Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просять стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 44/3 від 17 квітня 2015 року в розмірі 5618,15 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 17.04.2015 року Кредитної спілки «[PERSON] Взаємодопомоги» (далі КС «[PERSON] Взаємодопомоги») та [PERSON] уклали кредитний договір № 44/3 на підставі якого отримав кредит у розмірі 4500 грн. Відповідно до графіку, наведеного в додатку до кредитного договору відповідач зобовязався першого числа кожного місяця повертати частинами кредит та сплачувати проценти за користування кредитом. Таким чином, кредит у повному обсязі мав бути сплачений до 17.04.2016 року (п. 2.3 додатку №1 кредитного договору). 17.04.2015 року в забезпечення виконання кредитного договору, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач [PERSON] поручився за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. У звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором у нього утворилась заборгованість, яка добровільно не погашається, тому позивач був вимушений звернутися до суду з позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засіданні не зявилися, про день, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, 17.04.2015 року між КС «[PERSON] Взаємодопомоги» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 44/3, за умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 4500 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах зазначеного договору (а.с. 4,5). Згідно п. 2.1 кредитного договору, кредит надається строком на 12 фактичних місяців від дати отримання позичальником. Пунктом 2.3 кредитного договору встановлено, що позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до 17.04.2016 року. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) становить 57 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту. 17.04.2015 року в забезпечення виконання кредитного договору, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач [PERSON] поручився за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 44/3 від 17.04.2015 року (а.с. 7). У звязку з тим, що в період дії кредитного договору відповідач [PERSON] не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 28 серпня 2015 року, в нього перед позивачем за кредитним договором виникла заборгованість, яка складає 5618 грн. 15 коп., з яких: 4500 грн. заборгованість по кредиту, 1118 грн. 15 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 6). Як вбачається з матеріалів справи відповідачу [PERSON] направлялася вимога № 259 від 22.07.2015 року про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором № 44/3 від 17.04.2015 року та відповідачу [PERSON] направлялося повідомлення-попередження № 260 від 22.07.2015 року про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором № 44/3 від 17.04.2015 року (а.с. 10,11). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання є неприпустимо. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобовязання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно ч. 1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно до \~ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які \~вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які \~беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які \~мають значення для \~ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь \~у справі, виникає спір. Доказування не може \~ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідач [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань в строки передбачені кредитним договором належним чином не виконав, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON], заборгованості за кредитним договором № 44/3 від 17.04.2015 року в розмірі 5618,15 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved