Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за договором про відступлення права вимоги в розмірі 1796102,40 грн., інфляційні витрати в сумі 215532,29 грн., 3 % річних в сумі 161211,96 грн., збитки, завдані простроченням в сумі 875879,33 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що станом на 01.08.2010 року Банк Нью-Йорк Меллон (далі - Банк) був власником 535572 простих іменних акцій ПАТ «Укрнафта», станом на 29.01.2010 року Банк був власником 544356 простих іменних акцій ПАТ «Укрнафта», таким чином мав право на отримання дивідендів за 2006 рік - 23822242,56 грн., за 2007 року - 12422203,92 грн. 18.07.2014 року на підставі договору про відступлення права вимоги Банк відступив на користь позивача право грошової вимоги до ПАТ «Укрнафта» щодо сплати дивідендів за 2006, 2007 та 2010 роки на загальну суму 2186814,72 грн., про що позивач 23.07.2014 року направив відповідачу повідомлення про зміну кредитора у зобов'язанні та вимогу про виплату заборгованості по дивідендах. Відповідач до цього часу заборгованість не повернув, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду за стягненням суми заборгованості за 2006, 2007 роки в сумі 1796102,40 грн., інфляційних витрат в сумі 215532,29 грн., 3 % річних в сумі 161211,96 грн., збитків, завданих простроченням в сумі 875879,33 грн. В подальшому позивач збільшив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача суму боргу за договором про відступлення права вимоги в розмірі 1796102,40 грн., інфляційні витрати в сумі 456210,01 грн., 3 % річних в сумі 190135,78 грн., збитки, завдані простроченням в сумі 2759439,39 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що позивач не є учасником товариства, а тому не має права на отримання дивідендів. Крім того, позивачем не надано жодного доказу наявності всіх елементів для застосування такого виду відповідальності, як стягнення збитків у вигляді курсової різниці. Вважає, що доходи позивача підлягають оподаткуванню, а також позивач повинен сплатити військовий збір за ставкою 1,5 % від суми доходів. Просить в задоволенні позову відмовити. Протокольною ухвалою суду до участі у справі залучено в якості третьої особи приватне акціонерне товариство «Фінансова компанія «Укрнафтогаз». Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 18.07.2014 року на підставі договору про відступлення права вимоги Банк Нью-Йорк Меллон відступив [PERSON] право грошової вимоги до Укрнафта на частину дивідендів, а саме: дивідендів за 2006 рік в сумі 1187082,24 грн., дивідендів за 2007 рік в сумі 609020,16 грн., дивідендів за 2010 рік в сумі 390712,32 грн. (а.с.12-19). 23.07.2014 року позивач направив ПАТ «Укрнафта» повідомлення про зміну кредитора у зобов'язанні та вимогу про виплату заборгованості по дивідендах (а.с. 80-83). Станом на день розгляду справи відповідач кошти не сплатив. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не сплатив позивачу борг за договором про відступлення права вимоги в сумі 1796102,40 грн., чим порушив виконання грошового зобов'язання перед позивачем. Відповідно до ст. 10 Конвенції між Урядом України та Урядом США про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи та капітал Дивіденди, що сплачуються компанією, яка є резидентом Договірної Держави, і якими фактично володіє резидент другої Договірної Держави, можуть бути оподатковані у цій другій Державі. Однак, такі дивіденди можуть також оподатковуватись у першій Договірній Державі, і відповідно до законодавства цієї Держави, але податок, що стягується, не повинен перевищувати 15 відсотків загальної суми дивідендів в інших випадках. Отже, сума боргу, яку відповідач повинен сплатити позивачу повинна складати суму простроченої заборгованості за вирахуванням 15 % податку на репатріацію та складає 1526687,04 грн. (1796102,40 грн. х 15 % = 1526687,04 грн.). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Отже, 3 % річних за 2011 р., 2013 р. та 2014 р. складає 115818,04 грн. (1526687,04 грн. х 3% / 365 = сума 3% річних за один день прострочення 125,48 грн. х кількість днів прострочення 923 = 115818,04 грн.); за 2012 рік складає 45797,58 грн. (1526687,04 грн. х 3% / 366 = сума 3% річних за один день прострочення 125,13 грн. х кількість днів прострочення 366 = 45797,58 грн.), всього на загальну суму 161615,62 грн. (115818,04 грн. + 45797,58 грн. = 161615,62 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Згідно до ст. 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики. Перевіряючи розрахунки позивача, суд приймає до уваги роз'яснення, надані Верховними Судом України в листі № 62-97 від 03.04.1997 року відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ. Суд застосовує індекс інфляції починаючи з 2011 року, величина якого складає 1,254, отже сума інфляційних витрат становить 387 778,51 грн. (1526687,04 грн. х індекс інфляції за період прострочення 1,254 - 1526687,04 грн. = 387778,51 грн.). Згідно ч. 1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до п. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надав жодних доказів того, що він втратив доходи, які міг би одержати при виплаті йому заборгованості за договором про відступлення права вимоги вчасно або поніс реальні збитки. Таким чином, в частині стягнення з відповідача упущеної вигоди, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (редакція якої діє з 03.08.2014 року) тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Твердження відповідача про те, що сума доходу підлягає оподаткуванню військовим збором за ставкою 1,5 % суд не приймає до уваги, оскільки позивач звернувся до суду 29.07.2014 року, а редакція п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ почала свою дію з 03.08.2014 року, цей Закон звороту у часі не має. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в сумі 3654,00 грн. (а.с. 69), який підлягає стягнення з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial