Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якій зазначає, що 05.11.2007 між банком та [PERSON] було укладено договір №Ф070861К (Договір кредиту), відповідно до якого, банк надав боржнику кредит у сумі 6661 332,00 грн. з порядком повернення кредиту, передбаченим ст.1 договору кредиту зі сплатою 21 % річних та кінцевим терміном повернення усієї заборгованості до 04.11.2017 або достроково у передбачених договором випадках. В якості забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту Позивач та Відповідач уклали іпотечний договір № 02-23-Ф070861К-1732 від 05.11.2007 р. відповідно до умов іпотечного договору відповідач передав позивачу в іпотеку майнові права на незакінчене будівництво нежитлове приміщення № 2 секція № 2, цокольного поверху, загальною площею 157,46 кв.м., що будується за адресою: [ADDRESS], місто Херсон, Україна, належить Іпотекодавцю на підставі Договору №4 інвестування в будівництві нежитлового приміщення від 01 листопада 2007 року, укладеного між Іпотекодавцем та ТОВ «АВС ІНТЕР - ІНВЕСТ», заяви на придбання приміщення від 01 листопада 2007 року, а також документу, який підтверджує фінансування Іпотекодавцем будівництва за рахунок власних коштів (квитанція до прибуткового касового ордеру № 21 від 05 листопада 2007 року)). Заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін 944 760 грн. Свої зобов'язання банк виконав в повному обсязі. Відповідачем умови кредиту не виконувались - порушувались строки сплати процентів, повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість яка станом на 28.07.2015 року складає 2 437 437,37 грн. Позивач просить в рахунок часткового погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судове засідання не з?явився, надав заяву від 23.09.2015 року (вх. 24141) про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином неодноразово( також підтверджується поштовими відправленнями 7300328051221). Третя особа на стороні відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку неодноразово( також підтверджується поштовим відправленням 7300328051230). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 05.11.2007 між банком та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070861К (Договір кредиту), відповідно до якого, банк надав боржнику кредит у сумі 6661 332,00 грн. з порядком повернення кредиту, передбаченим ст.1 договору кредиту зі сплатою 21 % річних та кінцевим терміном повернення усієї заборгованості до 04.11.2017 або достроково у передбачених договором випадках. Відповідачем умови кредиту не виконувались - порушувались строки сплати процентів, повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість яка станом на 28.07.2015 року складає 2 437 437,37 грн., яка складається: Сума заборгованості за кредитом 600 710, 63 Сума заборгованості за відсотками 871 081,63 Розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 173 643,34 Розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 278 204,32 Розмір інфляційних витрат за кредитом196 751,45 Розмір інфляційних витрат за відсотками317 046,00 Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В якості забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту Позивач та Відповідач уклали іпотечний договір № 02 23 Ф070861К-1732 від 05.11.2007 р. відповідно до умов іпотечного договору відповідач передав позивачу в іпотеку майнові права на незакінчене будівництво нежитлове приміщення № 2 секція № 2, цокольного поверху, загальною площею 157,46 кв.м., що будується за адресою: [ADDRESS], місто Херсон, Україна, належить Іпотекодавцю на підставі Договору №4 інвестування в будівництві нежитлового приміщення від 01 листопада 2007 року, укладеного між Іпотекодавцем та ТОВ «АВС ІНТЕР - ІНВЕСТ», заяви на придбання приміщення від 01 листопада 2007 року, а також документу, який підтверджує фінансування Іпотекодавцем будівництва за рахунок власних коштів (квитанція до прибуткового касового ордеру № 21 від 05 листопада 2007 року)). Заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін 944 760 грн. Відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Частиною 1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Матеріалами справи підтверджено дотримання банком вищезазначених вимог Закону, на виконання яких банк надіслав відповідачу іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення кредитного договору від 05.06.2015 року № 501.1-186/96-8643 в якій вимагав достроково виконати зобовязання, а у разі невиконання попередив про намір звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с.7). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», яка регулює порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду, суд може визначити один з наступних способів реалізації предмета іпотеки: шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодаржателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві за наявності відповідного рішення суду або відповідного застереження в іпотечному договорі, а також встановлює порядок такого продажу. Згідно ст.41 Закону України «Про іпотеку» та п.4.5.4 договору іпотеки встановлено, що реалізація предмета іпотеки за рішенням суду провадиться шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку», де ч.6 ст.38 останнього передбачає, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Згідно ст.34 Закону України «Про іпотеку» предмет іпотеки за рішенням суду може бути переданий в управління іпотекодержателю або іншій особі на період до його реалізації. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити в повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України. Повний тескт рішення виготовлено 25.09.2015р.

Outcome: approved