Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між позивачем та членом спілки відповідачем [PERSON] 30.10.2012 року було укладено кредитний договір №3347, згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 5000 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №3347 від 30.10.2012 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки №3347/1 від 30.10.2012 року. Також 30.10.2012 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки №3347/2. Зазначає, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує умов кредитного договору №3347 від 30.10.2012 року, в зв'язку з чим позивач неодноразово надсилав повідомлення на адресу відповідачів про необхідність сплати боргу за кредитним договором №3347 від 30.10.2012 року, внаслідок чого за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість перед позивачем у вигляді непогашеної суми відсотків, пені та покриття інфляційних втрат станом на 22.08.2016 року в розмірі 5 335,82 грн., в тому числі: інфляційне відшкодування - 427,89 грн., непогашені підвищені відсотки - 1797,06 грн., пеня - 3110,87 грн. На підставі викладеного, згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у вигляді непогашеної суми відсотків, пені та покриття інфляційних втрат по кредитному договору №3347 від 30.10.2012 року в сумі 8490,40 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в даній заяві просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за їх відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Так, судом встановлено, що між позивачем та членом спілки відповідачем [PERSON] 30.10.2012 року було укладено кредитний договір №3347, згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 5000 грн. /а.с.9-10/. За [PERSON] рахується заборгованість у вигляді непогашеної суми відсотків, пені та покриття інфляційних втрат перед позивачем за кредитним договором №3347 від 30.10.2016 року в розмірі 8490,40 грн. /а.с.66/. Відповідно до ст.526 ЦК України, - зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З ч.2 ст.536 цього Кодексу вбачається, - що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В забезпечення виконання кредитного договору №3347 від 30.10.2012 року та повернення кредиту, між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки №3347/1 від 30.10.2012 року. Також в забезпечення виконання кредитного договору №3347 від 30.10.2012 року та повернення кредиту, між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки №3347/2 від 30.10.2012 року. Згідно умов даних договорів [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися солідарно відповідати перед позивачем за своєчасне та повне виконання [PERSON] умов зазначеного кредитного договору №3347 від 30.10.2012 року, в повному обсязі цих зобов'язань. /а.с.11-12/. Згідно ч.1 та ч.2 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У п.2 договорів поруки №3347/1 від 30.10.2012 року, №3347/2 від 30.10.2012 року зазначено, що відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов'язань за Кредитним договором. Частиною 1 та 2 статті 554 ЦК України, передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні, суд,

Outcome: approved