Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою з позовом до відповідача про визнання права власності на рухоме майно. В обґрунтування заявлених вимог позивача зазначив що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Отримавши в серпні 2006 р. кредит, вони придбали автомобіль марки ГАЗ 2752-414, зареєстрований за номером [NUMBER]. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу було виписане на ім'я [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями після її смерті є він та діти покійної дружини - дочка [PERSON], [PERSON], син [PERSON] До цього часу жоден з них належним чином не оформив своє право на спадкування. Зазначає, що половина вартості автомобіля ГАЗ 2752-414 №? [NUMBER] є його власністю, а друга половина є спадком і предметом спору. Згідно дослідження спеціаліста, вартість даного автомобіля складає 39361 грн. 32 коп. З урахуванням того, що його частка значно перевищує частки [PERSON] і [PERSON] і виділ їх часток в натурі неможливий, вважає найбільш прийнятним передати його йому у власність з виплатою двом іншим спадкоємцям грошової компенсації на підставі ч. 2 ст. 364 ЦК України. Враховуючи, що в теперішній час він повністю розрахувався з [PERSON] та [PERSON], останні до нього претензій не мають, просить визнати за ним право власності на автомобіль ГАЗ 2752-414, реєстраційний номер [NUMBER]. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги і просить суд задовольнити їх у повному обсязі, так як з усіма спадкоємцями він розрахувався, претензій останні до нього з приводу автомобіля не мають, тому просить суд визнати за ним право власності на автомобіль ГАЗ 2752-414 №? [NUMBER]. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав вимоги позивача та просить суд задовольнити їх у повному обсязі, так як позивачем до початку розгляду справи сплачено відповідачу [PERSON] компенсація вартості автомобіля усього 8000 грн., з якої перед даним засіданням сплачено 4000 грн. Відповідач [PERSON] вимоги позивача не визнала і просить суд відмовити у їх задоволенні. Щодо сплати позивачем їй коштів дала пояснення про те, що позивач сплатив їй вартість товару, а не частину вартості автомобіля. [PERSON] у судовому засіданні також вимоги позивача не визнав і просить суд відмовити йому у їх задоволені Вислухавши пояснення позивача, представника позивача [PERSON], відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. 02.08.2006 р. на ім'я [PERSON] видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] марка «Газ», модель 2752 414 03.08.2006 р. між [PERSON] та ПриватБанк укладено кредитний договір строком з 03.08.2006 р. по 03.08.2011 р. на придбання автомобіля ГАЗ 2752 414, 2006 р. випуску . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 26.09.2006 р. був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Як вбачається із акту про оцінку транспортного засобу від 30.03.2011 р., ринкова вартість автомобіля ГАЗ 2752-414, реєстраційний номер [NUMBER] складає 39361, 32 грн. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Згідно відповіді Великоновосілківської державної нотаріальної контори від 10.10.2013 р., спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] заведена, заяви про прийняття спадщини було подано до Великоновосілківської державної нотаріальної контори [PERSON] 09.03.2011 р. та [PERSON] 11.03.2011 р., інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались, а також в заявах спадкоємців інші спадкоємці не вказані, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, тому суд вважає, що дані заяви було подано спадкоємцями у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Зважаючи на те, що на момент смерті [PERSON] її син [PERSON] був неповнолітньою особою, він вважається таким, що прийняв спадщину на підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України, що сторонами не оспорювалося. Проте, стороною позивача не заявлялось жодних клопотань про залучення даної особи до розгляду справи у якості співвідповідача, як цього вимагають положення ч. 1 ст. 33 ЦПК України, а тому суд за клопотанням представника відповідача залучив дану особу до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Таким чином, право на спадщину після смерті [PERSON] мають спадкоємці першої черги за законом, а саме її чоловік [PERSON], донька [PERSON], які своєчасно подали заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та син [PERSON], який вважається таким, що прийняв спадщину на підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними; кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Відповідно до положень ст. 34 Закону України «Про нотаріат», видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється нотаріусами. Отже Цивільним Кодексом України, до видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину не передбачено визнання в судовому порядку права власності на спадкове майно. Видача свідоцтв про право на спадщину є виключною компетенцією нотаріусів. Тільки після отримання свідоцтва про право на спадщину, особа яка вважає, що її права порушені може оскаржити свідоцтво в порядку передбаченому ст. ст. 1300, 1301 ЦК України. В разі незгоди з діями нотаріуса пов'язаними з видачею свідоцтва про право власності на спадщину особа, яка вважає, що її права порушені, вправі звернутися з відповідним позовом до нотаріуса. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Таким чином, позивачем не надані допустимі та належні докази на підтвердження його позовних вимог, а тому у задоволенні позовних вимог про визнання за ним права власності автомобіль марки ГАЗ 2752-414, реєстраційний номер [NUMBER] не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed