Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Посилався на те, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18.04.2013 року з [PERSON] на його користь стягнуто заборгованість в сумі 882671 грн. 15 коп. На виконання зазначеного рішення суду 15.05.2014 року Першотравневим районним судом м.Чернівці було видано виконавчий лист №725/1404/13ц. В подальшому, постановою державного виконавця Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ було відкрито виконавче провадження №38394578. Під час виконання рішення суду державним виконавцем було виявлено майно боржника, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 59,20 кв.м., яке розташоване в цокольному поверсі трьохповерхового житлового будинку, що по [ADDRESS]. В процесі виконавчого провадження на вказане нежитлове приміщення було накладено арешт та передано на реалізацію з прилюдних торгів. Через відсутність купівельного попиту торги не відбулися. 10.06.2014 року Державною виконавчою службою на підставі ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» йому було запропоновано як стягувачу вирішити питання щодо залишення за собою нереалізованого майна. 15.07.2014 року постановою заступника начальника Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ було винесено постанову про передачу йому майна в рахунок погашення боргу за рішенням суду. Крім того, 24.12.2014 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балковим М.М. йому було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та видано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №31601345 від 24.12.2014 року. Проте, під час реєстрації ним права власності на вказане нерухоме майно було виявлено, що воно перебуває під арештом, накладеним ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 02.02.2011 року. Ухвала суду була винесена з метою забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення завдатку, збитків та моральної шкоди у справі №2-68/12. [PERSON] в свою чергу відмовився від пропозиції державного виконавця про залишення за собою нереалізованого майна. Просив звільнити з-під арешту, накладеного ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 02.02.2011 року, нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 59,2 кв.м., яке розташоване в цокольному поверсі трьохповерхового житлового будинку, що по [ADDRESS] та належить позивачу на праві власності. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях. Просив відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18.04.2013 року позов [PERSON] було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по договору позики від 10.04.2011 року в розмірі 879230 гривень (а.с.9). Зазначене рішення суду є чинним та набрало законної сили. На виконання зазначеного рішення суду 15.05.2014 року Першотравневим районним судом м.Чернівці було видано виконавчий лист №725/1404/13ц, на підставі якого постановою державного виконавця Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ було відкрито виконавче провадження (а.с.7). Крім того, судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 16.01.2013 року було частково скасовано рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 15.05.2012 року. Позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення завдатку задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 164000 гривень, що еквівалентно 20500 доларів США та понесені судові витрати (а.с.67). 05.02.2013 року Першотравневим відділом ДВС Чернівецького МУЮ на підставі зазначеного рішення суду апеляційної інстанції було відкрито виконавче провадження №36364058 (а.с. 74). Вказані виконавчі провадження були об'єднані державним виконавцем у зведене виконавче провадження за №38394578 (а.с.7). В результаті вжитих державним виконавцем заходів, було виявлено та арештовано майно боржника [PERSON], а саме: нежитлове приміщення магазину-кафетерію, загальною площею 59,2 кв.м., що по [ADDRESS] Зазначене майно у визначеному законом порядку було передано для реалізації на прилюдних торгах, які не відбулись через відсутність купівельного попиту на нерухоме майно. За змістом ч.6, ч.9 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної оцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна конфіскованого за рішенням суду. Майно передається стягувачеві за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно. Так, 10.06.2014 року Першотравневим відділом ДВС Чернівецького МУЮ було запропоновано [PERSON] вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. Позивач прийняв пропозицію та вирішив залишити за собою нереалізоване на торгах нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, розташоване в цокольному поверсі триповерхового будинку [ADDRESS] за його початковою вартістю 517948 гривень. В подальшому, постановою заступника начальника Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ Мандзюка О.І. від 15.07.2014 року в рахунок погашення боргу [PERSON] [PERSON] було передано зазначене вище майно боржника (а.с.8). Того ж дня за фактом такої передачі державним виконавцем було складено відповідний акт. У відповідності до положень ч.9 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» вищевказані постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно. Судом також встановлено, що 24.12.2014 року приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Балковим М.М. було видано свідоцтво, відповідно до якого [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з нежитлового приміщення, загальною площею 59,2 кв.м. та знаходиться в [ADDRESS] (а.с.11). Того ж дня позивач отримав витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.12). Зазначене свідоцтво є правовстановлюючим документом та надає позивачеві статусу власника майна. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Положеннями ст.321 ЦК України проголошено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Разом із тим, ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 02.02.2011 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення збитків, з метою забезпечення позову було накладено арешт вказане нерухоме майно. Вказане обтяження зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що підтверджується наявною у справі копією витягу, та призводить до обмеження прав власника позивача (а.с. 10). Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові №6 від 27.08.1976 року «Про судове практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами у справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було нереалізоване. За змістом ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За таких обставин та враховуючи те, що вимоги позивача ґрунтуються на праві власності, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved