Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~в якому\~просить розірвати\~шлюб між\~ним та\~відповідачем,\~зареєстрований 07.10.2010\~року Веселівською\~сільською радою\~Олександрівського району\~Кіровоградської області,\~актовий запис\~№ 09. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 07 жовтня 2010 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду стало те, що почуття, які поєднували їх за час проживання в шлюбі зникли. На даний час вони проживають окремо та не мають бажання відновлювати їхні стосунки. Спір про батьківство та поділ майна відсутній. Позивач у\~підготовче судове\~засідання не\~зявився,\~надав заяву\~про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Строк для примирення просив не надавати (а.с. 25). \~ \~ \~ \~Відповідач у підготовче судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та проти їх задоволення не заперечувала. Строк для примирення просила не надавати (а.с. 24). Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності\~та справедливості, оцінивши докази по справі в їх сукупності, враховуючи клопотання відповідача про те, що вона не заперечує проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтовані та не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають\~у зареєстрованому шлюбі з\~07.10.2010 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого Веселівською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 09 (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 10). На теперішній час шлюб носить лише формальний характер почуття, які поєднували їх за час проживання в шлюбі зникли, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, кожен з подружжя проживає окремим життям та своїми інтересами, шлюбних стосунків вони не підтримують. Відповідно до\~ст.\~24\~Сімейного кодексу\~(далі\~СК)\~України,\~шлюб грунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка.\~Примушування до\~шлюбу не\~припускається. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. За змістом статті 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. За викладених обставин, суд враховує фактичні взаємовідносини між подружжям, дійсні причини предявлення позову до суду, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків. У свою чергу, відповідач, в адресованій на адресу суду заяві, не заперечувала щодо розірвання шлюбу з позивачем, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін та права їх дитини, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.\~

Outcome: approved