Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 16.09.1984 у Стінянській сільській раді Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 16. 16.09.1984 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] у Стінянській сільській раді Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 16. У період їхнього шлюбу народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які є повнолітніми. Причиною звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу є те, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Внаслідок цього, у сторін почалися конфлікти та суперечки, через, що спільне життя стало неможливим та нестерпним. Він неодноразово протягом останнього часу намагався говорити з відповідачем про їхні сімейні проблеми, пропонував спокійно вирішувати їх, однак ніяких результатів це не дало. У сімейних стосунках нічого не змінювалось, хоча він прикладав для цього максимально зусиль, їхні відносини переросли ще в більш ворожі. У результаті їхніх розмов він прийшов до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя, тим більше особисто вирішив сам розірвати шлюб. Фактично сім`я давно припинила своє існування та шлюб носить тільки формальний характер. [PERSON] у позовній заяві просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований 16.09.1984 у Стінянській сільській раді Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 16 (а.с.2). Ухвалою суду від 26.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 15-16). У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, отриману судом разом з позовною заявою, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 8). Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 24.05.2021, не з?явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив не подала (а.с. 22). Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд уважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Тому, згідно зі ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 16.09.1984 зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у Стінянській сільській раді Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 16, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] / [PERSON] , що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] (а.с. 5). У період їхнього шлюбу народились діти - син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які є повнолітніми, що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 6-7). Установлено, що шлюбні відносини між сторонами не склались у зв`язку з різними поглядами на подальше спільне сумісне життя, а тому вони з 2015 року проживають окремо. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Згідно з ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3 СК України). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки шлюбні відносини між сторонами не склались у зв`язку з різними поглядами на подальше спільне сумісне життя, а тому вони проживають окремо, суд приходить до висновку, що фактично сім`я припинила своє існування, у зв`язку із чим, позовні вимоги необхідно задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем надано клопотання у якому просив не стягувати судові витрати у розмірі 908 грн. 00 коп. з відповідача та віднести їх за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved