Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 6059,39 грн. та крім цього, просить покласти судові витрати на відповідача. В огрунтування своїх вимог покликається на те, що 02.11.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис на підставі кредитного договору №600/02.2-09/053 від 09.04.2008 року, укладеного між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач, про стягнення з позивача на користь відповідача 145241,80 грн. та 1500 грн., з яких 2500 доларів США за сумою кредиту; 2605 доларів США 12 центів заборгованості за відсотками та комісією; 1500 грн. плати, що здійснена відповідачем за вчинення виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни від 04.12.2020 року відкрито виконавче провадження №63818010 про стягнення заборгованості за вказаним вище виконавчим написом. Крім цього, постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. від 07.12.2020 року накладено арешт на кошти позивача. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 05.05.2021 року в справі №462/8090/20, виконавчий напис №5005 від 02.11.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем на кредитному договорі №600/02.2-09/053 від 09.04.2008 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] визнано таким, що не підлягає виконанню. 11.06.2021 року вказане рішення суду набрало законної сили. Однак, до моменту ухвалення зазначеного вище рішення суду та набрання ним законної сили, з рахунку позивача було списано грошові кошти у розмірі 6880,66 грн., відповідно до меморіального ордера №1 від 10.12.2020 року, які у подальшому було розподілені відповідно до розпорядження приватного виконавця Баірової Н.М. №63818010, з яких 6059,39 грн. перераховано на рахунок відповідача, не зважаючи на те, що виконавчий напис на підставі якого проводилось стягнення вказаної суми, визнано таким, що не підлягає виконанню, а відтак, стверджує, що вказана сума підлягає поверненню, оскільки правова підстава набуття такої згодом відпала, а тому просить позов задовольнити. У відзиві на позовну заяву, представник відповідача позов не визнав, зазначивши про те, що підставою набуття грошових коштів є погашення заборгованості позивача перед відповідачем, з метою належного виконання зобов`язань позивача за кредитним договором №600/02.2-09/053, а тому позов є безпідставним та необгрунтованим. /а.с.36-37/ Ухвалою суду від 04.06.2021 року відкрито провадження в справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. /а.с.30-31/ Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами існує спір щодо правової природи передачі грошових коштів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст.5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Зі змісту\~ст.12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 02.11.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис на підставі кредитного договору №600/02.2-09/053 від 09.04.2008 року, укладеного між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач, про стягнення з позивача на користь відповідача 145241,80 грн. та 1500 грн., з яких 2500 доларів США за сумою кредиту; 2605 доларів США 12 центів заборгованості за відсотками та комісією; 1500 грн. плати, що здійснена відповідачем за вчинення виконавчого напису. /а.с.13/ Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни від 04.12.2020 року відкрито виконавче провадження №63818010 про стягнення з позивача 145\~241,80 грн. та 1500 грн. заборгованості. /а.с.14-15/ Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. від 07.12.2020 року накладено арешт на грошові кошти позивача. /а.с.16-17/ Також судом, з рахунку позивача списано грошові кошти у розмірі 6880,66 грн., відповідно до меморіального ордера №1 від 10.12.2020 року, які у подальшому було розподілені відповідно до розпорядження приватного виконавця Баірової Н.М. №63818010, з яких 6059,39 грн. перераховано на рахунок відповідача. /а.с.18-20/ Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 05.05.2021 року в справі №462/8090/20, виконавчий напис №5005 від 02.11.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем на кредитному договорі №600/02.2-09/053 від 09.04.2008 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] визнано таким, що не підлягає виконанню. /а.с.21-24/ Щодо стягнення із АТ «Альфа-банк» безпідставно набутих коштів у розмірі 6059,39 гривень, суд враховує, що відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. Позивач звернувся до суду з позовом про повернення безпідставно стягнутих з нього сум заборгованості за виконавчим написом, який визнано судом таким, що не підлягає виконанню. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року в справі № 910/1531/18. За таких обставин, враховуючи наведене, з урахуванням того, що зазначений вище виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, правова підстава, на якій з позивача стягнуто грошові кошти відсутня, а відтак, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту, а тому позов є підставним та підлягає задоволенню. Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 908 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved