Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 08.10.2013 було розірвано. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, їх спільна дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем та знаходиться на повному його утриманні. Відповідач життям сина не цікавиться, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не виконує свої батьківські обовязки. Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ Заслухавши\~думку учасників\~підготовчого судового\~засідання,\~дослідивши матеріали\~справи,\~суд встановив,\~що сторони\~по справі\~[PERSON] та\~[PERSON]\~є батьками\~неповнолітньої дитини\~ [PERSON],\~[INFO],\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~останнього (а.с.5).\~18\~серпня 2010\~року рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області з позивача [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. В подальшому, 08 жовтня 2013 року рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано та їхнього спільного сина [PERSON], [INFO], залишено на виховання матері, визначивши його місце проживання разом з нею (а.с.6). Згідно копії паспорта відповідача [PERSON] вбачається, що 20 січня 2015 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, в результаті укладення якого відповідач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.8-9). Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 09 серпня 2018 року по цивільній справі № 272/493/18 було визначено місце проживання дитини [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Згідно довідки виданої Зарубинецькою сільською радою Андрушівського району Житомирської області від 03 січня 2018 року №14 вбачається, що разом з позивачем [PERSON] проживає та знаходиться на його утриманні син [PERSON], [INFO] (а.с.3). Вказані обставини визнані відповідачем, та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків та закріплюється в сімейному законодавстві. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов'язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. Згідно\~ст.181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно положень п.17\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~\~ Відповідно до ч.1, ч.2\~ ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1\~ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищезазначене, а також те, що відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Задовольняючи позов, суд у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів був звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved