Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за житлово- комунальні послуги в сумі 5997 грн. 44 коп. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що на обслуговуванні ЛКП «Днітер» знаходиться квартира [ADDRESS] «Б» у м. Львові. За вказаною адресою проживають відповідачі, які неналежно проводять оплату наданих житлово-комунальних послуг з оплати за центральне опалення та холодне водопостачання, внаслідок чого у них утворилась заборгованість за послуги з центрального опалення за період з липня 2011 року по липень 2014 року в сумі 5856 грн.52 коп; за послуги з централізованого постачання холодної води за період з липня 2011 року по липень 2014 року в сумі 189 грн. 85 коп. На неодноразові попередження в добровільному порядку сплатити борг відповідачі не реагують, в звязку з чим просять стягнути суму заборгованості в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов визнали частково, не заперечують щодо стягнення заборгованості за централізоване постачання холодної води в сумі 189 грн. 85 коп. Щодо стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення позов не визнали, оскільки вкаазні вимоги заявлені з пропуском строку позовної давності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення відповідачки, представників сторін, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.67 Житлового кодексу плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 Житлового кодексу наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). На підставі п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції постанови КМ України від 24.01.2006р. №45, діє з 02.02.2006р.), ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власники та наймачі (орендарі) квартир зобовязані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають в [INFO] «Б» у м. Львові, що підтверджується довідкою про склад сімї та реєстрацію, виданою ЛКП «Дністер». Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачі не оплачували в повному обсязі послуги з центрального опалення та централізованого постачання холодної води, внаслідок чого у них утворилась заборгованість за послуги з центрального опалення за період з липня 2011 р. по липень 2014 р. в сумі 5856 грн.52 коп. та заборгованість за послуги з централізованого постачання холодної води за період з липня 2011 р. по липень 2014 р. в сумі 189 грн. 85 коп. Враховуючи наведене та визнання відповідачкою позову в частині стягнення заборгованості за за послуги з постачання холодної води в сумі 189 грн. 85 коп., суд приходить до переконання, що вказана заборгованість підлягає солідарному стягненню з відповідачів. Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1, ч.5 ст.261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зважаючи на те, що перебіг строку позовної давності розпочався ще у липні 2011 року, а позивач звернувся до суду із даним позовом лише 22.07.2015 р., ним пропущено строк позовної даності за період з липня 2011 р. по липень 2012 р. Обставин, які б свідчили про зупинення чи переривання перебігу строку позовної давності судом не встановлено. Будь-яких поважних причин пропуску строку позовної давності позивачем не наведено. Згідно ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Зважаючи на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за послуги з центрального опалення, яка утворилась в межах строку позовної давності, за період з липня 2012 р. по липень 2014 р. в сумі 2812 грн. 62 коп., а у задоволенні решти позову слід відмовити, у звязку з пропуском строку позовної давності. Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів в користь держави слід стягнути 243 коп. 60 судового збору в рівних частках, тобто по 121 грн. 80 коп. з кожного. На підставі ст.ст.11, 16, 264, 257, 267 Цивільного кодексу України, ст.ст.67, 68 Житлового кодексу, ст.ст.13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та

Outcome: approved