Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого були збільшені, до ПАТ АБ «Порто-Франко» про захист прав споживачів фінансових послуг, стягнення грошових коштів з поточного рахунку за Договором №01803 від 26.04.2002 року у розмірі 97201,81 доларів США, 3% річних у розмірі 447,40 доларів США, пені у розмірі 163299,04 доларів США, упущеної вигоди у розмірі 1416,75 доларів США, моральної шкоди 500000 грн., за Договором банківського вкладу №490031310262020 від 11.12.2012 року грошових коштів на поточному рахунку у розмірі 234176,35 грн., 3% річних у розмірі 1000,87 грн., пені у розмірі 365315,10 грн., упущеної вигоди у розмірі 3891,18 грн., моральної шкоди у розмірі 500000 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 26.04.2002 року між позивачем та відповідачем був укладений договір на здійснення розрахунково-касового обслуговування валютних рахунків фізичних осіб №01803, відповідно до умов якого відповідач відкрив для позивача валютний поточний рахунок іноземній валюті - долар США. Станом на теперішній час на рахунку позивача знаходяться грошові кошти у розмірі 97201,81 доларів США. 15.10.2014 року позивач звернувся до адміністрації відповідача із письмовою заявою про видачу всієї суми вкладу через касу Банку, однак позивачу було усно відмовлено у цьому через неплатоспроможність Банку. 11.12.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського рахунку №490031310262020, відповідно до умов якого Банк відкрив для позивача поточний рахунок у гривнях. Станом на теперішній час на вказаному поточному рахунку знаходяться грошові кошти у розмірі 234176,35 грн. 15.10.2014 року позивач звернувся до адміністрації відповідача із письмовою заявою про видачу всієї суми вкладу з поточних рахунків через касу Банку, однак позивачу було усно відмовлено у цьому через неплатоспроможність Банку. Вимоги упущеної вигоди позивач мотивує тим, що якби його право по отриманню грошових коштів з поточного рахунку не було б порушене відповідачем, він розмістив би зазначені кошти на депозиті в іншому надійному та платоспроможному Банку - Приватбанку й отримував би гарантований прибуток у розмірі 9,5%, тобто за період з 16.10.2014 року по 10.12.2014 року позивач за Договором №01803 від 26.04.2002 року недоотримав 1087,86 доларів США, а за Договором банківського вкладу №490031310262020 від 11.12.2012 року за період з 29.10.2014 року по 10.12.2014 року - 3891,18 грн. Також, позивач зазначає, що йому була завдана моральна шкода, оскільки внаслідок повної відмови відповідача від виплати належних позивачу грошових коштів завдало йому істотної шкоди, яка виразилась у позбавленні його та його родини всіх засобів до існування, примушуючи позичати гроші під великі відсотки, відмовляти собі у необхідних речах, що порушило звичайний склад життя. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що збільшені позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 26.04.2002 року між [PERSON] та ПАТ АБ «Порто-Франко» був укладений договір на здійснення розрахунково-касового обслуговування валютних рахунків фізичних осіб №01803, відповідно до умов якого відповідач відкрив для позивача валютний поточний рахунок іноземній валюті - долар США. Згідно виписки з особового рахунку у вкладника [PERSON] на поточному рахунку знаходяться грошові кошти у розмірі 97201,81 доларів США. 11.12.2012 року між [PERSON] та ПАТ АБ «Порто-Франко» був укладений договір банківського рахунку №490031310262020, відповідно до умов якого Банк відкрив для позивача поточний рахунок у гривнях. Згідно виписки з особового рахунку у вкладника [PERSON] на поточному рахунку знаходяться грошові кошти у розмірі 234176,35 грн. 15.10.2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ АБ «Порто-Франко» із письмовою заявою про видачу всієї суми вкладів, наявних на його рахунках №01803-399, №490031310262020 через касу Банку. Станом на 02.12.2014 року зобов'язання за вищезазначеними договорами не виконані. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Разом з тим, заявлений позивачем розмір компенсації завданої моральної шкоди, суд вважає завищеним і виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, оскільки значних вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках не наступило. Тому, компенсацію моральної шкоди в сумі 3000 грн. суд вважає достатньою для відновлення його нормальних життєвих зв'язків та організації свого життя. Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. В даному випадку мова йдеться не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права. Позовні вимоги про стягнення з відповідача упущеної вигоди розмір якої позивачем в судовому засіданні доведений не був, та суд вважає не підлягаючими задоволенню, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеними договорами, суд вважає, що збільшені позовні вимоги обґрунтовані необхідно задовольнити в частині стягнення з ПАТ АБ «Порто-Франко» заборгованості за Договором №01803 на здійснення розрахунково-касового обслуговування валютних рахунків фізичних осіб, яка складається з розміру грошових коштів на поточному рахунку у розмірі 97201,81 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 26.02.2015 року (1 долар США - 30,01) складає 2917026,32 грн., 3% річних у розмірі 447,40 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 26.02.2015 року (1 долар США - 30,01) складає 13426,47 грн., пені у розмірі 163299,04 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 26.02.2015 року (1 долар США - 30,01) складає 4900604,19 грн.; за Договором банківського рахунку №490031310262020, яка складається з розміру грошових коштів на поточному рахунку у розмірі 234176,35 грн., 3% річних у розмірі 1000,87 грн., пені у розмірі 365315,10 грн., моральної шкоди в розмірі 3000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено покладаються на відповідача. Згідно акту приймання наданих послуг №1 до Договору про надання правової допомоги №091014/02 від 09.10.2014 року, суд вважає, що загальна вартість правової допомоги у розмірі 13500 грн., є значно завищеною з наступних підстав. Відповідно до ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 року №719-VII, розмір мінімальної заробітної плати становить 1218 грн., у погодинному розмірі складає - 7,3 гривні. Тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути суму, за надану правову допомогу у розмірі 219 грн. (30 год. х 7,3 грн.).

Outcome: partial