Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 24.07.2019 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1298. також позивач просить повернути їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя та складні сімейні стосунки, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство. Ухвалою суду від 01.02.2021 року по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач повторно у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] , виданим Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1298. За час перебування у шлюбі сторони дітей не мають. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, сім`я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У відповідності до абз.2 ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач також у позові просить суд відновити своє дошлюбне прізвище. Так, у відповідності до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, суд переконаний у тому, що є підстави для відновлення після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища позивача.

Outcome: approved