Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року; замінити черговість отримання права на спадкування, надавши йому право на спадкування після смерті його діда [PERSON] разом зі спадкоємцем першої черги; замінити черговість отримання права на спадкування, надавши йому право на спадкування після смерті його бабусі [PERSON] разом зі спадкоємцем першої черги. В обґрунтування позову посилався на те, що [INFO] року помер його дід - [PERSON] у віці 76 років. Після смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Заповіт спадкодавцем складено не було. [INFO] року померла його бабуся - [PERSON] у віці 80 років. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Заповіт нею складено також не було. Йому на праві власності належить 1/4 вказаної квартири. [PERSON] з 1997 року вже не відвідувала своїх батьків. У продовж тривалого часу спадкодавці окрім фізичного болю, який спричиняли їм хвороби, зазнавали душевних страждань у зв'язку із поведінкою відповідачки, постійно покладаючи надію, що вона змінить своє ставлення до них. Відповідачка під час хвороби її батьків, які через похилий вік були у безпорадному стані, мала можливість, але свідомо ухилялася від надання спадкодавцям будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки. Відповідачка вже 16 років поспіль не з'являлась взагалі. Де вона зараз знаходиться він не знає, оскільки відповідачка залишили його у віці 9-ти років на своїх батьків - [PERSON] та [PERSON], і більше він її ніколи не бачив. Він самостійно піклувався про своїх дідуся та бабусю, доглядав за ними, надавав допомогу по утриманню квартири, постійно проживав разом з ними до їхньої смерті, а після їх смерті самостійно утримував квартиру. На момент смерті діда його бабуся [PERSON] була ще жива. Вони разом з нею поховали діда, коли позивачу було 13-ть років. А свою бабусю він поховав самостійно у віці 17-ти років. В судовому засіданні позивач пояснив, що відповідачка по справі є його матір'ю. Він мешкає у квартирі [ADDRESS], яка була приватизована на чотири особи: на нього, його маму, бабусю та дідуся. У віці 9-ти років відповідачка покинула його на своїх батьків, тобто його дідуся та бабусю - [PERSON] та [PERSON] і після цього 16 років від неї не має звісток. Весь цей час він мешкав разом з бабусею та дідусем, до моменту їх смерті. Дід помер у 2001 році від раку. Відповідачка на його поховання не приїжджала. Через чотири роки померла і бабуся. До неї на похорони [PERSON] також не прийшла. Взагалі відповідачка не цікавилася долею своїх батьків, їх здоров'ям, хоча вони через хвороби та похилий вік потребували її піклування. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги зменшила, просила суд залишити без розгляду вимоги в частині зміни черговості отримання права на спадкування, а саме п. п. 4 та 5 позовних вимог. Ухвалою суду від 08.01.2014 року вказані позовні вимоги були залишені без розгляду. Решту позовних вимог представник позивача підтримала, просила їх задовольнити з заявлених у позові підстав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, причини не явки суду не пояснила, про час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 2 ст. 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, свідків, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №3059 від 12.01.1995 року. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року у віці 76 років від раку передміхурової залози. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року у віці 80 років. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.12.1988 року позивач [PERSON] є сином відповідачки [PERSON] Як вбачається з рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.06.2005 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо свого сина - [PERSON] Крім того, згідно вказаного рішення ще у 2005 році місце проживання відповідачки було не відоме. Згідно довідки про смерть [PERSON] померла від дисциркуляторної енцефалопотії. Відповідно до інформації, що надана КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних» за даними амбулаторної карти [PERSON] звертався до лікарів поліклініки з приводу наступних захворювань: 23.08.1993 року - гострий бронхіт. 29.11.1994 року - гострий пієлонефрит. 21.12.1994 року - гострий цистит. 12.01.1995 року - 07.02.1995 року - аденома передміхурової залози; 06.03.1998 року - 15.03.1998 року - церебральний атеросклероз, симптоматична гіпертензія, ішемічна хвороба серця, стенокардія напруги, ФК ІІІ, кардіосклероз післяінфарктний, мерехтлива аритмія. 26.08.1998 року - хронічний гастрит, хронічний холецистит. 30.04.1998 року - рак передміхурової залози. 18.03.1999 року - церебральний атеросклероз, симптоматична гіпертензія, ішемічна хвороба серця. 14.04.1999 року - лівостороння не госпітальна пневмонія. 28.03.2000 року, 13.09.2000 року - рак передміхурової залози, хронічний пієлонефрит, загострення. 27.03.2001 року - рак передміхурової залози, церебральний атеросклероз, симптоматична гіпертензія, дисциркуляторна енцефалопатія. 02.07.2001 року - хронічний гастрит, загострення, хронічний холецистит, загострення, органічне захворювання передміхурової залози; 20.08.2001 року - органічне захворювання передміхурової залози. Крім того, [PERSON] за вказаний період неодноразово лікувався у стаціонарі: КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Лучанського» з 17.04.1998 року по 30.04.1998 року. Діагноз: органічне захворювання передміхурової залози. Шпиталь інвалідів війни з 03.06.1998 року по 22.06.1998 року та з 28.08. по 25.09.1998 року. Діагноз: органічне захворювання передміхурової залози. З 02.04.1999 року - лівостороння пневмонія. З 20.09.2000 року по 10.10.2000 року - діагноз: органічне захворювання передміхурової залози. КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О Тропіних» з 21.08 по 07.09.2001 року. Діагноз: хронічний холецистопанкреатит, загострення, органічне захворювання передміхурової залози. Враховуючи наявність епіцистостоми після оперативного втручання з приводу органічного захворювання передміхурової залози потребував спеціального догляду. Відповідно до інформації, що надана КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних» за даними амбулаторної карти [PERSON] зверталася до лікарів поліклініки з приводу наступних захворювань: 29.05.2002 року, 26.02.2003 року - церебральний атеросклероз, симптоматична гіпертензія, дисциркуляторна енцефалопатія ІІ, криз, ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, СН ІІА ст. У листі уточнених діагнозів є записи про дані звернення - 28.03.1994 року, 04.01.1995 року, 19.04.1999 року, 30.03.200 року та діагноз: ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, СН ІІ, ФК ІІ ст. Церебральний атеросклероз, симптоматична гіпертензія, дисциркуляторна енцефалопатія. Згідно повідомлення приватного нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 10 вересня 2013 року гр. [PERSON] подана заява про прийняття спадщини після смерті його дідуся [PERSON], на підставі якої була заведена спадкова справа. На час відкриття спадщини [PERSON] спільно проживав разом зі спадкодавцем, фактично вступив в управління та володіння спадковим майномі вважається таким, що прийняв спадщину. Крім цього, з наданих документів, а саме довідки № 2136, виданої 10.09.2013 року ПП «Жилсервіс» вбачається, що крім нього спадщину фактично прийняли дружина померлого [PERSON] та донька [PERSON] Заяви від імені [PERSON], [PERSON] про прийняття спадщини або про відмову у прийнятті спадщини не надходили. Свідоцтва про право на спадщину за заповітом або за законом на сьогоднішній день нікому не видавалися, на підставі заяви [PERSON] про його намір звернутися до судових органів за вирішенням питання про усунення від права на спадкування та зміну черговості права на спадкування. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є хрещеною матір'ю позивача по справі. Хрестила вона його саме за його проханням. Відповідачку по справі вона не знає і ніколи не бачила. З [PERSON] вона познайомилася коли йому було років 8-9 і він прийшов у гурток по карате, який веде її чоловік. Той розповів їй про позивача, що він прийшов у старому пальто, штанях, що його покинули батьки і він живе з дідусем та бабусею. Вони почали спілкуватися, навідувати як [PERSON], так і його діда з бабусею, всіляко їм допомагати. У 2001 році дідусь позивача помер, а у 2005 році померла і бабуся. Весь цей час відповідачка не з'являлася, здоров'ям своїх батьків не цікавилась та ніяким чином їм не допомагала. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивача по справі. Відповідачку вона також знає, але не бачила її вже близько 15 років. Вона знала бабусю та дідуся позивача, оскільки вони були сусідами. Дідусь позивача хворів, йому робили операцію. Бабуся теж хворіла, тривалий час вона не вставала з ліжка. За хворими доглядав лише [PERSON], відповідачка їх не навідувала. Про хворобу батьків їх повинно було бути відомо, оскільки дідусь хворів ще до того як вона зникла. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивача і разом з ним відвідував спортивну секцію. Відповідачку він востаннє бачив у 1999 році. По сусідству з [PERSON] він живе з 1997 року. Він бачив, що позивач жив з бабусею та дідусем, декілька разів заходив до нього у гості. Бабуся та дідусь [PERSON] були хворі ще коли відповідачка жила з ними. Через деякий час після зникнення відповідачки з життя пішов дідусь позивача, а потім померла і бабуся. Таким чином, на підставі досліджених матеріалів справи та показів допитаних свідків, суд робить висновок, що [PERSON] та [PERSON] через свій похилий вік та наявні у них хвороби потребували стороннього догляду, зокрема з боку відповідачки по справі. [PERSON] було достовірно відомо про стан здоров'я її батьків, проте вона свідомо, не зважаючи на їх похилий вік, покинула їх та тривалий час, а саме понад 15 років, не цікавилася їх долею та не надавала їм допомоги, якої вони потребували. Судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 229,40 грн. та витрат на розміщення оголошень на загальну суму 600 грн. мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved