Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Бичева Любарського району Житомирської області, право на завершення приватизації земельної ділянки розміром 0,70 га. для ведення особистого селянського господарства та отриманні свідоцтва про право власності на земельну ділянку в с. Бичева Житомирського району Житомирської області, розташовану на території Великоволицького старостинського округу Любарської селищної ради в с. Бичева, на яку померла [PERSON] мала право відповідно до рішення сесії Любарської селищної ради № 773 від 29 серпня 2019 року. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] в с.Бичева, Любарського району Житомирської області у віці 94 роки померла його мати [PERSON] . За час свого життя [PERSON] отримала у приватну власність на підставі рішення Бичівської сільської ради №34 від 30 квітня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам сільської ради згідно поданих заяв» земельну ділянку загальною площею 0,70 га. для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Бичева Любарського району Житомирської області. Вищезазначеною земельною ділянкою [PERSON] користувалася за наявності права на її користування у відповідності до рішення даної ради. Позивач являється єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом. До складу спадкового майна входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства яка розташована в с. Бичева Любарського району Житомирської області загальною площею 0,70 га. Однак, за час свого життя, померла [PERSON] не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості прийняти спадщину. Прийняти спадщину на земельну ділянку розміром 0,70 га. для ОСГ не являється можливим через відсутність правоустановчих документів на земельну ділянку, що стверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії №197/02-31 від 24.06.2021. [PERSON] за життя розпочата, але не завершена процедура приватизації вказаної земельної ділянки, що підтверджується рішенням сесії Любарської селищної ради №773 від 29.08.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах населеного пункту селищної ради, а також витягом з проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] , розроблений Товариством з обмеженою відповідальністю «Терра Полісся». [PERSON] звернувся до Любарської селищної ради з клопотанням про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,70 га., для ведення особистого селянського господарства на території Великоволицького старостинського округу, однак отримав відмову, яка мотивована смертю [PERSON] . На підставі викладеного, у позивача, як у спадкоємця, виникло право на спадщину після смерті матері [PERSON] , що складається із права на завершення приватизації земельної ділянки та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явились. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. Представник Любарської селищної ради у підготовче засідання не з`явився. Згідно наданого селищним головою відзиву вбачається, що Любарська селищна рада позов визнає та справу просить розглядати за відсутності її представника. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Статтями\~15\~та\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. [INFO] народився [PERSON] , актовий запис № 21, свідоцтво серії [NUMBER] . Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с.Бичева Любарського району Житомирської області, актовий запис №220, свідоцтво серії [NUMBER] . Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Бичівської сільської ради Любарського району Житомирської області 05 грудня 2008 року, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті все своє майно заповіла синові [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] . Згідно довідки Бичівського старостинського округу Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області № 326 від 04.07.2019, [PERSON] , [INFO] , рішенням № 34 від 30.04.1996 надана земельна ділянка для ведення ОСГ площею 0,70 га. Рішенням № 773 XX сесії VIII скликання Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області від 29 серпня 2019 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах с. Бичева Любарського району Житомирської області для ведення особистого селянського господарства розміром 0,70 га. 24 червня 2021 року [PERSON] звернувся до Голови Любарської селищної ради Житомирської області із клопотанням в порядку ст.1218, 1220, 1222, 1225 ЦК України, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] загальною площею 0,7000 га., для ведення особистого селянського господарства на території с. Бичева, Житомирського району, Житомирської області. Листом Голови\~Любарської селищної\~ради Житомирської\~області №\~1489\~від 07\~липня 2021\~року [PERSON] \~повідомлено,\~що за результатами розгляду поданого ним клопотання встановлено, що проект відведення виготовлено на ім`я [PERSON] , яка померла «свідоцтво про смерть від 15 жовтня 2020 року». Таким чином, законні підстави для прийняття рішення щодо затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,70 га., для ведення особистого селянського господарства відсутні. Постановою державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Поліщук А.І. № 197/02-31 від 24.06.2021 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,70 га., що розташована в с. Бичева Любарського району Житомирської області по смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно спадкодавця. Відомості про наявність інших спадкоємців в спадковій справі відсутні. Таким чином, судом встановлено, що отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку позивач не в змозі, так як спадкодавець за життя не встигла отримати правовстановлюючого документа на дану земельну ділянку. Відповідно до положень\~ст. 1216 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з пунктом «г» ч.1\~ст. 81 Земельного кодексу України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» ч. 3\~ст. 152 ЗК України\~передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями\~ЗК України\~встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до\~ст. 1216 ЦК\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1\~розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що за життя [PERSON] розпочала приватизацію спірної земельної ділянки, однак не встигла завершити процедуру її приватизації. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця, то вважається, що позивач набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали покійній на підставі ст. 1216 та 1218\~ЦК України. Таким чином, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочала за життя у встановленому законом порядку та не завершила у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов висновку про те, що наявні правові підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом права на завершення приватизації спірної земельної ділянки. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved