Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача на свою користь 44535 грн. 55 коп. завданих збитків в порядку регресу. Мотивував позовні вимоги тим, що 25 травня 2020 року між ним та [PERSON] укладено договір страхування автотранспортних засобів № 45938, відповідно до якого страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, які могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля марки «Сузукі» номерний знак [NUMBER] . 12 жовтня 2020 року у м. Львові відбулася ДТП за участю застрахованого транспортного засобу та автомобіля марки «Мерседес-Бенц» номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача. Станом на день ДТП цивільно-правові відповідальність відповідача застрахована не була. Постановою Сихівського районного суду м. Львові від 30 листопада 2020 року відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно звіту № 235-20 від 01 листопада 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Сузукі» номерний знак [NUMBER] становить 78278 грн. 96 коп. На підставі повідомлення страхувальника про подію з застрахованим автомобілем та заяви про виплату страхового відшкодування, страхових актів, страховик виплатив страхове відшкодування у розмірі 44535 грн. 55 коп. Враховуючи наведене, вважає, що має право регресної вимоги до відповідача на виплачене страхове відшкодування. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львові від 18 березня 2021 року матеріали справи передані за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області. 20 квітня 2021 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи. Ухвалою від 21 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд як шляхом направлення поштової кореспонденції, так і шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду. 11 червня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив зупинити провадження у справі з огляду на оскарження ним постанови Сихівського районного суду м. Львові у справі № 464/5754/20, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. До відзиву долучив заяву, у якій просив проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 22 червня 2021 року відповідачу відмовлено у задоволення клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з неналежною обґрунтованістю такого, а також залишено без задоволення клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 12 жовтня 2020 року о 13 год. 00 хв. у м. Львові на вул. Хуторівка, буд. 49, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Мерседес» номерний знак [NUMBER] , під час розвороту не надав перевагу у русі транспортному засобу марки «Сузукі» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку смугою, через яку він мав намір розвернутися, чим порушив вимоги пунктів 2.3 «Б», 10.3 ПДР, та здійснив з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Сихівського районного суду м. Львові від 30 листопада 2020 року у справі № 464/5754/20 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 340 грн. Договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортного засобу № 45938 від 25 травня 2020 року, укладеним між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та [PERSON] , стверджується, що страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, які могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля марки «Сузукі» номерний знак [NUMBER] . Страхова сума становить 230000 грн. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що власником автомобіля марки «Сузукі» номерний знак [NUMBER] є [PERSON] . Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом 13 жовтня 2020 року [PERSON] повідомила ПрАТ «Європейський страховий альянс» про настання страхового випадку, що підтверджується повідомленням про подію з транспортним засобом № 208/20/10/ТР25/00/0 від 13 жовтня 2020 року. Висновком № 235-20 експертного автотоварознавчого дослідження по визначення вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ, складеним 01 листопада 2020 року судовим експертом Вербовим В.В., стверджується, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Сузукі» номерний знак [NUMBER] становить 78278 грн. 96 коп., вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП, яка мала місце 14 квітня 2020 року, дорівнює 42705 грн. 55 коп. З розрахунку суми страхового відшкодування та страхових актів № 208/20/10/ТР25/00/2 від 11 листопада 2020 року, №208/20/10/ТР25/00/3 від 02 грудня 2020 року вбачається, що розмір страхового відшкодування становить 44535 грн. 55 коп. Платіжними дорученням № 3510 від 11 листопада 2020 року, № 3512 від 12 листопада 2020 року, № 3514 від 12 листопада 2020 року, № 3518 від 13 листопада 2020 року, № 3525 від 16 листопада 2020 року, № 3559 від 02 грудня 2020 року встановлено, що ПрАТ «Європейський страховий альянс» виплатив [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 44535 грн. 55 коп. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до постанови Пленуму ВС України «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, суд приходить до висновку, що він, як особа, що винна у завданні шкоди [PERSON] , зобов`язаний відшкодувати збитки в порядку регресу позивачу. При цьому, відповідачем не подано до суду жодних заперечень щодо задоволення позовних вимог, а також доказів, на підставі яких можна було б зробити висновок про відсутність підстав для задоволення позову. Таким чином, суд вбачає наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу 44535 грн. 55 коп. збитків. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що мотиви, якими позивач обґрунтовував свої позовній вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити, з відповідача на користь позивача слід стягнути 44535 грн. 55 коп. страхового відшкодування в порядку регресу. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2270 грн.

Outcome: approved