Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/№, згідно якому 01.03.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, з зобов'язанням в строки, визначені Правилами надання банківських послуг, здійснювати погашення частини суми заборгованості, процентів, пені. При цьому клієнт надав свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку і клієнт дав право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, тому за ним утворилася заборгованість, яка станом на 13.11.2014 року становить 16348,50 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 8950,93 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 5404,70 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 738,18 грн., а також штрафи, передбачені п2.1.1.7.6 Умов та Правил, які складаються з фіксованої частини в сумі 500 грн. та процентної складової у розмірі 5% від заборгованості за кредитом в сумі 754,69 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами. В судовому засіданні представник позивача Осовська Ю.С. підтримала в суді позовні вимоги, які просить задовольнити в повному обсязі. При цьому вказала,що посилання відповідача на шахрайські дії представників банку з його платіжною карткою не підтверджені в суді жодним доказом. Після 17 грудня 2013року, коли відповідач сплатив всю заборгованість по кредитному договору в розмірі 9233,29грн, але не закрив кредитний договір, 25.122014р, 30.12.2014р, 09.01.2014р, 14.01.2014р. з платіжної картки відповідача знімалися різні суми- 4000,0грн, 1200,0грн, 2000,0грн та 1500,0грн відповідно, всього 8700грн. При зняття грошей через банкомат здійснюється фото фіксація особи. При перевірці вказаного відповідачем факту встановлено відсутність знімків за 2013рік у зв*язку із закінченням терміну їх зберігання, за 2014рік фото особи, яка знімала гроші з картки відповідача №4149437702287978, були знайдені і пред*явлені для впізнання відповідачу, який на фото впізнав свою дружину. При блокіровці картки клієнт має можливість зняття грошей через мобільний телефон, на який приходить пароль. Що і було здійснено в даному випадку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги банку не визнавав повністю, , звинувативши їх робітників в шахрайстві, вказавши, що 17.12.2013року його картку було банкоматом заблоковано, він звернувся до відділення Приватбанку в Біловодську, де йому відмовили в поверненні картки , у зв*язку із чим він вирішив закрити даний кредитний договір і не мати більше справ з даним банком, при цьому сплатив всю суму заборгованості в розмірі 9233 грн. Однак через деякий час він з СМС повідомлення банку узнав про зняття з його картки великої суми грошей, що стало підставою для звернення з заявою до Біловодського РВ УМВС України та до служби безпеки Приватбанку. Після надання представником позивача доказів зняття грошей з його картки саме його дружиною позов визнав в повному обсязі, пояснивши при цьому, що про дії дружини нічого не знав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін,дослідивши письмові матеріали справи,диск з фото особи, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Згідно до ст. 10,11 ,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.. 509. ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі з договорів. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Матеріалами справи встановлено, що згідно кредитного договору б/№ ,укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 01.03.2011 року , відповідач отримав кредит у розмірі 8950,93 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, з зобов'язанням в строки, визначені Правилами надання банківських послуг, здійснювати погашення частини суми заборгованості, процентів, пені. Порядок погашення заборгованості щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості. Відповідач надав згоду на встановлення банком кредитного ліміту та його зміну, що передбачено п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, підписавши заяву разом з Умовами та Правилами . п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком часткою в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором. Згідно наданого банком розрахунку, відповідач отримав кредит в сумі 8950,93 грн. шляхом зняття грошей з платіжної картки , але умови договору, укладеного між сторонами згідно ст.1055 ЦК України, відповідач не виконував належним чином, з порушенням строків погашення заборгованості, у зв'язку із чим станом на 13.11.2014 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 8950,93 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 5404,70 грн., заборгованість з комісії за користуванням кредитом - 738,18 грн. Згідно довідки про умови кредитування , штраф за порушення строків платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, стягується в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно наданого позивачем розрахунку, до стягнення виставлена сума в розмірі 1254,69 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відповідно до розрахунку погашення боргу стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 16348,50 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 8950,93 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 5404,70 грн., заборгованість з комісії за користуванням кредитом - 738,18 грн., штрафні санкції на суму 1254,69 грн., а також підлягає стягненню судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved