Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати колишню дружину [PERSON] не чинити перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з їх сином [PERSON], та встановити способи його участі у вихованні дитини. Свій позов обґрунтовує тим, що з квітня 2012 року разом з відповідачкою та їх спільною дитиною не проживає, шлюбні відносини сторін фактично припинилися. Після розірвання шлюбу з червня 2013 року відповідачка разом із дитиною змінила місце проживання, і починаючи з 05.10.2013 року повністю обмежила його від спілкування з сином. Неодноразові спроби щодо спілкування та участі у вихованні дитини виявилися марними, оскільки відповідачка не йде на компроміс у визначенні побачень з дитиною та чинить [PERSON] перешкоди у його спілкуванні з сином, чим порушуються його права як батька, а також призводить до порушення інтересів дитини. Він спроможний і має бажання приймати участь в житті свого сина [PERSON], спілкуватися з ним, приймати участь в його навчанні, вихованні, ходити з ним в дитячі розвиваючі заклади. Матеріально забезпечений, проживає в квартирі, де створені умови для проживання (перебування) малолітнього сина. Вважає, що запропонований ним графік побачень відповідатиме віку дитини, звиканню до нього і встановленню між ними тісного психологічного зв'язку, а саме: кожний четвер з 13-00 год. до 17-00 год. забирати дитину для спілкування та виховання без присутності матері дитини; у вівторок та середу з 10-00 год. до 13-00 год. за місцем проживання чи тимчасового перебування сина; в день побачень з сином, у разі відвідування освітнього закладу для дітей дошкільного віку - забирати сина з дому/освітнього закладу особисто; на випадок хвороби сина, перебувати разом із сином; побачення та спілкування і з сином у день його народження; кожну п'ятницю з можливістю забирати сина додому для спілкування. Позивач в судовому засіданні уточнив свої вимоги, з урахуванням психологічного стану та ставлення малолітнього [PERSON] до батька, беручи до уваги висновок психоемоційного обстеження дитини від 20.01.2015 року Міського центру дитини Служби у справах дітей Київської міської державної адміністрації та висновку органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.02.2015 року просив визначити способи участі його як батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином таким чином, щоб бачитись кожний тиждень не рідше трьох годин без врахування часу на дорогу, забирати сина з освітнього закладу особисто, на випадок хвороби мати можливість прийти додому та переконатись у стані його здоров»я, бачитись у день його народження, та після досягнення дитиною п»ятирічного віку забирати сина до себе додому та проводити рівну з матір'ю кількість днів під час канікул. Просив зобов'язати відповідачку не чинити перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що через два місяці після народження [PERSON] позивач самостійно виявив бажання піти з сім'ї, змінив місце проживання. Вона неодноразово зверталась до позивача щодо необхідності відвідування дитини, участі у її вихованні. Проте, [PERSON] не займався вихованням та доглядом своєї дитини, не виконував обов'язки по піклуванню про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не створював належні умови для її розвитку. З грудня 2013 року до літа 2014 року [PERSON] взагалі не цікавився фізичним станом та здоров'я дитини. Подала зустрічний позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Під час розгляду справи позивачем було запропоновано інший порядок участі у вихованні дитини, сторонами досягнуто домовленості в частині деяких пунктів запропонованого графіку. Після чого представником відповідачки надано заяву про залишення зустрічного позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] без розгляду. Представник відповідачки [PERSON] не заперечував проти задоволення позову з урахуванням уточнень відносно зустрічей позивача з сином [PERSON] та досягнутого компромісу в судовому засіданні, просив при цьому врахувати стан здоров»я відповідачки, оскільки вона після укладання другого шлюбу з іншим чоловіком має ще одну малолітню дитину, 2014 року народження, і на даний час вагітна. Після досягненням дитиною п'яти років і до чотирнадцятирічного віку не заперечував проти встановлення графіку зустрічей: не рідше 2-х разів на місяць без присутності матері [PERSON], але за попередньою домовленістю з нею. Представник Служби у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Бойко М.В. проти задоволення позову не заперечувала з урахуванням досягнутого між сторонами компромісу та наданого суду висновку органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві адміністрації №106-1054 від 05.02.2015 року, згідно якого до виповнення дитиною п'яти років батько проводитиме час з сином безперешкодно за домовленістю та в присутності матері. Прокурор прокуратури Подільського району м. Києва Іванова О.П. не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши сторони, представника Служби у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.08.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 11.08.2007 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №890 (а.с. 7). Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.02.2012 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №321 (а.с. 6). Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 11.06.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 5). З квітня 2012 року сторони припинили спільне проживання та сімейно-шлюбні відносини, окремо ведуть господарство, спільна дитина сторін на даний час проживає з матір'ю. Проте, між сторонами існує спір щодо участі батька у вихованні малолітнього [PERSON], [INFO]. Частиною 3 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкуванні між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Положеннями ст. 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного завідуючим сектором та головним спеціалістом Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, за адресою: [ADDRESS], [PERSON] орендує одну кімнату в квартирі відповідно до договору оренди кімнати від 01.11.2014 року, у разі відвідування дитини створені умови для відпочинку та ігор. Санітарний стан житла відповідає нормі (а.с. 89). Згідно висновку органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 05.02.2015 року №106-1054, Подільська районна в м. Києві державна адміністрація вважає за доцільне встановити гр. [PERSON] час спілкування зі своїм малолітнім сином [PERSON], 2012 р.н., протягом місяця батько та син спілкуватимуться на території Подільського районного в м. Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, в подальшому до виповнення дитиною п'яти років батько проводитиме час з сином безперешкодно за домовленістю та у присутності матері (а.с. 88). Під час розгляду справи представник органу опіки та піклування уточнила наданий висновок в тій частині, що не завжди є змога забезпечити спілкування на території центру соціальних служб, оскільки не завжди співпадатимуть встановлені за домовленістю сторін години для спілкування з дитиною з годинами робочого часу центру. Тому вважає доцільним в інтересах дитини часи та місце побачень визначити, враховуючи інтереси дитини. З висновку психоемоційного обстеження дитини від 20.01.2015 року №003, виданого Міським центром дитини Служби у справах дітей Київської міської державної адміністрації вбачається, що у [PERSON] сформована емоційна прихильність до матері та до вітчима [PERSON], який приймає активну участь в житті та вихованні дитини. Батько [PERSON] після розлучення проживає окремо, тому прихильність у дитини по відношенню до нього не сформована (а.с. 92). Тому суд, визначаючи способи участі у вихованні позивачем його малолітнього сина, враховує інтереси дитини, а не інтереси кожного з батьків, як це передбачено частиною 2 ст. 155 СК України , що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Тому спілкування до п»тирічного віку дитини повинно проходити в присутності матері не раз на тиждень, як просив позивач, а не рідше 2-х разів на місяць, оскільки дитині необхідно поступовий час для звикання до позивача як до батька. Крім того, суд вважає недоцільним забирати дитину з дошкільного закладу особисто позивачем лише тому, що він сплачує за навчання сина в освітньому закладі. [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад №89, який має регламентований режим дня, а тому, побачення [PERSON] з позивачем - кожний четвер з 13-00 год. до 17-00 год., у вівторок та середу з 10-00 до 13-00 год., як хотів позивач, з об'єктивних причин неможливі. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У зв'язку з вищевикладеним, оцінюючи в сукупності надані докази, з урахуванням наданих суду пояснень сторін та досягнутого між ними в судовому засіданні компромісу , з огляду на малолітній вік дитини, напружені взаємовідносини між позивачем та відповідачкою, факт постійного проживання дитини з матір'ю, прихильність дитини до вітчима, стан здоров'я , а також беручи до уваги висновок органу опіки та піклування від 05.02.2015 року №106-1054, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] з сином [PERSON] (до досягнення дитиною 5-річного віку): - не рідше 2 разів на місяць протягом від 2-х до 5-ти годин (включаючи можливість відвідування дитячого закладу) за попередньою домовленістю з [PERSON] та в її присутності; - в разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, перенести зустріч на іншу узгоджену з [PERSON] дату; Визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] з сином [PERSON] (після досягнення дитиною 5-річного віку і до досягнення дитиною 14 років): - не рідше 2-х разів на місяць без присутності матері [PERSON], але за попередньою домовленістю з нею; - двічі на рік під час зимових канікул (не менше 5-ти календарних днів) та під час літніх канікул (не менше 20 календарних днів). Зобов»язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у спілкуванні з сином у день його народження - 10 лютого щорічно. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд залишає заяву без розгляду зустрічну заяву про позбавлення [PERSON] батьківських прав.

Outcome: partial