Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 102 493,00 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач заборгованість за рішенням суду не сплатив, а тому відповідач повинен сплатити на його користь інфляційні втрати та проценти за користування коштами. У судове засідання позивач та його представник не з'явились, представник надав заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, доказів на обґрунтування заперечень проти позову не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача в своїй письмовій заяві проти цього не заперечував. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2014 року, стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 25.05.2013 року в сумі 67000 (шістдесят сім тисяч) гривень 00 копійок. Даним рішенням встановлено, що 25.05.2013 року між [PERSON] та гр. [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримав 80000,00 грн, під 0,1 % в день за користування грошовими коштами, які зобов'язувався повернути до 01.07.2013 року, що підтверджується розпискою. 21.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги, за яким [PERSON] передав [PERSON] належне йому право вимоги за договором позики від 25.05.2013 року. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що за договором позики відповідач повернув 14.12.2013 року - 8000,00 грн та 26.02.2014 року 5000,00 грн. Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, загальна сума боргу, відповідно до розрахунку позивача складає 102493,00 грн, з яких: 52088,00 грн плата за користування коштами, що складається з: 16160,00 грн - за період з 26.05.2013 року по 14.12.2013 року; 5256,00 грн - за період з 14.12.2013 по 26.02.2014 року; 39672,00 грн - за період з 26.02.2014 року по 31.08.2015 року, та 50405,00 інфляційні втрати, що складається з: 480 грн за період з 01.07.2013 року по 14.12.2013 року; 144,00 грн за період з 14.12.2013 року по 26.02.2015 року; 49781,00 грн за період з 26.02.2014 року по 01.08.2015 року. Наведене дає підстави вважати вимоги позивача правомірними, а відповідача таким, що за невиконання умов договору позики від 25.05.2013 року повинним відповідати за цивільними зобовязаннями, сплативши на користь позивача відповідну суму боргу. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved