Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що [PERSON], який помер 22 липня 1974 року, та [PERSON], яка померла 27 липня 1992 року, були чоловіком та дружиною, встановити факт, що [PERSON], яка померла 27 липня 1992 року, була мамою [PERSON] та визнати за ним право власності на житловий будинок № 51 по вул. Довженка у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області, у порядку спадкування за законом після смерті матері. Свої вимоги мотивує тим, що 22 липня 1974 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на усе його майно, у тому числі і на частину житлового будинку № 15 по вул. Довженка у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області. Після його смерті усе його майно успадкувала його дружина, а мати позивача, [PERSON], як така, що вступила у володіння спадковим майном. Однак своїх садкових прав не оформила. 27 липня 1992 року померла його мати, після смерті якої відкрилася спадщина на усе її майно, у тому числі на частину житлового будинку, яку вона успадкувала після смерті чоловіка. Позивач як єдиний спадкоємець за законом після смерті матері звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, однак йому відмовлено у цьому через відсутність у нього правовстановлюючого документу на спадкове майно. Крім цього в актовому записі про смерть матері помилково зазначено її по батькові, як «Володимирівна», що створює труднощі позивачу для оформлення спадщини. Тому позивач звернувся до суду. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю. Просить позов задовольнити. Від представника відповідача, Ходрівської міської ради Жидачівського\~\~району Львівської області, до суду надійшла\~\~заява про\~слухання справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно положень\~ст.174 ЦПК України\~в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав, постановляє рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частина 1 статті 1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до положень ст. ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно довідки Стрийського міжрайонного БТІ № 2906 від 16 грудня 2016 року, право власності на житловий будинок № 15 по вул. Довженка у м.Ходорів Жидачівського району Львівської області, належить по ? частині житлового будинку за [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 30 червня 1954 року. Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 329420 від 23 липня 1974 року, [PERSON] помер 22 липня 1974 року у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області. Відповідно до п.4\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~Цивільний кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. у разі відкриття спадщини до 01.01.2004р. до відносин спадкування застосовується чинне на той час законодавство. Враховуючи час відкриття спадщини\~день смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 19 листопада 2003 року,\~до відносин спадкування позивачкою спадкового майна підлягає застосуванню чинний на той час\~ЦК УРСР. Згідно із вимогами ч.1\~ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. \~\~\~\~ За вимогами ст.ст.548,549 ЦК УРСР\~(1963р.) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.553 ЦК УРСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Згідно довідки Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області № 51 від 12 січня 2017 року, [PERSON] до дня смерті постійно був зареєстрований та проживав у [INFO], разом із своєю дружиною [PERSON]. Відтак [PERSON] є такою, що спадщину прийняла, вступила у володіння та управління майном. Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 314877 від 05 липня 2013 року, [PERSON] померла 27 липня 1992 року. Згідно довідки № 50 від 12 січня 2017 р., виданої виконкомом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала у [INFO], разом із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено та підтверджено документально той факт, що житловий будинок по вул. Довженка, 15, у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області належав [PERSON], однак оригінал правовстановлюючого документу на нього відсутній. Відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок позбавляє можливості позивача належним чином прийняти спадщину після смерті матері, зареєструвати її та отримати свідоцтво про право на спадщину. Крім цього, у документах, що підтверджують родинні звязки позивача із спадкодавцем, наявні розбіжності у написанні по батькові спадкодавця: в одних із зазначено її по батькові як «Владиславівна», у інших «Володимирівна». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення такого факту має для позивача юридичне значення, оскільки відсутність підтвердження родинності звязків із спадкодавцем позбавляє його можливості у належний спосіб прийняти спадщину після смерті матері та зареєструвати її. Оцінюючи докази в справі у їх\~\~сукупності, суд\~\~вважає, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, та таким, що прийняв спадщину, а відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нього не може бути перешкодою для оформлення його спадкових прав. Таким чином, суд вважає, що\~\~за позивачем\~\~слід\~\~визнати право власності на житловий будинок № 15, розташований по вул. Довжженка у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері. На\~\~підставі\~\~викладеного,

Outcome: approved