Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом відповідачів [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 03 липня 2008 року в розмірі 234 746,89 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що 03 липня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 490074759, відповідно до умов якого банк надав останньому на придбання транспортного засобу кредит в сумі 20 956 доларів США 04 центів зі сплатою 15,99 % річних за користування кредитом строком до 03 липня 2014 року. Відповідно до умов укладеного кредитного відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитним договором в установлені в ньому терміни і порядку та сплачувати банку нараховані проценти та комісію в розмірах, визначених у договорі. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши [PERSON] обумовлену в останньому суму кредиту, однак, [PERSON]., в свою чергу, зобов'язань за договором не виконує, тому банк відповідно до умов договору має право вимагати від останньої погашення виниклої заборгованості. У порушення умов договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 30.09.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 10 479,81 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 225 604 гривень 57 копійок, за відсотками - 424,68 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 9 142 гривень 32 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості. В забезпечення виконання зобов'язань між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № 490074759-П. Відповідно до умов якого поручитель [PERSON] як поручитель поручається за виконання відповідача [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі осново договору можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В останній також зазначив про те, що обґрунтування позову підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідачів та ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі, які повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 липня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 490074759, відповідно до умов якого банк надав останньому на придбання транспортного засобу кредит в сумі 20 956 доларів США 04 центів зі сплатою 15,99 % річних за користування кредитом строком до 03 липня 2014 року. (а.с. 5). Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу зазначені вище кошти. Згідно з умовами договору кредиту [PERSON] зобов'язувалась повернути кредит в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежів в сумі, строки та на умовах , що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику 9грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що було передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач ПАТ «Альфа-Банк» свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 20 956,04 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача [PERSON] У порушення умов кредитного договору, [PERSON], свої зобов'язання належним чином виконала, в результаті чого станом на 30.09.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 10 479,81 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 225 604,57 гривень, за відсотками - 424,68 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 9 142,32 гривень, що підтверджується заборгованості. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON], що випливають з основного договору, відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України, 03.07.2008 року ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали договір поруки № 490074759-П.Відповідно до умов договору поруки [PERSON] як поручитель поручається за виконання [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до умов договору поруки, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед ПАТ «Альфа-Банк» за порушення обов'язків за договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокове виконання зобов'язання з повернення кредиту за виконання. Як встановлено в ході розгляду справи, [PERSON], всупереч договірним зобов'язанням, належним чином не виконує їх, у встановлені графіком терміни не погашає кредит та проценти за користування ним. В ході розгляду справи встановлено, що позивачем 08 жовтня 2015 року була направлена відповідачам письмова вимога про досудове врегулювання спору, яка, на момент звернення до суду, останніми проігнорована та невиконана, через що позивач, скориставшись своїм правом, розпочав процедуру примусового стягнення боргу шляхом звернення до суду з приводу стягнення заборгованих коштів (а.с. 22). Згідно п.1 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Згідно статей ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що через неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань, заборгованість останньої за кредитним договором станом на 30 вересня 2015 року становить 225 604,57 грн. Оскільки на день розгляду справи з боку відповідачів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про виконання свого обов'язку щодо сплати заборгованості за договором кредиту, суд приходить до висновку про те, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунок заборгованості, здійснений позивачем. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в справі. З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 525, 526, 611, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved