Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень починаючи від дня пред'явлення позову та до закінчення навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є батьком [PERSON] На даний час останній навчається на денній основі тому не має можливості працювати, у зв'язку з цим потребує матеріальної підтримки. Відповідач в свою чергу відмовляється добровільно надавати допомогу сину, що й стало підставою звернення позивача до суду. Позивач до судового засідання не з'явився, однак до суду подав заяву в якій просив суд розгляд справи проводити за його відсутності. Вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] (на 5 а.с.). [PERSON] навчається у Вінницькому технічному коледжі на денній формі навчання на контрактній основі. Строк навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (на 6-7 а.с.). Позивач навчається на денній формі навчання, тому не може працювати і забезпечувати себе матеріально тому потребує матеріальної допомоги батьків. Разом з тим відповідач не надає матеріальної допомоги своєму синові. До правовідносин, які виникли, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суду не надано належних даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину. При визначенні розміру аліментів на дитину суд розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи. З врахуванням вищенаведеного та з урахуванням обов'язку батьків в утриманні свого сина, суд приходить до висновку, до часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача щомісячно аліментів у розмірі 1500 грн. При розподілі судових витрат суд керується ст. 141 ЦПК України відповідно до якої з відповідача підлягає до стягнення на користь держави 528,60 гривень судового збору, так як позивач був звільнений від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: partial