Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 70 522 грн. 10 коп. боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 вересня 2011 року між ним та відповідачем [PERSON] була укладена угода про наміри, відповідно до якої остання мала намір продати квартиру [ADDRESS], а він мав намір придбати нерухомість за 13 тис. дол. США, що було еквівалентно сумі 103 610 грн. На виконання вказаної угоди він передав відповідачці 7 тис. дол. США, що було еквівалентно 55 790 грн. і ця сума вважалась завдатком. Відповідачка свої зобов'язання не виконала і тому 02 вересня 2013 року вони письмово домовилися про повернення суми завдатку до 01 червня 2014 року, але відповідачка повернула лише 1 500 доларів США, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом про стягнення боргу у сумі 70 522 грн. 10 коп. В судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити, причини неявки в судове засідання відповідача суду не повідомлені. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08 вересня 2011 року між сторонами у письмовій формі було укладено угоду про наміри, відповідно до якої відповідачка мала намір продати квартиру [ADDRESS], а позивач мав намір придбати нерухомість за 13 тис. тис. доларів США, що було еквівалентно сумі 103 610 грн. Згідно вказаної угоди позивач передав відповідачці [PERSON] 7 тис. доларів США (за умовами угоди завдаток), що було еквівалентно 55 790 грн. (а. с. 4-5). 02 вересня 2013 року між сторонами було укладено угоду, відповідно до якої сторони погодили, що частину завдатку у сумі 4 500 доларів США [PERSON] поверне [PERSON] до 01 березня 2014 року трьома платежами, а у разі, якщо протягом цього строку грошові кошти не будуть повернуті, строк повернення збільшується до 9 місяців, а сума - до 5 500 доларів США (а. с. 5 зворот). У вересні та листопаді 2013 року відповідачка повернула позивачу 1 500 доларів США (а. с. 34). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 2 ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Істотними умовами новаційного правочину є: зазначення існуючого зобов'язання, яке підлягає новації, для можливості його ідентифікації (підстава виникнення, характер, предмет), умова про мету новації (припинення первісного зобов'язання і встановлення нового), а також визначення зобов'язання, що безпосередньо є новацією (його предмет, кількісні характеристики, істотні умови, тощо). З матеріалів справи вбачається, що при укладанні угоди 02 вересня 2013 року сторони узгодили повернення частини завдатку в розмірі 4 500 доларів США відповідно до угоди про наміри від 08 вересня 2011 року, що свідчить про те, що угода про наміри від 08 вересня 2011 року в частині визначення суми завдатку в розмірі 7 000 доларів США не втратила свою чинність. Згідно змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610 та 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи те, що відповідачкою зобов'язання відповідно до угоди від 02 вересня 2013 року щодо повернення частини завдатку в повному обсязі не виконані, повернуто лише частину завдатку в сумі 1 500 доларів США, виходячи з його розміру у 7 000 доларів США, при наявності боргу в сумі 5 500 доларів США, позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми еквівалентної зазначеному розміру заборгованості обґрунтований та підлягає задоволенню. Також з відповідачки на користь позивача належить стягнути 705 грн. 22 коп. у відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: approved