Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 14.07.2010 року був укладений кредитний договір б/н, згідно якому відповідач отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. При цьому клієнт надав свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку і клієнт дав право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідачка свої зобов'язання по поверненню кредиту за вказаним кредитним договором належним чином не виконувала, тому за нею утворилася заборгованість, яка станом на 30.04.2017 року становить 71 894,32 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 7 395,94 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 57 498,65 грн., заборгованості за пенею та комісіями - 3 100,00 грн. а також штрафи, передбачені п.2.1.1.7.6 Умов та Правил, які складаються з фіксованої частини в сумі 500 грн. та процентної складової в сумі 3 399,73 грн., яку просить позивач стягнути з відповідача разом з судовими витратами. В судовому засіданні представник позивача не був присутнім, направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про час та день слухання справи була повідомлена за допомогою SMS-повідомлення, про що в матеріалах справи є довідка про її отримання, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Просить застосувати мораторій на штрафні санкції. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо необхідності часткового задоволення позову з наступних підстав. Згідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі з договорів. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи встановлено,що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 14.07.2010 року був укладений кредитний договір б/н, згідно якому відповідач отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. При цьому клієнт надав свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку і клієнт дав право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Згідно наданого банком розрахунку, відповідачка отримала кредит в сумі 8 000,00 грн. шляхом зняття грошей з платіжної картки, але умови договору, укладеного між сторонами згідно ст.1055 ЦК України, відповідачка не виконувала належним чином, з порушенням строків погашення заборгованості, у зв'язку із чим станом на 30.04.2017 року становить 71 894,32 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 7 395,94 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 57 498,65 грн., заборгованості за пенею та комісіями - 3 100,00 грн. а також штрафи, передбачені п.2.1.1.7.6 Умов та Правил, які складаються з фіксованої частини в сумі 500 грн. та процентної складової в сумі 3 399,73 грн. Законом України № 1669-У11 від 2.09.2014року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення АТО забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції Роз'яснення по реалізації норми про заборону нарахування пені та штрафів по кредитам згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» надав Нацбанк в телеграмі №18-112 / 64483, де в своєму роз'ясненні підкреслює, що реалізація прав осіб, передбачених статтею 2 Закону, не потребує отримання банком любих інших документів, в тому числі сертифікатів про форс-мажорні обставини торгово-промислової палати. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Отже, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги статі 2 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.02.2017 року по справі № 233/651/15-ц, від 13 березня 2017 року у справі № 6-2879цс16., від 15.05.2017 року по справі № 417/1799/16-ц Тобто, зазначені нарахування забороняються із 14 квітня 2014 року, а суми, що були нараховані до 14 квітня 2014 року підлягають стягненню. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачка зареєстрована та проживає в населеному пункті [ADDRESS], який відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, до 25 липня 2014 року сплачувала кредит, суд вважає за необхідне, відповідно до розрахунку погашення боргу, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 64 894,59 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 7 395,94 грн., заборгованості за відсотками - 57 498,65 грн. На підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, не підлягає стягненню заборгованості за пенею та комісіями - 3 100,00 грн. а також штрафи, передбачені п.2.1.1.7.6 Умов та Правил, які складаються з фіксованої частини в сумі 500 грн. та процентної складової в сумі 3 399,73 грн., які нараховані з липня 2014 року. На підставі ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуждаються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. В зв'язку з цим з урахуванням положень ст.. 88 ЦПК України підлягають також частковому задоволенню і вимоги про стягнення судового збору, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви пропорційно задоволеній частині позовних вимог, тобто підлягає стягненню судовий збір у розмірі 973,42 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial