Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] батька у дитини немає, його відомості в свідоцтві про народження хлопчика записані зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] разом із сином зареєстровані в будинку [ADDRESS] , але фактично там ніколи не мешкали, оскільки дана будівля знаходиться в непридатному для проживання стані. [PERSON] постійного місця проживання не має, веде асоціальний спосіб життя, ніде не працює. Деякий час мешкала у своєї знайомої - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею розпивала спиртні напої, вчиняла сварки, порушувала громадський спокій, на зауваження людей не реагувала, належним чином не доглядала за сином, не годувала його, залишала дитину на подругу. Зараз [PERSON] проживає у співмешканця за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту опитування сусідів, [PERSON] була помічена у зловживанні алкогольних напоїв та веденні асоціального способу життя. [PERSON] у вересні 2020 року виявила бажання пройти курс реабілітації в Дніпропетровському центрі реінтеграції та адаптації «Надія в серці», але потрапивши до нього, не схаменулася та не проявила інтерес до здорового способу життя, тож не пробувши там і місяця, відмовилася від проходження лікування й пішла з відти. З 07 вересня 2020 року, син [PERSON] проживає у двоюрідної тітки [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання в приміщенні відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. Квартира устаткована корпусними та м`якими меблями, побутовою та оргтехнікою. У дитини є окреме спальне місце. Тітка придбала йому за власні кошти одяг та взуття, засоби особистої гігієни, іграшки та інші необхідні для нього речі. За час проживання хлопця у [PERSON] , його матір кілька разів спілкувалася з ним по телефону, тричі зустрічалася з сином та одноразово передала для нього 600 грн. 01 жовтня 2020 року [PERSON] влаштувала дитину до КЗ «Дошкільний навчальний заклад ясла-садок №3 «Росинка» м. Тернівка», сплачує за нього послуги харчування, цікавиться його досягненнями, дослуховується до рекомендацій вихователів, виконує функції матері дитини. Згідно інформацій з КНП «Центр первинної медико-манітарної допомоги м. Тернівки» Тернівської міської ради», малолітній [PERSON] взятий на облік до сімейного лікаря у вересні 2020 року. За результатами медичного огляду вузькими спеціалістами лікарні та зданих ним аналізів, дитині встановлено діагнози: анемія 1 ст., аденоїдні вегетації 3 ст. крім того, дитина має порушення мовлення, страждає на енурез. Такий факт свідчить про те, що [PERSON] ніколи не турбувалася про стан здоров`я сина та його фізичний розвиток. На сьогоднішній день усі функції по обстеженню та лікуванню дитини виконує його тітка, матір в лікарні, після підписання декларації по медобслуговуванню, не бачили. На даний час дитина фактично залишилася без законного представника, знаходиться на повному утриманні та вихованні двоюрідної тітки. В зв`язку з чим просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та передати малолітнього [PERSON] органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради для вирішення питання щодо його подальшого влаштування. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як свідчать матеріали справи, відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження, яке видане повторно Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 06 жовтня 2020 року, серія [NUMBER] , актовий запис № 9 (а.с.11). Відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 12). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради 16 лютого 2021 року, відповідач [PERSON] зареєстрована разом із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Як вбачається з інформації, наданої квартальною квартальним комітетом м. Тернівки [PERSON] 07 жовтня 2020 року, [PERSON] , 1991 року народження, зареєстрована по [ADDRESS] , однак по вказаній адресі не перебуває, оскільки будинок знаходиться в непридатному стані для проживання (а.с. 14). Згідно інформації Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] , на профілактичних обліках Тернівського ВП Павлоградського ВП не значиться, притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 01 квітня 2016 року. [PERSON] постійного місця мешкання не має, ніде не працює, на життя заробляє тимчасовими заробітками, постійно зловживає алкогольними напоями та веде антигромадський спосіб життя (а.с. 15). Як вбачається з письмових заяв [PERSON] та [PERSON] від 05 жовтня 2020 року, вони просить посприяти начальника служби у справах дітей [PERSON] у вирішенні питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , в зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків. [PERSON] не має постійного місця проживання, не працює, часто кидає дитину на сторонніх осіб, вживає алкогольними напоями, не може контролювати свою поведінку, товаришує з людьми, які раніше відбували покарання у місцях позбавлення волі. Така поведінка матері привела до того, що у дитини є порушення мовлення, він страждає на енурез. Дитина з 07 вересня 20220 року мешкає з [PERSON] (а.с. 16-17). У відповідності до актів опитування сусідів [PERSON] , [PERSON] від 06 жовтня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] зарекомендувала себе як скандальна сусідка, неодноразово залишала свою малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , саму вдома на тривалий час, на зауваження сусідів не реагувала, часто вживала спиртні напої, дитина при цьому була голодна (а.с.18-19). В акті, який складено квартальною квартального комітету [PERSON] та сусідів [PERSON] , [PERSON] від 03 лютого 2021 року, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] з 2020 року, вела асоціальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, на даний час влаштовується на роботу (а.с. 20). Згідно довідки № 89 від 09 вересня 2020 року, підписаною керівником БФ «Надія плюс» Перервою О.О., [PERSON] [INFO] , знаходиться у центі реінтеграції та адаптації «Надія в серці», повний курс реабілітації дев`ять місяців (а.с. 21). Як вбачається з довідки № 90 від 09 жовтня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , з 05 вересня 2020 року по 03 жовтня 2020 року знаходилась у центрі реінтеграції та адаптації «Надія плюс». Від проходження відновлення свого способу життя відмовилась. За час її перебування у центрі не проявила інтересу до здорового способу життя (а.с. 22). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 08 лютого 2020 року, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Салій І.В. та головним спеціалістом служби у справах дітей Красніковою Т.В., з метою перевірки умов проживання малолітньої дитини - [PERSON] , в квартирі за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , житло обладнане централізованим газо-водо-елетропостачанням. Квартира устаткована корпусними та м`якими меблями, побутовою та оргтехнікою, які необхідні для нормального проживання та відпочинку членів родини. Дитина забезпечена окремим спальним місцем, одягом та взуттям відповідно до сезону в достатній кількості, речами повсякденного вжитку, засобами особистої гігієни, іграшками та ін. Умови проживання задовільні. Дитина забезпечена усім необхідним для нормального проживання, відпочинку та розвитку. Зі слів [PERSON] , мати дитини на його утримання матеріальної допомоги не надавала (а.с.23). В довідці № 1046/01-19 від 20 жовтня 2020 року зазначено, що [PERSON] , [INFO] , у вересні 2020 року був взятий на облік лікарем КНП «ЦПМСД» ТМР, діагноз: анемія 1 ст., аденоїдні вегетації 3 ст. 15 вересня 2020 року тіткою [PERSON] було підписано декларацію з сімейним лікарем по медичному нагляду. Мати - [PERSON] неналежним чином виконує батьківські права, не здійснює турботи про здоров`я та фізичний розвиток своєї дитини (а.с. 25). Згідно довідки № 01 від 02 лютого 2021 року, яка підписана завідуючою «Дошкільного навчального закладу ясла-садок № 3 «Росинка» м. Тернівка» [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , відвідує 2 середню групу зазначеного закладу з 01 жовтня 2020 року. Мати [PERSON] вихованням сина не займається, вихователі та адміністрація жодного разу її не бачили. Вихованням дитини займається тітка [PERSON] , яка вносить оплату за харчування дитини, підтримує зв`язок з вихователями. Вони разом проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). Відповідно до довідки № 191/01-19 від 03 лютого 2021 року, [PERSON] перебуває на «Диспансерному обліку», на консультації та аналізи ходить з родичкою [PERSON] . З моменту підписання декларації, [PERSON] жодного разу не з`являлась (а.с. 26). В листі т.в.о. заступника начальника відділення поліції № 1 ПВП ГУНП в Дніпропетровській області № 48.1-981 від 11 лютого 2021 року зазначено, що [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 27). Органом опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради підготовлено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Висновок мотивований тим, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бажає піклуватися про малолітнього сина [PERSON] , брати участь у його вихованні та матеріальному забезпеченні, займатися його розвитком (а.с. 6-8). Надаючи спірним правовідносинам правову кваліфікацію, суд зазначає наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 12 вказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України). Пунктом 44 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) від 06 грудня 2006 року передбачено, що позбавлення батьківських прав є виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно пункту 16 вказаної Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] , не проявляє батьківської турботи, не цікавиться його здоров`ям, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, мешкає за різними адресами. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання нею обов`язків по вихованню, піклуванню та утриманню дитини. Зазначене підтверджується матеріалами справи. Виходячи із оцінки доказів у справі, таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Також, відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача [PERSON] від виконання нею своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини - [PERSON] , [INFO] , а батько дитини записано за вказівкою матері, згідно ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з тіткою за адресою: [ADDRESS] , знаходиться повністю на її утриманні, а тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , та передати його органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради для вирішення питання щодо його подальшого влаштування. Крім того, відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved