Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21 березня 2006 року ПАТ КБ «Надра» уклав з [PERSON] кредитний договір № 05/03/2006/840-К/52, відповідно до якого Банк надав їй кредит у розмірі 10 860, 00 дол. США для придбання автотранспортного засобу марки ВАЗ-21114, 2006 року випуску, зі сплатою 10 % на рік за користування кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту - 18 березня 2011 року. Також 21 березня 2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» був укладений Договір поруки № 05/03/2006/840-П/52, відповідно до якого [PERSON] поручився перед Кредитором за належне виконання [PERSON] зобов'язань згідно Кредитного договору № 05/03/2006/840-К/52. Проте станом на 14 листопада 2013 року [PERSON] не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого в неї виникла прострочена заборгованість на загальну суму 4 455, 92 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 14 листопада 2013 рік складає 35 616, 18 грн., що складається з: - заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2 552, 74 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 20 404, 05 грн.; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 341, 78 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 2 516, 04 грн. за період з 21 березня 2006 року по 13 листопада 2013 рік; - пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 397, 79 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 3 179, 54 грн. за період з 14 листопада 2012 року по 13 листопада 2013 рік; - заборгованості по комісії в розмірі 104, 61 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 836, 15 грн. за період з 21 березня 2006 року по 13 листопада 2013 рік; - штрафу за порушення виконання умов договору в розмірі 1 086, 00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 8 680, 40 грн. Представник позивача ПАТ КБ «Надра» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та подав заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за місцем її реєстрації, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Тобто, враховуючи неявку відповідачки за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про можливість винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 березня 2006 року ПАТ КБ «Надра» уклав з [PERSON] кредитний договір № 05/03/2006/840-К/52, відповідно до якого Банк надав їй кредит у розмірі 10 860, 00 дол. США. Відповідно до п. 1.3.1 Кредитного договору, за користування кредитом встановлювалася процентна ставка в розмірі 10 % відсотків на рік. Згідно п. 3.4.4 Кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 18 березня 2011 року. Цільове використання Кредиту: придбання автотранспортного засобу марки ВАЗ-21114, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER]. Позивач виконав умови кредитного договору належним чином, надавши [PERSON] кредит у сумі 18 860, 00 дол. США, що підтверджується відповідною заявою на видачу готівки №NL-1 від 21 березня 2006 року. Крім того, судом встановлено, що 21 березня 2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» був укладений Договір поруки № 05/03/2006/840-П/52, відповідно до якого [PERSON] поручився перед Кредитором за належне виконання [PERSON] зобов'язань згідно Кредитного договору № 05/03/2006/840-К/52. У відповідності до п. 5.1 Кредитного договору, у разі порушення позичальником умов Кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 25 % від суми коштів, використаних не за цільовим призначенням.. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, Позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Проте станом на 14 листопада 2013 року [PERSON] не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого в неї виникла прострочена заборгованість на загальну суму 4 455, 92 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 14 листопада 2013 рік складає 35 616, 18 грн., що складається з: - заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2 552, 74 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 20 404, 05 грн.; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 341, 78 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 2 516, 04 грн. за період з 21 березня 2006 року по 13 листопада 2013 рік; - пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 397, 79 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 3 179, 54 грн. за період з 14 листопада 2012 року по 13 листопада 2013 рік; - заборгованості по комісії в розмірі 104, 61 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 836, 15 грн. за період з 21 березня 2006 року по 13 листопада 2013 рік; - штрафу за порушення виконання умов договору в розмірі 1 086, 00 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 8 680, 40 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки пені стосується лише періоду з 14 листопада 2012 року по 13 листопада 2013 рік, що відповідає вимогам закону. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачкою кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 779, 50 грн., а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120, 00 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved