Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з травня 2000 року він добросовісно заволодів і продовжує на даний час відкрито, безперервно володіти нерухомим майном у вигляді будівлі інструментального цеху та будівлі дільниці точного сталеварного лиття, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, сел.Славгород, вул.Заводська без номеру. Зазначені будівлі знаходилися на балансі ТОВ «Промарматура - Агро». З 2000 року позивач, як фізична особа, використовує зазначені будівлі для особистих потреб, регулярно здійснює їх поточний ремонт. Вважає, що оскільки протягом більше ніж десять років він володіє та користується цими будівлями, він має на них право згідно вимог ч.1 ст.344 ЦК України, у зв'язку з чим просить суд визнати за нею право власності на зазначені будівлі за набувальною давністю. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є головою ТОВ «Промарматура - Агро». Позивач [PERSON] дійсно вже більше десяти років користується нерухомим майном у вигляді будівлі інструментального цеху та будівлі дільниці точного сталеварного лиття, розташованим на території Славгородської селищної ради Синельниківскього району Дніпропетровської області. Раніше на зборах у 2003 році було вирішено, що ВАТ «Славгородський арматурний завод» в рахунок свого вкладу до статутного фонду ТОВ «Промарматура - Агро» передасть ці будівлі, однак фактично вони залишилися у користуванні позивача, оскільки жодних правовстановлюючих документів на них виготовлено не було, виготовлено лише технічний паспорт. На даний час на це майно ніхто не претендує. Позивач використовує це майно для власних потреб, зокрема для зберігання належного йому майна. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні дали показання, які аналогічні показанням свідка [PERSON] Також [PERSON] пояснив, що раніше вказане у позовній заяві майно належало ВАТ «Славгородський арматурний завод», однак в подальшому майно вибуло з його володіння і на даний час господаря не існує. Фактично вже більше десяти років цим майном користується позивач. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті наступні докази: довідка виконкому Славгородської селищної ради від 18 квітня 2014 року; копія протоколу установчих зборів засновників ТОВ «Промарматура - Агро»; копія протоколу установчих зборів ТОВ «Атланс-КС»; копії технічних паспортів; копії звітів про оцінку майна; звіти про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта; інші докази. Таким чином, суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії протоколу установчих зборів ТОВ «Промарматура - Агро» від 24 січня 2003 року засновниками Товариства було вирішено питання про створення даного Товариства, до учасників якого увійшло і ВАТ «Славгородський арматурний завод». На зборах було вирішено, що ВАТ «Славгородський арматурний завод» в рахунок свого вкладу до статутного фонду ТОВ «Промарматура - Агро» вносить будівлю інструментального цеху та будівлю ливарної ділянки. Отже, майно вибуло із володіння ВАТ «Славгородський арматурний завод», однак новоствореному товариству ТОВ «Промарматура - Агро» передано у передбаченому законом порядку не було, оскільки крім технічного паспорту жодного правовстановлюючого документу на майно не було оформлено. Згідно довідки виконкому Славгородської селищної ради від 18 квітня 2014 року позивач [PERSON] з травня 2000 року користується нежитловими будівлями інструментального цеху та дільниці точного сталеварного лиття за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт.Славгород, вул.Заводська без номеру. У відповідності до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Отже, показаннями допитаних у судовому засіданні свідків, а також письмовими доказами доведений факт володіння та користування позивачем вищезазначеними будівлями. Однак до 24 січня 2003 року вказане майно перебувало на балансі ВАТ «Славгородський арматурний завод», а в подальшому майно було знято з балансу, у зв'язку з чим позивач вважається особою, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном вже більше десяти років з січня 2003 року. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved