Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просять стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором про відкриття карткового рахунку від 05.08.2008 року та Договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 12.08.2008 року , яка на 14.03.2014 року становить 19170 грн. 66 коп., стягнути також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., вказуючи, що відповідач добровільно не виконує договірні зобов'язання. В судовому засіданні представник позивача Утушкін О.О., що діє по дорученню позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить застосувати до даного позову позовну давність та відмовити у позові. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача , відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не обгрунтовані. Так в суді встановлено, що 05.08.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» , та [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки №006-Р/012072, відповідно до якого Банк відкриває відповідачу картковий рахунок, в обмін на зобов'язання відповідача дотримуватися всіх положень даного договору та правил користування платіжною карткою. (а.с.12-16). Відповідно до п.3.4 даного Договору картка видається строком на два роки і термін її дії припиняється після закінчення місяця і року, зазначеного на картці. Постільки кредитна картка позивачем на надана, суд вважає, що термін її закінчення є 04.08.2010 року, згідно Договору. 12.08.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» , та [PERSON] укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії №03-35/08-ДД, відповідно до якого позивач надає відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності кредитні ресурси шляхом відкриття на картковий рахунок на ім'я [PERSON], на якому враховуються операції, що здійснюються з використанням карти Visa Classic №4476070100224971, відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 2000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитних ресурсів з оплатою по відсотковій ставці, в обмін на зобов'язання відповідача повернути кредитні ресурси та сплатити відсотки до 11.06.2010 року (а.с.8-11,17). Відповідач, передбачені договорами зобов'язання щодо своєчасності погашення кредиту і сплати нарахованих відсотків на думку позивача не виконує, також виник несанкціонований овердрафт, внаслідок чого станом на 14.03.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед Банком становить 19170,66 грн., з них: заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором - 1949 грн. 53коп., нараховані відсотки по заборгованості - 158 грн. 21коп., нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 7477 грн. 59 коп., пеня на прострочену заборгованість - 9585грн. 33коп., що підтверджується розрахунком суми заборгованості по кредитному договору з 12.08.2008 року по 14.03.2014 року.(а.с.5-7). Позивач стверджує, що вони не пропустили строку позовної давності, постільки в травні 2011 року та в червні 2011 року відповідач здійснив оплату 1000 гр. та 200 грн., що підтверджує копією Заяви на переказ готівки 3233-73 від 07.06.2011 року. Аналізуючи таким чином зібрані по справі та досліджені в суді докази, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані. Так відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Ст. 256 ЦК України вказує, що позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Сплив позовної давності про застосуванні якої заявлено стороною у суді є підставою для відмови у позові ст. 267 ЦК України. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати, або настання події з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась, або могла довідатись про порушення свого права ( ст.261 ЦК України). Як встановлено з п.3.4 Договору відповідачу картка була видана строком на два роки і термін її припиняється після закінчення місяця і строку, зазначеного на картці. В нашому випадку це 11.06.2010 року. З заявою про видачу нової кредитної картки відповідач до банку не звертався і в травні та червні 2011 року ніяких оплат не робив. Судом досліджена копія Заяви на переказ готівки № 3233- 73 від 07.06.2011 року, яка не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення касових операцій банками України , затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 174 від 01.06.2011 року, де в п. 2.4 вказано, що банк перевіряє у прибуткових касових документах повноту заповнення реквізитів. Із наданої копії заяви встановлено, що не заповнено який документ пред'явлено, серія, номер, ким і коли видано, рік народження та місце проживання особи. Не надано відповідачем і копії прибуткового касового ордеру. Також не наведено доказів оплати позивачем боргу в сумі 1000 грн. в травні 2011 року. Таким чином суд вважає, що позивач попустив строк позовної давності і в позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed