Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території (управління будинком), мотивуючи позов тим, що Міське комунальне підприємство «Управляюча компанія «Житло-Гарант» згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Договору №106 від 18.03.2019 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є Управителем та надає послуги з управління багатоквартирним будинком відповідачам. Відповідно до умов договору послуга з управління полягає у забезпеченні Управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Позивач згідно з умовами договору щомісячно виконував по будинку, в якому розташована власність відповідачів комплекс житлово-комунальних послуг, претензій щодо якості або кількості яких боржниками не пред`являлось. В свою чергу, відповідачі здійснювали оплату за отримані ними послуги, але не в повному обсязі у зв`язку з чим виник борг, який станом на 01.10.2019 року складає 15784,43 грн. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом надіслання на адресу відповідачів попередження про наявність заборгованості та вимоги щодо необхідності сплати боргу, які були залишені без виконання. З метою захисту своїх прав позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість з оплати послуг з утримання будинку в сумі 15784,43 грн. боргу зі сплати за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території (управління будинком), а також судові витрати в розмірі 1921,00 грн. покласти на відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та справу просила розглядати у її відсутність. Судові витрати просила покласти на відповідачів та не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та заперечень від відповідачів до суду не надходило. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як вбачається з довідки МКП «Управляюча компанія «Житло-Гарант» №4962 від 09.10.2019 року, власником особового рахунку квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Будинок перебуває на обслуговуванні в даному підприємстві. У вказаній квартирі зареєстровано п`ять осіб: [PERSON] , [PERSON] (неповнолітній), [PERSON] , [PERSON] (неповнолітній) та [PERSON] (неповнолітня) (а.с. 6). Судом встановлено, що Міське комунальне підприємство «Управляюча компанія «Житло-Гарант» згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Договору №106 від 18.03.2019 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є Управителем та надає послуги з управління багатоквартирним будинком відповідачам. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 952 від 20.04.2017 року, було встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду (а.с. 42-52). Так, згідно з п.п. 1.2 п. 1 зазначеного рішення, щомісячна вартість наданих послуг становить 4,77 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири з ПДВ. 18.03.2019 року між Міським комунальним підприємством «Управляюча компанія «Житло-Гарант» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] було укладено договір №106 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, відповідно до умов якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління вказаного багатоквартирного будинку, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послуги з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (а.с. 9-13). Список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, станом на дату укладення договору, зазначаються у додатку 1 до договору (а.с. 14-16), що є невід`ємною його частиною. Загальні відомості про будинок зазначаються у додатку 2 до договору (а.с. 17) і є невід`ємною його частиною. Пунктом 1.3. вказаного вище договору визначено, що послуга з управління полягає у забезпеченні Управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з утримання включає: -утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; -купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; -поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до положень п. 2.2. договору, кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Розмір цін та порядок оплати послуг з управління визначено розділом 3 вказаного договору. Таким чином, нарахування вартості наданих послуг відповідачам до березня 2019 року (укладення договору) здійснювалося на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької мської ради від 20.04.2017 року №952, а потім - на підставі Договору №106 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Позивач свої зобов`язання за договором, зокрема надання послуг відповідачам, виконав в повному обсязі, що підтверджується актами виконаних робіт за період з 01/2016 по 10/2019 року (а.с. 53-107). Разом з тим, в порушення умов договору відповідачі свої зобов`язання в повному обсязі не виконують. У зв`язку з чим у них утворилася заборгованість за період з січня 2016 року по жовтень 2019 року, яка станом на 01.10.2019 року становить 16159,35 грн. (а.с. 7). Разом з тим, позивач просить стягнути заборгованість в розмірі 15784,43 грн. Тому, враховуючи положення ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Слід відзначити, що відповідачі протягом вказаного періоду здійснювали оплату за отримані ними послуги, проте не в повному обсязі, в зв`язку з чим у них виник борг. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом надіслання на адресу відповідача [PERSON] вимог щодо необхідності сплати боргу, яка була залишена без виконання (а.с. 8). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначеного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 2 ст. 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст. 360 ЦК України). Статтею 322 ЦК України передбачений обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальни послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» закріплено обов`язок співвласника багатоквартирного будинку забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожен співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласників. Положенням ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що колективний договір про надання комунальних послуг підписується на умовах, визначених у рішенні співвласників (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. За змістом ст. 67 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 68 ЖК УРСР, передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. П.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 вказаного Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно із ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За змістом ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов`язань не допускаються. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача МКП «Управляюча компанія «Житло-Гарант» знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн., тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах. На підставі викладеного та

Outcome: approved