Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 341,73 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 24.09.2006 року він уклав з відповідачем кредитний договір і отримав 6470,00 грн. У зв'язку із виниклою заборгованістю, відповідач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, який винесено 11.06.2007 року. Згідно судового наказу з позивача стягнуто на користь банку заборгованість в сумі 8118,41 грн. з судовими витратами. Судовий наказ позивачем отримано 10.07.2007 року та виконано 19.07.2007 року у повному обсязі. Рішенням суду від 10.07.2014 року кредитний договір припинений. Між тим, відповідач 06.05.2015 року провів списання грошових коштів з поточного карткового рахунку позивача в сумі 341,73 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 24.09.2006 року. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.04.2015 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.06.2015 року, встановлено факт належного виконання позивачем кредитного договору, укладеного 24.09.2006 року, встановлено факт відсутності станом на 20.07.2007 року заборгованості у [PERSON], визнано дії відповідача щодо нарахування заборгованості за кредитним договором від 24.09.2006 року такими, що суперечать діючому законодавству України, визнано дії відповідача щодо списання грошових коштів з рахунку, відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк» на імя позивача такими, що суперечать діючому законодавству України, заборонено в подальшому відповідачу проводити списання грошових коштів позивача з будь-якого рахунку, відкритому у вказаній установі банку, зобовязано ПАТ КБ «Приватбанк» провести списання усіх безпідставно нарахованих сум за кредитною угодою та видати позивачу довідку про відсутність заборгованості станом на 20.07.2007 року. Проте 06.05.2015 року відповідачем списано з його рахунку грошові кошти в розмірі 341,73 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.09.2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено Кредитний договір № HAEHRK11320069, відповідно до умов якого банк видав позивачу кредит у сумі 6470,00 грн. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2014 року, яке набрало законної сили, Кредитний договір № HAEHRK11320069, укладений 24.09.2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», визнано припиненим з 19.07.2007 року. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20.08.2014 року, вищевказане рішення залишено без змін. Крім того, в грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ Приватбанк, в якому просив встановити факт належного виконання ним договору, укладеного 24.09.2006 р. між [PERSON] та ЗАТ ( ПАТ) «ПриватБанк» станом на 20.07.2007 року, факт відсутності станом на 20.07.2007 року заборгованості перед відповідачем за вказаним кредитним договором, визнати дії відповідача щодо нарахування заборгованості за кредитним договором після 20.07.2007 року такими, що суперечать діючому законодавству України, заборонити в подальшому відповідачу проводити списання грошових коштів позивача з будь-якого рахунку, відкритого у вказаній установі банку, в рахунок погашення заборгованості за кредитною угодою, зобовязати відповідача провести списання усіх безпідставно нарахованих сум за договором та видати позивачу довідку про відсутність заборгованості станом на 20.07.2007 року. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.04.2015 року позов задоволено в повному обсязі. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22.06.2015 року вказане рішення залишено без змін. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За таких обставин суд вважає доведеним факт припинення вказаного вище кредитного договору та відсутність у позивача заборгованості перед відповідачем. З довідки № 150615/796 від 15.06.2015 року, сформованої ПАТ КБ «Приватбанк», вбачається, що відповідачем 06.05.2015 року списано з рахунку позивача 341,73 грн. в рахунок автоматичного погашення простроченої заборгованості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За таких обставин, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача безпідставно списаних грошових коштів в розмірі 341,73 грн., в зв'язку з чим задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved