Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 05 вересня 2007 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №75207С41/91 на суму 48000,00 дол. США. Погашення кредитної заборгованості має здійснюватися відповідачем з 1 по 5 число кожного місяця відповідно до п.п. 2.4.1 та 2.5.1 Кредитного договору та згідно графіку погашення наведеного в додатку №1 до цього договору. Згідно п.2.2.1 Кредитного договору проценти за користування кредитом встановлені за формулою Libor 12m+7,10%, але не менше 12,50% річних. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, в результаті чого станом на 03 червня 2015 року має заборгованість в сумі 24263,39 дол. США, яка складається з: заборгованість за кредитом- 21618,72 дол.США; заборгованість по процентам за період з 01.11.2014 року по 31.05.2015 року- 2172,89 дол.США; пеня за порушення строків погашення кредиту за період з 28.05.2015 року по 02.06.2015 р.-216,19 дол.США; пеня за порушення строків погашення процентів за період з 16.12.2014 року по 02.06.2015 р.- 255,60дол.США. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 24263,39 дол.США та судовий збір в сумі 3654,00грн. В подальшому представник позивача уточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 07.09.2015 року в сумі 29254,93 дол.США , яка складається з: заборгованість за кредитом 21618,72дол. США; заборгованість по процентам за період з 01.11.2014 р. по 07.09.2015р.- 3114,86дол.США; пеня за порушення строків погашення кредиту за період з 28.05.2015 р. по 07.09.2015р.- 3671,58 дол.США; пеня за порушення строків погашення процентів за період з 16.12.2014р. по 07.09. 2015р. 633,63 дол.США; 3% річних у звязку з несвоєчасною сплатою основного боргу з 28.05.2015р. по 07.09.2015р.-183,02 дол. США; 3% річних у звязку з несвоєчасною сплатою процентів за користування кредитом- 33,12 дол.США, та судовий збір в сумі 9837,09грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнає. Просить в позові відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 вересня 2007 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», в особі філії АК «Укрексімбанк» у м. Запоріжжі, правонаступником якого є ПАТ Державний експортно-імпортний банк України», та відповідачем було укладено кредитний договір №75207С41/91 на суму 48000,00 дол. США. Погашення кредитної заборгованості має здійснюватися відповідачем з 1 по 5 число кожного місяця відповідно до п.п. 2.4.1 та 2.5.1 Кредитного договору та згідно графіку погашення наведеного в додатку №1 до цього договору. Згідно п.2.2.1 Кредитного договору проценти за користування кредитом встановлені за формулою Libor 12m+7,10%, але не менше 12,50% річних. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.2.4.2 кредитного договору, відповідач повинен сплачувати пеню за кожний день прострочки повернення кредиту або сплати процентів за кредитом в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 07.09.2015 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в сумі 29254,93 дол.США , яка складається з: заборгованість за кредитом 21618,72дол. США; заборгованість по процентам за період з 01.11.2014 р. по 07.09.2015р.- 3114,86дол.США; пеня за порушення строків погашення кредиту за період з 28.05.2015 р. по 07.09.2015р.- 3671,58 дол.США; пеня за порушення строків погашення процентів за період з 16.12.2014р. по 07.09.2015р. 633,63 дол.США; 3% річних у звязку з несвоєчасною сплатою основного боргу з 28.05.2015р. по 07.09.2015р.-183,02 дол. США; 3% річних у звязку з несвоєчасною сплатою процентів за користування кредитом- 33,12 дол.США. З даного розрахунку вбачається , що відсотки нараховуються за ставкою 17,05% річних, як зазначено в додатковій угоді до кредитного договору № 7507С41/91 від 05.09.2007 року, хоча в кредитному договорі зазначена процентна ставка в розмірі 12,5% річних. В матеріалах справи міститься висновок судової почеркознавчої експертизи №514-16, згідно якого підпис від імені [PERSON] в графі «Пзичальник» в оригіналі додаткової угоди від 02.06. 2008 року до кредитного договору № 7507С41/91 від 05.09.2007 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. У звязку з тим, що почеркознавча експертиза підтвердила, що підпис на додатковій угоді про підвищення процентної ставки не належить [PERSON], то дана додаткова угода в силу положень ЦК України є неукладеною, а тому позивач не має права нараховувати проценти за підвищеною процентною ставкою. Згідно висновку експертного дослідження за результатами проведення економічного дослідження №133/09/17 від 18.09.2017 року, заборгованість [PERSON] станом на 07.09.2015 року складає: 8254,06 доларів США- строкова заборгованість за кредитом; 891,33 доларів США заборгованість по процентам з 27.11.2014 року по 07.09.2015 року. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Усі докази разом оцінюються ще з позиції їх достатності та взаємозвязку. Достатність доказів полягає в тому, що у справі доведені всі обставини, які входять до предмету доказування. Суд, вважає, що представником позивача не доведена сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 75207С41/91 від 05.09.2007 року в розмірі 24263,39 доларів США. Тому суд, при визначенні суми заборгованості відповідача по кредитному договору, приймає за основу висновок експертного дослідження за результатами проведення економічного дослідження №133/09/17 від 18.09.2017 року та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору, яка складається з: 8254,06 доларів США- строкова заборгованість за кредитом; 891,33 доларів США заборгованість по процентам з 27.11.2014 року по 07.09.2015 року. Всього стягнути 9145,39 доларів США.

Outcome: partial