час та день слухання справи були повідомлені через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 23.08.2017 року № 157(6026), відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України відповідачі вважаються повідомленими про час і місце слухання справи з часу опублікування оголошення. З заявами про слухання справи у їх відсутності до суду не зверталися. У відповідності із ст. 225 ЦПК України суд визначив заочно розглянути справу у відсутності відповідачів. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позову з наступних підстав. Згідно до ст. 10,11 ,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.. 509. ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі з договорів. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи встановлено, що 30.05.2013 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 609RNCA131500001, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 103 900,00 гривень зі сплатою 17 % річних з кінцевим строком погашення 30.05.2018 року. Згідно п.1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику терміном з 30.05.2013 року до 30.05.2018 року. Згідно п. 1.3 кредитного договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом з розрахунку 17 % річних. Згідно договору поруки №609RNCA131500001 від 30.05.2013 року поручителем є відповідачка [PERSON], яка за порушення обов'язків за договором поруки несе солідарну відповідальність разом з [PERSON]. Згідно п. 1.1 та п.2.1 договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором нести солідарну майнову відповідальність за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальниказа кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього. Поручитель зобов'язується у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором виконати за нього зобов'язання перед кредитором на умовах, у порядку та у строки, встановлені кредитним договором. Відповідно до ст.. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Згідно наданого банком розрахунку, відповідач отримав кредит в сумі 103 900,00 грн., але умови договору, укладеного між сторонами згідно ст.1055 ЦК України, відповідач не виконував належним чином, з порушенням строків погашення заборгованості, у зв'язку із чим станом на 26.10.2016 року заборгованість становить 136 537,75 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 84 167,22 грн., заборгованості за відсотками - 29 349,35 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 13 985,43 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 9 035,75 грн. Законом України № 1669-У11 від 2.09.2014року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення АТО забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції Роз'яснення по реалізації норми про заборону нарахування пені та штрафів по кредитам згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» надав Нацбанк в телеграмі №18-112 / 64483, де в своєму роз'ясненні підкреслює, що реалізація прав осіб, передбачених статтею 2 Закону, не потребує отримання банком любих інших документів, в тому числі сертифікатів про форс-мажорні обставини торгово-промислової палати. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Отже, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги статі 2 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.02.2017 року по справі № 233/651/15-ц, від 13 березня 2017 року у справі № 6-2879цс16., від 15.05.2017 року по справі № 417/1799/16-ц Тобто, зазначені нарахування забороняються із 14 квітня 2014 року, а суми, що були нараховані до 14 квітня 2014 року підлягають стягненню. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачі зареєстровані та проживають в населеному пункті с. Дзержинський, м. Ровеньки, Луганської області,який відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, до серпня 2014 року сплачували кредит, суд вважає за необхідне, відповідно до розрахунку погашення боргу, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 113 516,57 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 84 167,22 грн., заборгованості за відсотками - 29 349,35 грн. На підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року,.не підлягає стягненню пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 13 985,43 грн., пеяі за несвоєчасне повернення відсотків - 9 035,75 грн., які нараховані з серпня 2014 року. На підставі ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуждаються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. В зв'язку з цим з урахуванням положень ст.. 88 ЦПК України підлягають також частковому задоволенню і вимоги про стягнення судового збору, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви пропорційно задоволеній частині позовних вимог, тобто підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 702,75 грн., тобто по 851,37 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved