Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 18.02.2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у позивача виникло право на спадкування, тому він звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] для оформлення свого права на спадщину, проте позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку, зокрема, але не виключно, і з пропуском строку для прийняття спадщини. Встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON], на його думку, був пропущений з поважних причин, тому просить суд поновити даний строк та визначити його у 2 місяці. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися. Представником позивача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 22). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області у судове засідання не з`явився; до суду відповідачем надіслано заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнає (а.с. 20). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] помер 18.02.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 300859, яке видане 16.11.2016 року повторно Житомирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 5 (а.с. 4). Після смерті [PERSON]О позивач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 18.02.2013 року [PERSON] та розяснено, що однією з причин відмови стало те, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після його смерті (а.с. 5). Із довідки №6/01-16, виданої 12.01.2017 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу [PERSON], вбачається, що була заведена спадкова справа №2/2016 до майна померлого [PERSON] (а.с. 7); цією ж довідкою встановлено, що позивач [PERSON] дійсно є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та інформація про інших спадкоємців померлого в спадковій справі відсутня. Факт реєстрації спадкової справи підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46407345 від 12.01.2017 року (а.с. 8). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 Цивільного кодексу України, далі ЦК України). Часом відкриття спадщини, зокрема, є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкодавця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з копії посвідчення серії АА №280463, яке видане 27.07.2015 року Управлінням особового складу штабу командування Повітряних Сил України, позивач [PERSON] є учасником бойових дій (а.с. 6). Зі змісту позову вбачається, що позивача є військовослужбовцем і здійснював службу у зоні АТО. Після повернення з АТО дізнався про смерть [PERSON] лише у 2015 році, що сталою причиною пропуску строку, у який необхідно було звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку та виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, у зв'язку з чим причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини слід визнати поважними та надати додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд визнає, що позивач пропустив строк з поважної причини, а тому позов слід задовольнити. На підставі вказаного вище, суд вважає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті матері поважними.

Outcome: approved