Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем зареєстрував шлюб 24 червня 2009 року у виконкомі Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 20. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка з 2010 року постійно проживає разом з позивачем. Позивач вказує, що сімейні відносини не склалися по причині небажання знаходити спільну мову в сімейних відносинах, постійні сварки, що негативно впливали на стан здоров`я дитини та є перешкодою для подальшого існування сім`ї, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки сім`я фактично розпалась вже тривалий час і у низ з`явилась відчуженість, пропало почуття любові та поваги одне до одного. Вважає, що їхня сім`я зруйнувалася остаточно і зберегти її не можливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву (а. с. 16), згідно якої просить справу розглянути в її відсутність, підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач, будучи належними чином повідомленим про час та місце слухання справи (а. с. 15), в судове засідання не з'явився. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічним засобом. Суд, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони - позивач [PERSON], [INFO] (а. с. 3) та відповідач [PERSON], [INFO] (а. с. 5), одружені з 24 червня 2009 року, шлюб зареєстрований виконкомом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 20 (а. с. 5). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 6), яка з 2010 року постійно проживає разом з позивачем. Судом також встановлено, що сімейні відносини не склалися по причині небажання знаходити спільну мову в сімейних відносинах, постійні сварки, що негативно впливали на стан здоров`я дитини та є перешкодою для подальшого існування сім`ї, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки сім`я фактично розпалась вже тривалий час і у низ з`явилась відчуженість, пропало почуття любові та поваги одне до одного. Вважає, що їхня сім`я зруйнувалася остаточно і зберегти її не можливо, тому просить шлюб розірвати. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням викладеного і через небажання сторін примиритися, відсутності взаємної допомоги, втрати почуттів любові та поваги, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на матеріалах справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved