Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі кредитного договору № б/н від 29.08.2008 відповідачу був наданий кредит у розмірі 4600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач за кредитним договором свої зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.11.2017 має заборгованість за договором в сумі 25309,47 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 4480,50 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 14847,49 грн, заборгованості за пенею та комісією 4538,17 грн, штрафу (фіксована частина) 250 грн, штрафу (процентна складова) 1193,31 грн, які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати. Представник позивача підтримав вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі, про що надав суду заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача також не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 16.03.2018 згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 29.08.2008 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до тарифів та умов якого відповідачу наданий кредитний ліміт в сумі 4600 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8-14). При оформленні кредитної картки позичальник був ознайомлений і погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, що підтверджується його підписом на анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» (а.с.7). Умовами передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250,00 грн і 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с.8). В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання виконував не у повному обсязі, передбачені умовами договору платежі вносив несвоєчасно, тому станом на 31.11.2017 утворилась заборгованість за договором в розмірі 25309,47 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 4480,50 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 14847,49 грн, заборгованості за пенею та комісією 4538,17 грн, штрафу (фіксована частина) 250 грн, штрафу (процентна складова) 1193,31 грн, що підтверджено розрахунком позивача (а.с. 4-6). Після встановлення вказаних обставин суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов'язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого кредиту. З матеріалів справи вбачається, що станом на 31.11.2017 позичальник в порушення умов договору належним чином не виконав свої договірні зобов'язання, у встановлені строки суму кредиту не повернув, на даний час також ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором становить 19327,99 грн та складається з: заборгованості за кредитом 4480,50 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 14847,49 грн, яка й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення пені та комісії, а також штрафів, то суд зазначає наступне. З огляду на положення пункту третього частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з частиною другою статті 551 цього ж кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Дослідивши та вивчивши умови кредитного договору б/н від 29.08.2008, укладеного між сторонами по справі, а також Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку, суд зазначає, що в них не передбачено умов щодо щомісячного нарахування банком пені та комісії у розмірі 44,81 грн. При цьому суд зазначає, що поняття пені та комісії є різними за своєю правовою природою, а тому вони не можуть нараховуватись одним платежем. Таким чином нарахована позивачем сума пені та комісії у розмірі 4538,17 грн стягненню з відповідача не підлягає. Стосовно вимог позивача в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 250 грн та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій, то суд зазначає, що банк правомірно використав своє право на їх нарахування, оскільки Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено їх нарахування, тому позовні вимоги в частині стягнення штрафів є обґрунтованими. Однак з урахуванням того, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимог в частині стягнення пені та комісії в розмірі 4538,17 грн, тому штраф (процентна складова) буде складати до стягнення 966,40 грн (19327,99 грн х 5%). Підсумовуючи вище викладене суд зазначає, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором в наступному розмірі: 4480,50 грн - заборгованість по кредиту, 14847,49 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 250 грн - штраф (фіксована частина), 966,40 грн - штраф (процентна складова). Всього сума до стягнення складає 20544,39 грн. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до вимогст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1298,76 грн з розрахунку: 20544,39 грн х 1600 грн / 25309,47 грн = 1298,76 грн.

Outcome: partial