Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в порядку ст. 31 ЦПК України, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, та скасувати державну реєстрацію речового права на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] за [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після смерті його батька, з заявою про прийняття спадщини після нього, він звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори. Проте, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки спадкове нерухоме майно не було зареєстроване за його батьком. У зв'язку з тим, що він є єдиним спадкоємцем першої черги майна, після померлого батька та фактично прийняв спадщину, просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач - Київська міська рада в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповіщав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника Київської міської ради. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповіщав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Треті особи - Головне управління юстиції у місті Києві та Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від Головного управління юстиції в м. Києві надішли пояснення по справі, з яких вбачається, що при вирішенні справи ГУЮ у м. Києві покладається на розсуд суду, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність їх представників. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.09.2006 р., виданого Солом'янським районним відділом РАЦСу м. Києва. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом по смерть від 10.10.2006 року, серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.07.2010 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору довічного утримання, яке набрало законної сили 09.11.2010 року відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва, встановлено, що [PERSON], [INFO], батько [PERSON], проживав у [ADDRESS], яка була придбана за договором купівлі-продаж від 23 жовтня 2001 року на його ім'я. [PERSON] вселився у цю квартиру і був зареєстрований за цією адресою у листопаді 2001 році. Згідно із договором від 29 липня 2002 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], належна [PERSON] на праві власності квартира [ADDRESS], яка складається із двох жилих кімнат, площею 25,9 кв.м, загальна площа - 41,80 кв.м, передана [PERSON] Остання зобов'язалась надавати [PERSON] матеріальне забезпечення довічно. За дорученням від 21 червня 2003 року [PERSON] надав повноваження [PERSON], яка проживає за тією ж адресою у квартирі № 32, бути його представником в усіх державних та інших органах та організаціях, представляючи його інтереси. Вказаним рішення було визнати недійсним договір довічного утримання від 29 липня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] про передачу квартири [ADDRESS] [PERSON], яка зобов'язалась надавати йому довічне матеріальне забезпечення, укладеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано у реєстрі за № 7780. За положеннями ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. 10.02.2014 року [PERSON] звертався до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] Проте, постановою від 10.02.2014 року [PERSON] Першою Київською державною нотаріальною конторою було відмовлено у видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], оскільки у [PERSON] право власності на вказану квартиру не виникло. Відповідно до довідки КП «Київське міське БТІ» від 11.12.2014 року № 45370 (И-2014) право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі договору довічного утримання, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом КМНО 29.07.2002 року, р№ 7780. В Бюро зареєстрована з 18.10.2005 р. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.08.2012 року по справі за позовом [PERSON] - [PERSON] виселено з спірної квартири, усунувши тим самим позивачу перешкоди в користуванні власністю. Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] і після набрання чинності рішення від 19.07.2010 року звернувся до нотаріальної контори для отримання спадку після смерті батька на спірну квартиру, однак відповідачі перешкоджають одержати свідоцтво про право на спадщину, так як не допускають у спірну квартиру представників міського БТІ, які мають оглянути за запитом нотаріальної контори квартиру. [PERSON] як спадкоємець спірної квартири бажає використовувати належну йому квартиру для свого проживання. Судом також встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] не є власниками квартири, спадкоємець квартири не надавав згоди на їх проживання в ній. Дані обставини також, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Таким чином, на підставі вище викладеного, виходячи з вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним право власності на квартиру [ADDRESS] підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки, право власності у [PERSON] виникло на підставі недійсного правочину, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про скасування державної реєстрації речового права на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] за [PERSON].

Outcome: approved