Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON],\~[PERSON] про стягнення аліментів на утримання батька, посилаючись на те, що позивач [PERSON] є пенсіонером, на час звернення до суду з позовом йому виповнилося 61 рік, близько 1 року він є непрацездатним, постійно хворіє та потребує матеріальної допомоги, оскільки пенсія у розмірі 1373,00 грн. є його єдиним доходом, коштів з пенсії не вистачає на купівлю ліків, одягу, сплату комунальних платежів на житло та на повноцінну їжу. Позивач зазначає, що відповідачі матеріальної допомоги позивачу у добровільному порядку не надають, хоча мають таку можливість, оскільки працюють та отримують солідний дохід. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 20 червня 2018 року обєднано в одне провадження цивільні справи\~за позовами\~[PERSON]\~до \~[PERSON]\~ про\~стягнення аліментів\~на утримання\~батька, цивільні справи за позовами [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батька, присвоївши обєднаній справі №\~372/1039/18 (провадження № 2-962/18). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на мінімальний дохід, який отримує у вигляді пенсії. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляду справи у його відсутність, та відзив на позовну заяву, заявлені вимоги заперечив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, та повідомив,що позивач не є хворою людиною, може забезпечити себе самостійно. На утримані в відповідача є двоє малолітніх дітей, дружина, яка не працює. З позивачем не спілкується. Суд вислухав пояснення позивача, відповідача, дослідив письмові матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком відповідачів [PERSON] та [PERSON], на теперішній час він є пенсіонером за віком, розмір його пенсії становить 1373 грн. (а.с. 7). Відповідно до\~ст. 202 СК України\~повнолітні дочка, син зобов'язані, утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їй утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги. Встановлено, що позивач [PERSON] перебуває на обліку в Обухівському обєднаному управлінні ПФУ в Київській області та отримує пенсію за віком відповідно до довідки від 06.03.2018 року в розмірі 1373,00 грн.. ч.1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно зі ст. ст. 76, 89\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки суд ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed