Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що 08 жовтня 2015 року померла [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на квартиру, що розташована в [ADDRESS], яка належала померлій на праві приватної власності. В установлений законом шестимісячний строк після смерті матері він звернувся до Новокаховської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де 12.02.2016 року була заведена спадкова справа № 43/16 про прийняття спадщини за заповітом. Він [PERSON] є єдиним сином [PERSON]. Майнових спорів з приводу заявлених вимог про спадкування квартири в [ADDRESS] не існує. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено та листом Новокаховської державної нотаріальної контори Херсонської області від 13.04.2016 року надане розяснення стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що в заповіті, посвідченому Новокаховською державною нотаріальною конторою Херсонської області 21 квітня 1992 року за реєстровим №1-1624 є помилки, а саме його прізвище зазначене [PERSON] замість [PERSON] та в свідоцтві про право власності від 19 лютого 2001 року вказано прізвище померлої [PERSON], в свідоцтві про смерть [PERSON]; також у вказаному документі містяться виправлення, що не передбачено чинним законодавством : підчистка в відомостях про квартиру. Тому йому рекомендовано було звернутися до суду. Просив суд встановити факт того, що заповіт, складений [PERSON], посвідчений Новокаховською державною нотаріальною конторою Херсонської області 21 квітня 1992 року за реєстровим № 1-1624 на імя [PERSON] належить [PERSON]. Встановити факт того, що свідоцтво про право власності, видане Новокаховською міською радою Херсонської області 19 лютого 2001 року на підставі розпорядження виконкому міської Ради від 22.01.2001 року за № 42-Р на імя [PERSON], належить [PERSON]. Визнати за ним, [PERSON], паспорт серії МО № 781125, виданий МВ УМВС України в Херсонській області 05 листопада 1999 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на спадкове майно, що складається з двокімнатної квартири загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., що розташована за адресою : [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], що померла 08 жовтня 2015 року. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини справи. Представник відповідача Новокаховської міської ради в судове засідання не зявився, просив справу розглядати в його відсутність. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого на російській мові його батьками є «Бартулев Аркадий Ильич» та «Бартулева Валентина Александровна». З заповіту від 21 квітня 1992 року слідує, що [PERSON], що мешкає в [ADDRESS] заповіла все своє майно [PERSON], заповіт посвідчений державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори. В свідоцтві про смерть зазначено, що [PERSON] померла 08 жовтня 2015 року, паспорт виданий на імя [PERSON], [INFO], в ньому зазначено прописку за адресою : вул. Піонерська, 23/18 в м. Нова Каховка. Зі свідоцтва про право власності на квартиру №18 в м. Нова Каховка Херсонської області в будинку №23, виданого на підставі розпорядження виконкому міської ради 22.01.2001 року слідує, що зазначена квартира належить на праві власності [PERSON]. Вказане право власності зареєстроване в КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» 20.02.2001 року. З довідки ЖБК «Енергія» слідує, що [PERSON] проживала за адресою : [INFO] ЖБК «Енергія» м. Нова Каховка на день смерті до 07.10.2015 року і протягом 6 місяців після смерті ніхто не був зареєстрований. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] слідує, що [PERSON] є матірю [PERSON], за життя вона розповідала, що має намір заповісти свою квартиру [ADDRESS] своєму єдиному сину [PERSON], потім принесла заповіт на зберігання разом з іншими документами, вони не звертали увагу на помилки, допущені в заповіті, в подальшому це стало перешкодою для прийняття спадщини. Новокаховською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 43/16 після смерті [PERSON], 13 квітня 2016 року [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері [PERSON] у звязку з наявністю розбіжностей у свідоцтві про право власності на спадкове майно та свідоцтві про смерть в частині прізвища спадкодавця, виправленнями в правовстановлюючому документі, що не передбачено чинним законодавством, помилками в заповіті. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід права та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 1268 ч.1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], за життя вона залишила заповіт, яким все своє майно заповіла своєму сину [PERSON], вказані обставини підтвердили свідки в судовому засіданні, заповіт не визнавався не дійсним, не скасовувався спадкодавцем. Проте в заповіті, невірно зазначено прізвище спадкоємця як «Бартулев» замість вірного «Бартульов». Окрім того, в свідоцтві про право власності на квартиру [ADDRESS] власником зазначено [PERSON], замість вірного [PERSON], як зазначено в паспорті та свідоцтві про смерть, хоча належність вказаного правовстановлюючого документа померлій [PERSON] ніким не оспорюється, право власності набуто правомірно, [PERSON] була зареєстрована в зазначеній квартирі і проживала в ній до смерті, отримала її як член ЖБК «Енергія», належність їй свідоцтва про право власності на квартиру, підтверджують також свідки, допитані в судовому засіданні. Тому у суду є підстави для встановлення факту належності позивачу заповіту, складеного [PERSON] 21.04.1992 року на імя [PERSON], факту належності [PERSON] свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS]. Розбіжності в заповіті та свідоцтві про право власності [PERSON] стали підставою для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та неможливості прийняття спадщини через нотаріальну контору, [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріальної контори за прийняттям спадщини, є єдиним спадкоємцем, інші спадкоємці відсутні, тому у суду є підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадування за заповітом після смерті матері [PERSON], що померла 08.10.2015 року на квартиру [ADDRESS], оскільки іншим шляхом неможливо оформити спадщину.

Outcome: approved