Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 12.02.2015 року вона із банком уклала договір №313731/22243/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік». За договором відповідач прийняв від неї 20000,00 гривень строком до 12.03.2015 року зі сплатою 18,00 %. Вона звернулася до відповідача із заявою про повернення депозиту. Банк повернув лише відсотки, а вклад відмовився видавати. Тому просить стягнути з відповідача суму вкладу у розмірі 20000,00 гривень, 129,61 грн. 3% річних, та 5145,91 грн. інфляційних витрат. В судове засідання позивач не зявилася. Подала заяву про розгляду справи без її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Проти прийняття заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Відповідно до ч.3 ст.. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно зі ст.. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. В судові засідання 16 червня та 10 серпня 2015 року представник відповідача не з'явився. На місце знаходження банку судом було послано повістки, які були отримані представником банку. Тому суд вважає, що відповідача повідомлено належним чином про час та місце слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між 12.02.2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір №313731/22243/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік». Згідно з пп.1, 2 договору банк приймає грошові кошти в сумі 20000,00 грн., під 18,00 % річних на строк з 12.02.2015 по 12.03.2015 року. Згідно із частиною 1 ст.1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 статті 1060 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що відповідач не виконав своє зобовязання за договором, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved