Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що 19.01.1973 року помер його дід [PERSON], який проживав та був зареєстрований до дня смерті в м.Тараща Київської області. За життя [PERSON] заповіту не складав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Спадкоємцем за законом першої черги був його син [PERSON]. [PERSON] подав до Таращанської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого 19.01.1973 року [PERSON]. Проте, за життя [PERSON] у нотаріуса не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, що розташований в м.Тараща, вул..Санаторна.23. 26.02.2000 року помер батько позивача - [PERSON]. Спадкоємцем за законом першої черги є він, позивач в справі, інші спадкоємці відсутні. Спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] складається із 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в м.Тараща вул..Санаторна,23. Звернувшись до державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, оскільки [PERSON] фактично прийняв спадщину, але юридично її не оформив. Просить суд визнати за ним, в порядку спадкової трансмісії, право власності на частину спадкового житлового будинку, який належав [PERSON] Судові витрати просить залишити за ним. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, проте, в позовній заяві просять розглядати справу у їх відсутність та без фіксування судового розгляду технічними засобами. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належно, проте подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у відсутність представника відповідача, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 19.01.1973 року помер дід позивача [PERSON], який проживав та був зареєстрований до дня смерті в м.Тараща Київської області. За життя [PERSON] заповіту не складав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Спадкоємцем за законом першої черги був його син [PERSON]. [PERSON] подав до Таращанської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого 19.01.1973 року [PERSON]. Проте, за життя [PERSON] у нотаріуса не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, що розташований в м.Тараща, вул..Санаторна.23. 26.02.2000 року помер батько позивача - [PERSON]. Спадкоємцем за законом першої черги є позивач в справі, інші спадкоємці відсутні. Спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] складається із 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в м.Тараща вул..Санаторна,23 загальною площею 48,9 кв.м. вартістю 14126 грн. Відповідно до п. 2.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Міністерством юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно, заяву встановленої форми подає власник. У відповідності до п. 2.3, 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 6/5 та офіційного листа МЮУ № 19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна, якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких, вирішується в судовому порядку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. Враховуючи п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1299 ЦК України, право на спадщину підлягає державній реєстрації. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини у відповідності до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1276 ЦК України встановлює перехід права на прийняття спадщини, зокрема, відповідно до частини першої даної статті, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). За життя [PERSON] фактично прийняв спадщину, після померлого 19.01.1973 року батька [PERSON], однак, належним чином не оформив відповідні документи щодо прийняття спадщини та не зареєстрував у відповідних органах реєстрації нерухомого майна своє право власності на спадкове майно, а саме на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в м.Тараща вул..Санаторна,23. Позивач, фактично прийнявши спадкове майно померлого 26.02.2000 року [PERSON], не зміг отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового житлового будинку, розташованого в м.Тараща вул..Санаторна,23, оскільки у його батька був відсутній документ, який засвідчує право власності на нерухоме майно. У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач має право на отримання у власність в порядку спадкування за законом, після померлого 26.02.2000 року [PERSON], на спадкове майно у вигляді 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в м.Тараща вул..Санаторна,23, яке він успадкував після смерті 19.01.1973 року [PERSON], та на яке не встиг за життя оформити свідоцтво про право на спадщину за законом. Судові витрати суд залишає за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved