Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] у 2008 році було укладено кредитний договір. Позивач виконав умови договору надавши відповідачу кредит в сумі 65000 грн. на умовах зворотності та платності строком на 120 місяців та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 20,5 % річних. З метою належного виконання позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого поручитель зобовязується відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання за кредитним договором. Відповідачі зі своєї сторони порушили умови договору та мають прострочену заборгованість. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що між Банком та його довірителем був укладений кредитний договір на споживчі потреби та ним отримано кредит в розмірі 65000 грн. У звязку з тяжким матеріальним становищем утворилась заборгованість по кредитному договору, так, як відповідач сплачує аліменти на двох дітей. Крім того, важливою обставиною у відмові в задоволенні позовних вимог, представник позивача вважає ту обставину, що Банком не вирішено спір у досудовому порядку, тобто мирним шляхом. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи в її відсутність чи заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Так, матеріалами справи встановлено, що 14 жовтня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Фастівське відділення № 2877 та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3819, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти на споживчі цілі в сумі 65000 грн. (заява на видачу готівки № 7 від 18 листопада 2008 року) строком на 120 місяців із розрахунку 20,5 % річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 14 жовтня 2018 року. На виконання Постанови КМУ затвердженої за № 502 від 06.04.2011 року «Про внесення змін до постанови КМУ від 25.02.2003 року № 261» у назві і Статуті ВАТ «Державний ощадний банк України» було замінено назву на ПАТ «Державний ощадний банк України». Згідно п.2 розділу 5 Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасній сплаті процентів користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за Договором, позичальник зобовязується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,05 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно п. 3.4 Кредитного договору, Банк має право вимагати від Боржника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за договором, у випадку невиконання або неналежного виконання боржником будь-яких обовязків за кредитним договором, в тому числі, але не виключно. у випадку затримання сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, належних до сплати комісійних винагород та інших платежів за договором кредитування на один місяць. В забезпечення договору кредиту був укладений Договір поруки № 13104 від 14.10.2008 року укладеного між позивачем та [PERSON], що виступила поручителем. Згідно з умовами договору поруки (п.1.1), поручитель зобовязується перед Банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання за кредитним договором. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки та відшкодування збитків. На момент подання позовної заяви за відповідачами рахується заборгованість за кредитним договором, яка станом на 16 вересня 2015 року складається з: 20583,06 грн. заборгованість по кредиту (сума не простроченого кредиту основного боргу), 3246,86 грн. сума прострочених чергових платежів, 2670,44 грн. сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом та 642,70 грн. пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно ст.1049, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. В звязку з порушенням відповідачами умов Кредитного договору в частині щомісячного погашення кредиту, відсотків та неналежного виконання своїх зобовязань за договором позивач, 24 червня 2015 року боржнику було направлено лист вимогу за № 53/08/103 (отримано ним наручно 22.07.2015 року), а фінансовому поручителю [PERSON] лист повідомлення за № 53/08/104 про наявну заборгованість за наданим кредитом, з пропозицією погасити заборгованість в зазначений термін. Однак відповідачами дана пропозиція була проігнорована та не виконана. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Загальна сума 3 % річних від прострочення сум заборгованості по основному боргу (рах.2207) 86,86 грн., загальна сума 3 % річних від прострочених сум по відсоткам (рах.2209) 62,95 грн., всього 149,81 грн. Загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу 370,43 грн. (рах.2207), загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам 225,28 грн. (рах.2209), всього 595,71 грн. Разом сума інфляційних витрат та 3 5 річних від прострочених сум заборгованості становить 745,52 грн. Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на тяжкий матеріальний стан [PERSON], у контексті виникнення простроченої заборгованості, у звязку із сплатою аліментів на двох дітей так як укладеним Договором не було передбачено дану обставину, як підставу звільнення від сплати заборгованості за кредитом. Також, суд критично ставиться до тверджень представник відповідача, що позивач не вирішив спір у досудовому порядку, оскільки це виключно право позичальника (відповідача), відповідно до п. 4.4.2 Кредитного договору, за яким він має право порушувати перед Банком питання про перенесення строку погашення Кредиту у разі виникнення тимчасових фінансових або інших ускладнень з незалежних від нього (позичальника) причин. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню і з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту в розмірі 27888,58 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1218,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 230561738 від 23 вересня 2015 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved