Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 17105 грн. 00 коп. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 07.03.2018 року в м. Харкові сталася дорожньо - транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Відповідно до постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.06.2018 року, яка набрала законної сили 25.07.2018 року, [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за те, що 07.03.2018 року о 23 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом Suzuki Grand Vitara», д.н. [NUMBER], [PERSON] рухався біля буд. 244 по Салтівському шосе у м. Харкові з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та у наркоцентрі за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, буд. 26 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому внаслідок вищезазначеної ДТП автомобілю [NUMBER], було завдано механічних пошкоджень. Цивільно - правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС» за Полісом ОСЦПВВНТЗ № АМ/5594721 від 24.01.2018 року. Відповідно до ремонтної калькуляції АТ «СГ «ТАС» № 04268_42 від 29.03.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] склала 29460,78 грн. На підставі заяви про страхове відшкодування потерпілої [PERSON] - власника пошкодженого автомобіля «Hyundai Tucson», д.г. [NUMBER] від 11.04.2018 року та страхового акту № 10185Р/42/2018 від 13.04.2018 року на користь потерпілої [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 17105,00 грн. 08.08.2018 року позивач направляв на адресу відповідача регресну вимогу про добровільне відшкодування заподіяної ним матеріальної шкоди, яку було повернуто засобами поштового зв'язку за закінченням терміну зберігання. Станом на день подання цього позову, відповідач не відшкодував завдану ним матеріальну шкоду в добровільному порядку. Ухвалою судді від 26.11.2018 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відзив на позов не надіслав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 07.03.2018 року в м. Харкові сталася дорожньо - транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Відносно [PERSON] було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.06.2018 року по справі № 640/4793/18, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП /а.с. 10-11/. Як вбачається з вищевказаної постанови суду, [PERSON] 07.03.2018 року о 22 год. 10 хв., керуючи автомобілем [NUMBER], в м. Харкові по Салтівському шосе, 244, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER]. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.06.2018 року по справі № 645/1439/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік /а.с. 5-9/. Як вбачається з вищевказаної постанови суду, [PERSON] 07.03.2018 року о 23 год. 10 хв., керував автомобілем [NUMBER], в м. Харкові по Салтівському шосе, 244, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та у наркоцентрі за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, буд. 26 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПрАТ «Страхова Група «ТАС, про що свідчить договір (Поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5594721 від 24.01.2018 року /а.с. 12/. 12.03.2018 року від [PERSON] на адресу ПрАТ «СГ «ТАС» надійшло повідомлення про ДТП /а.с. 13-14/. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХМ212350, власником пошкодженого автомобілю [NUMBER] є [PERSON] /а.с. 18/. 11.04.2018 року [PERSON] подано до позивача заяву про страхове відшкодування внаслідок ДТП /а.с. 33/. На підставі [PERSON], страхового акту від 13.04.2018 року, розрахунку суми страхового відшкодування, [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 17105,00 грн. /а.с.34-36/. На адресу відповідача [PERSON] в порядку досудового врегулювання спору позивачем направлялась регресна вимога № 04268/42/2018/53, проте рекомендоване повідомлення повернулось у зв'язку з закінченням терміну зберігання /а.с. 37-40/. Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вживав алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Судом встановлено, що відносно відповідача було складено протоколи про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: порушення Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.06.2018 року по справі № 640/4793/18, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Зі змісту мотивувальної частини вказаної постанови суду вбачається, що вина або відсутність вини відповідача у вчиненні зазначеного правопорушення судом встановлена не була, а отже зазначені обставини підлягають встановленню під час даного судового розгляду. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначене презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідано до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідач жодних належних та допустимих доказів відсутності своєї вини у завданні шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.03.2018 року не надав, а також не оспорив фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 124 КУпАП. [PERSON] не оскаржив постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що відповідач не оспорив фактичні обставини викладені в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення складеного відносно нього за ст. 124 КУпАП та погодився на закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, а не через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача ПрАТ «Страхова група «ТАС» суму страхового відшкодування у розмірі 17105,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved