Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на все належне майно, зокрема на земельну ділянку. За життя [PERSON] було розпочато процедуру приватизації земельної ділянки площею 2,7799 га за результатами якої після її смерті було видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Земельна ділянка була передана померлій на підставі рішення Обухівської райдержадміністрації №308 від 20 травня 2004 року, але за життя мати позивачки не завершила процедуру приватизації земельної ділянки та не встигла провести державну реєстрації права власності на земельну ділянку, яка була передана їй у власність відповідним рішенням органу державної влади, тобто право на завершення приватизації земельної ділянки перейшло до її спадкоємців. Так як іншим чином захистити своє право позивачка не може та не має змоги отримати у власність вказану земельну ділянку, тому звернувся до суду з позовом про визнання за нею права на завершення приватизації в порядку спадкування. Позивачка звернулася до нотаріуса для оформлення свого права на земельну ділянку проте їй було відмовлено, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку оскільки державний акт на право власності видано після смерті власника. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача Маловільшанської сільської ради Обухівського району Київської області, в судове засідання не з'явився, подав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заперечень щодо позову не має. Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 28 травня 2004 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,7799 га, кадастровий номер [NUMBER], яка належала останній відповідно до рішення Обухівської райдержадміністрації № 308 від 20 травня 2004 року. На випадок смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений мало вільшанською сільською радою Обухівського району Київської області 05.09.1995 за реєстровим № 9, за умовами якого все своє майно вона заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Спадщину, що залишилася після смерті матері, позивачка прийняла на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області по справі №372/3040/17 від 09.11.2017 року, про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавицею на час відкриття спадщини. Оскільки в заповіті допущено помилку в прізвищі позивачки, спадщину що залишилася після смерті матері позивачка прийняла за законом. Після смерті матері позивачки відкрилась спадщина на майно, яку позивачка фактично прийняв відповідно до законодавства. Листом державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 04.01.2018 року, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на вищевказану земельну ділянку в зв'язку з тим, що видача державного акта на право власності на земельну ділянку відбулася після смерті власника. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, у зв'язку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за заповітом і за законом і його звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто прийняв спадщину, що не спростовується відповідачем у справі. Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб'єктами права цієї власності можуть бути фізичні особи, що передбачене ч.1 ст. 374 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст.78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідачів, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивачів, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача шляхом визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування. За таких обставин, позов слід задовольнити повністю. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved