Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить поділити між ним та відповідачкою придбане під час шлюбу майно та виділити йому у власність: 1. житловий будинок [ADDRESS] вартістю 294430 грн.; 2. гаражний бокс [ADDRESS] вартістю 27 800грн.; 3. автомобіль «Мерседес-бенц», 1983р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 25300грн.; 4. мотоцикл з боковим причепом МТ 10-36, 1992р. випуску вартістю 1500грн.; 5. автомобільний причіп ОДАЗ, 1993р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 3 300грн. Відповідачці просить виділити ? частину квартири [ADDRESS] вартістю 402 150грн., а також присудити компенсацію вартості ? частини рухомого майна та гаражного боксу в розмірі 28 950грн., яку він вніс на депозитний рахунок суду. Земельну ділянку площею 0,2215 га, яка розташована по [ADDRESS] вважає особистою своєю власністю, оскільки вона набута внаслідок приватизації. Відповідачка позов визнала частково та звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить виділити їй у власність: 1. ? частину житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,2215 га за тією ж адресою загальною вартістю 380 630грн.; 2. ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідачу просить виділити у власність: 1. ? частину житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,2215 га за тією ж адресою загальною вартістю 380 630грн.; 2. ? частину квартири [ADDRESS]; 3. гаражний бокс [ADDRESS] вартістю 27 800грн.; 4. автомобіль «Мерседес-бенц», 1983р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 25300грн.; 5. мотоцикл з боковим причепом МТ 10-36, 1992р. випуску, вартістю 1500грн.; 6. автомобільний причіп ОДАЗ, 1993р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 3 300грн. 3-тя особа [PERSON] основний позов підтримав. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим слухати справу у її відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що основний позов підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.02.1983р. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2010р. шлюб між ними розірвано /ас 18/. Під час шлюбу сторонами придбано майно, а саме: 1. квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 1.08.1997р., укладеного на ім'я [PERSON] вартістю 804 300грн. /т. 1 ас 36/. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2013р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.12.2013р. даний договір купівлі-продажу визнаний частково недійсним і за [PERSON] визнано право власності на 2/4 частини даної квартири, тому поділу між подружжям підлягає саме 2/4 частини даної квартири вартістю 402 150грн. /т.2 ас 12-14/. 2. жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0,2215га на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.1991р., укладеного на ім'я [PERSON], вартістю 380 630 грн. /т. 1 ас 4-17/; 3. автомобіль «Мерседес-Бенц», 1983р. випуску, держномер [NUMBER], зареєстрований за [PERSON] , вартістю 25 300грн. /т. 1 ас 19/; 4. автомобільний причіп ОДАЗ, 1993р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований на ім'я [PERSON], вартістю 3 300грн. /т. 1 ас 188/. 5. гаражний бокс [ADDRESS] вартістю 27 800грн. /т. 1 ас 40, 46/; 6. мотоцикл з боковим причепом МТ 10-36, 1992р. випуску вартістю 1500грн. Згідно ст. 22 КпШС УРСР майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка визнаються рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства про право на шлюб, розірвання шлюбу та визнання його недійсним та поділ майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на день розгляду справи. Сторони дійшли згоди щодо вартості майна, визначеного Звітом про оцінку майна ТОВ «Адаміл» від 22.08.2011р., згідно якого дійсна (ринкова) вартість квартири [ADDRESS] станом на час складання висновку становить 804 300грн., тобто ? її частина становить 402 150грн.; вартість домоволодіння по [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 0,2215га становить 390 630грн., вартість гаражного боксу становить 27800грн., вартість автомобіля «Мерседес-бенц» становить 25300грн.; вартість причепа автомобільного становить 3 300грн., вартість мотоцикла становить 1500грн. /т. 1 ас 115-178/. За змістом ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним Кодексом. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦПК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦПК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. При цьому у разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності (п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя»). В порядку поділу майна подружжя в натурі відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України суд, враховуючи порядок користування, який склався, що відповідачка [PERSON] після розірвання шлюбу постійно проживає в квартирі [ADDRESS], працює в м. Києві, позивач [PERSON] тривалий час в квартирі не проживає, зареєстрований в будинку [ADDRESS] /т. 2 ас 31/, що між сторонами склались конфліктні стосунки і спільне користування майном є неможливим, що підтвердив в судовому засіданні допитаний в якості свідка син сторін [PERSON], що вартість домоволодіння та вартість ? частини квартири є приблизно однаковими, у зв'язку з чим позивач не просить присудження йому компенсації різниці вартості цього майна, вважає можливим виділити позивачеві у власність жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0,2215га загальною вартістю 380 630 грн., а відповідачці - 2/4 частини квартири [ADDRESS] вартістю 402 150грн. Вимогу позивача [PERSON] про виключення з майна, що є спільною сумісною власністю подружжя земельної ділянки площею 0, 2215 га, суд вважає безпідставною, оскільки передача відповідачу у власність даної земельної ділянки відбулась після придбання будинку, який був спільною сумісною власністю подружжя, а тому право власності на земельну ділянку встановлюється відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України і дана земельна ділянка також була спільною власністю подружжя. Твердження представника відповідачки про те, що квартира та будинок є неподільними речами, а тому за сторонами необхідно визнати право власності на частину квартири та частину будинку суд вважає безпідставним, оскільки відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі і лише в разі неможливості такого поділу відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. В даному випадку, враховуючи майже рівнозначну вартість ? частини квартири та будинковолодіння, можливість використання вказаних об'єктів для постійного проживання кожної сторони по справі, суд вважає за доцільне провести поділ майна в натурі. Відносно поділу іншого набутого під час шлюбу майна спору у сторін не виникає, а тому суд вважає можливим виділити позивачу гаражний бокс вартістю 27800грн., автомобіль «Мерседес-бенц» вартістю 25300грн.; причеп автомобільний вартістю 3 300грн., мотоцикл вартістю 1500грн., а всього на загальну суму 57900грн., присудивши відповідачці компенсацію вартості ? частини цього майна, внесену позивачем на депозитний рахунок суду згідно квитанцій від 29.01.2014р. та від 17.02.2014р. /т. 2 ас 41-42/. На підставі викладеного ст. ст. 60, 70, 71 Сімейного Кодексу України, ст. 22 КпШС України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial