Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті 06 лютого 2015 року [PERSON], терміном в три місяці. В обґрунтування позову позивач покликається на те, що 06.02.2015 року у віці 92 роки помер його дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із: житлового будинку № 20 по вул. Шевченка в с. Зарічне Стрийського району Львівської області у складі: житловий будинок А-1, сарай Б, сарай В, сарай Г, сарай Д, убиральня Е, погріб Є, ворота №1, огорожа №2, ворота №3, огорожа №4, колонка питна №5, - що належав померлому на праві власності, зареєстрованому в реєстрі за №31577597; земельна ділянка площею 1,1129 гектарів (рілля), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Подорожненської сільської ради Стрийського району Львівської області, кадастровий номер: 4625385600:06:000:0078 та 4625385600:08:000:0041, які [PERSON] успадкував після смерті своєї дружини, [PERSON]І, яка померла 04 серпня 2011 року. За житгя дядько склав заповіт від 20 листопада 2000 року, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом він матиме право, заповів йому, [PERSON] 22 лютого 2018 року він звернувся до нотаріуса Стрийської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті, 06.02.2015 року, [PERSON] Однак йому було відмовлено у звязку з пропуском законодавчо встановленого строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позов підтримав та зазначив, що своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті, 06.02.2015 року, [PERSON], оскільки перебував на заробітках в Росії до 18.08.2017 року. Жодних документів, які б підтвердили факт перебування за кордоном у нього немає, він періодично за цей час приїжджав додому, однак заяви про прийняття спадщини не подавав, причину пояснити не зміг. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача, що не суперечить правовим приписам цивільно-процесуального закону, проти чого не заперечив і сам позивач. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач в січні 2015 року поїхав на роботу в Москву, через три місяці приїхав, а потім знову поїхав. Вони вдвох перебували на заробітках за кордоном. Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 06.02.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого виконавчим комітетом Подорожненської сільської ради Стрийського району Львівської області від 06.02.2015 року, актовий запис № 3 /а.с.8/. Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок № 20 по вул. Шевченко в с. Зарічне, Стрийського району, Львівської області, на підставі свідоцтва про право власності САЕ № 046037 від 23.09.2010 року, виданого Подорожненською сільською радою /а.с.9/. Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок № 20 по вул. Шевченко в с. Зарічне, Стрийського району, Львівської області загальною площею 42, 4 кв. м., житловою площею 16, 3 кв. .м., житловий будинок, А-1, сарай Б, сарай В, сарай Г, сарай Д, убиральня Е, погріб Є, ворота №1, огорожа №2, ворота №3, огорожа №4, колонка питна №5 на підставі рішення виконкому від 27.11.2009 року /а.с. 10/. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого Подорожненською сільською радою Стрийського району Львівської області від 08.08.2011 року, актовий запис № 18, [PERSON] померла 04.08.2011 року /а.с.11/. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 340216 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1, 1129 на території Подорожненської сільської ради /а.с. 12/. Відповідно до копії заповіту від 20.11.2000 року, [PERSON] все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом він матиме право, заповів [PERSON] /а.с.13/. Відповідно до листа Стрийської державної нотаріальної контори від 22.02.2018 року за вих. № 369/02-14 встановлено, що [PERSON] було відмовлено у прийнятті спадщини, у звязку пропуском строку у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини /а.с. 14/. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За змістом ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Так, позивач, посилається на те, що не зміг своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки тривалий час після смерті дядька перебував за межами України на роботі. В судовому засіданні з пояснень позивача та показань свідка [PERSON] встановлено, що позивач приїжджав з Росії, та періодично перебував вдома, однак з заявою про прийняття спадщини не звертався. Відповідно до Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Щодо вимоги позивача про надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, то в даному випадку, позивачем не було надано суду жодних доказів щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд вважає його доводи про перебування в Росії на роботі такими, що не підтверджені жодними доказами, і не можуть слугувати підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини, зважаючи на вищевикладене. Окрім того, Верховним судом України також наголошено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд не вбачає, передбачених ч. 3 ст. 1272 ЦК України підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини, тому позовні вимоги до задоволення не підлягають. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed