Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором у сумі 17882,68 доларів США та 1566,11 грн. В обґрунтування позивачем зазначено, що 29 січня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір, за яким відповідач одержав кредит в сумі 19 800,00 дол. США зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом 12,5 % річних терміном з 29 січня 2007 р. по 29 січня 2027 р. для придбання однокімнатної квартири. Відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 12,5% річних. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.2.8. Кредитного договору (22,5 %), починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Виконання зобов'язань за Кредитним договором було забезпечено Договором іпотеки від 29 січня 2007 р., укладеним відповідачем з позивачем, де предметом Договору іпотеки є однокімнатна квартира, загальною площею 32,1 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зобов'язання, взяті на себе за Кредитним договором, відповідач належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 20.08.2010 р. борг відповідача перед позивачем склав 17882,68 дол. США (що за офіційним курсом НБУ станом на 20.08.2010 р. становить 141 099,71 грн.) та 1566,11 грн. з яких: сума кредиту, що підлягає достроковому стягненню - 16 356,00 дол. США; прострочена заборгованість по кредиту - 474,00 дол. США; сума заборгованості по відсоткам - 1052,68 дол. США; сума пені по простроченим відсоткам - 392,49 грн.; сума пені по простроченій заборгованості по кредиту - 173,62 грн.; штрафні санкції за невиконання обов'язків щодо страхування предмету іпотеки - 1000,00 грн. Просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. 04.11.2010 року по справі було ухвалене заочне рішення, яке скасоване ухвалою суду від 04.11.2013 року. 20.11.2013 року представник позивача збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 20.11.2013 р. збільшилася та складає 28860,75 дол. США та 55656,68 грн. з яких: прострочена заборгованість по основному боргу - 16830,00 дол. США; сума заборгованості по відсоткам - 12030,75 дол.США; сума пені по простроченим відсоткам - 7830,13 грн.; сума пені по простроченому основному боргу - 47826,55 грн.; штрафні санкції за невиконання обов'язків щодо страхування предмету іпотеки - 1000,00 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував, що у нього існує заборгованість перед банком, однак він не має можливості її погасити через свій скрутний матеріальний стан. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 січня 2007 року відповідач уклав з ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», відповідно до Статуту АБ «Укргазбанк», затвердженого Загальними зборами акціонерів АБ «Укргазбанк» 21.01.2010 року Кредитний договір № 156, за яким одержав кредит в сумі 19 800,00 дол. США зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом 12,5 % річних терміном з 29 січня 2007 р. по 29 січня 2027 р. для придбання однокімнатної квартири ( р. І Кредитного договору). Згідно п. 3.3.1. Кредитного договору, відповідач зобов'язався використати та повернути кредит в сумі 19800,00 дол. США згідно графіку (Додаткова угода від 29.01.2007 р. до Кредитного договору). Згідно додаткової угоди до кредитного договору відповідач зобов'язаний здійснювати повернення суми кредиту щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі 82,00 дол. США, а останній платіж сплатити в сумі 202,00 дол. США не пізніше 29 січня 2027 року. Відповідно до п. 3.3.2. кредитного договору відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 12,5% річних не пізніше останнього банківського дня місяця, а також в день закінчення строку, на який день надано кредит, у відповідності з п.1.1. кредитного договору, в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання кредитного договору. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.2.8. Кредитного договору (22,5 %), починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, взяті на себе за Кредитним договором відповідач належним чином не виконує. Згідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язань за Кредитним договором було забезпечено Договором іпотеки від 29 січня 2007 р., укладеним відповідачем з позивачем та посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 385. Предметом Договору іпотеки є: однокімнатна квартира, загальною площею 32,1 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однокімнатна квартира належить Відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 29.01.2010 р. посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] Обтяження предмету іпотеки здійснено у відповідності до чинного законодавства України в Державному реєстрі іпотек. Відповідно до п.п. 3.3.4 Договору іпотеки відповідач зобов'язався на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування (в т.ч. від ризиків випадкового знищення, пошкодження або псування) та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. На даний часу відповідач не уклав договір страхування предмету іпотеки, чим самим порушив умови Договору іпотеки. Згідно п. 4.2. Договору іпотеки за не виконання чи неналежне (в тому числі невчасне) виконання будь-якого п.п. 3.3.1.-3.3.10. даного договору відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача штраф у розмірі 1000,00 грн. Із наданого суду розрахунку, станом на 20.11.2013 р. борг відповідача перед позивачем складає 28860,75 доларів США та 55656,68 грн. з яких: прострочена заборгованість по основному боргу - 16830,00 доларів США; сума заборгованості по відсоткам - 12030,75 доларів США; сума пені по простроченим відсоткам - 7830,13 грн.; сума пені по простроченому основному боргу - 47826,55 грн.; штрафні санкції за невиконання обов'язків щодо страхування предмету іпотеки - 1000,00 грн. Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором в доларах США, а не в національній валюті України, позивачем обґрунтовані тим, що кредит відповідачу був наданий у доларах США. Статтею 192 Цивільного кодексу України передбачено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. З ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1.3. Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління НБУ № 49 від 08.02.2000 року, визначає, що використання іноземної валюти як засобу платежу - це розрахунок за продукцію, роботи, послуги, об'єкти права інтелектуальної власності та інші майнові права. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати процентів у іноземній валюті не є використанням іноземної валюти як засобу платежу, відповідно, дія статей 192 та 533 Цивільного кодексу України на дані правовідносини банку та позичальника не розповсюджується. При цьому, слід зазначити, що чинне законодавство України не забороняє надання кредиту в іншій валюті, ніж валюта України. АБ «Укргазбанк» має всі необхідні ліцензії, щоб здійснювати валютні операції відповідно до вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність» № 2121-Ш від 07.12.2000 р. та Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 р. Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони у договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, з врахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто Цивільний кодекс закріпив принцип свободи договору. Змістом договору є ті умови, на яких сторони погодились виконувати договір. Кредитним договором передбачено, що Позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором, а саме в доларах США, що підтверджується виписками з рахунків позичальника та кредитним договором. Відповідно до параграфу 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (позики). Слід зазначити, що під час виконання судового рішення про стягнення заборгованості в гривні, при тому, що право вимоги у АБ «Укргазбанк» враховується в іноземній валюті, виникне курсова різниця, оскільки курс долар США до гривні на дату винесення рішення суду буде відрізнятися від курсу долара США до гривні на день виконання рішення суду(платежу), таким чином Банку не буде повернута так ж сума грошових коштів, яку позичальник отримав у власність. Погашення заборгованості в іноземній валюті законодавчо врегульоване, так стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає порядок звернення стягнення н майно боржника при обчисленні боргу у іноземній валюті. У свою чергу, ст. 6 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» передбачено, що фізичні особи - резиденти мають право купувати іноземну валюту в уповноважених банках та інших фінансових установах, що одержали ліцензію Національного банку України, або за ї посередництвом - у інших фізичних осіб - резидентів і нерезидентів, а також у національною оператора поштового зв'язку, який одержав ліцензію Національного банку України. Тобто, для відповідача нема ніяких перешкод у придбанні іноземної валюти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На теперішній час відповідач своїх зобов'язань щодо своєчасної сплати заборгованою за Кредитним договором не виконує, згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами ( розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved