Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 4703 м2, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування вказує, що сторонам належить на підставі Договору оренди земельної ділянки від 01.11.2010, зареєстрований у державному реєстрі земель від 12.11.2010 за № 041026200405, спірна земельна ділянка. Будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці належать відповідачу на підставі договору дарування від 25.12.2006, частину з яких було передано йому відповідачем на підставі договору оренди від 17.08.2010. між сторонами постійно виникають непорозуміння з приводу користування земельною ділянкою, яку передано ним для розміщення та експлуатації майстерні з ремонту запчастин. Викладене призвело до звернення позивача до суду. У судове засідання сторони не з'явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій просить провести судове засідання по справі за його відсутності. Просить визначити порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 4703 м2, кадастровий номер [NUMBER], згідно запропонованого експертом варіанту у висновку експерта № 2378 від 15.05.2018 та виділити позивачу у користування земельну ділянку S-3 площею 2868,0 м2, (з урахуванням частини земельної ділянки загального користування 2935,5 м2), виділивши відповідачу у користування земельну ділянку S-2 площею 1700,0 м2 (з урахуванням частини земельної ділянки загального користування 1767,5 м2). Від відповідача до суду надійшла заява, в якій просить провести судове засідання по справі за його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти визначення порядку користування земельною ділянкою, загальною площею 4703 м2, кадастровий номер [NUMBER], згідно запропонованого експертом варіанту у висновку експерта № 2378 від 15.05.2018 з виділенням йому у користування земельної ділянки S-2 площею 1700,0 м2 (з урахуванням частини земельної ділянки загального користування 1767,5 м2). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено наступне. Згідно копії договору оренди земельної ділянки від 01.11.2010, Мелітопольська міська рада (орендодавець) та [PERSON], [PERSON] (орендарі), відповідно до рішення Мелітопольської міської ради № 2/16 від 30.09.2010, уклали договір про строкове платне користування земельною ділянкою в [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER], для розміщення та експлуатації майстерні з ремонту запчастин. /а.с. 5-8,9,10,11/. 25.12.2006 [PERSON] прийняв у дар від [PERSON] комплекс будівель, розташований за адресою: [ADDRESS], про що свідчить копія договору дарування. /а.с. 12-13,14/. На підставі договору оренди нерухомого майна від 17.08.2010 та [PERSON] (орендодавець) передав, а [PERSON] (орендар), прийняв у тимчасове платне користування нежитлове приміщення, а саме будівлю цегляну, зазначену в плані літерою А-1, нежитловою площею 9,0 кв.м., загальною площею 9,0 кв.м., розташованої в комплексі за адресою: [ADDRESS] /а.с. 15-16,17/. Згідно з ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки. Згідно ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право, зокрема, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи. Відповідно до абзацу першого статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Статтею 152 Земельного Кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав та застосування інших, передбачених законом, способів. Ухвалою суду від 22.02.2018 по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза, за результатами проведення якої був складений висновок експерта № 2378 від 15.05.2018, відповідно до якого на розгляд суду пропонується варіант порядку користування земельною ділянкою, площею 4703 м2, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS], згідно до варіанту запропонованого сторонами по справі, при цьому орендатору [PERSON] пропонується в оренду земельна ділянка S-3 площею 2868,0 м2, а так як, частина земельної ділянки пропонується в загальне користування [PERSON] пропонується в оренду земельних ділянок, загальною площею 2935,5 м2, що відповідає частці в 62/100 частини, а орендатору [PERSON] пропонується в оренду земельна ділянка S-2 площею 1700,0 м2, а так як, частина земельної ділянки пропонується в загальне користування, то [PERSON] пропонується в оренду земельних ділянок, загальною площею 1767,5 м2, що відповідає частці в 38/100 частини. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, а згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Крім того, сторони погодилися на запропонований висновком експерта № 2378 від 15.05.2018, варіант користування земельною ділянкою, площею 4703 м2, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS], а відтак суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved