Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на частку квартири у спільній частковій власності посилаючись на те, що 20.03.2013 року, на підставі розпорядження (наказу) Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради Луганської області, було видано Свідоцтво про право власності на житло № 103 від 20.03.2013 року, згідно якого[ADDRESS], яка знаходиться за адресою: Луганська область, м.Сєвєродонецьк, МЖК «Мрія», буд. 8 належить на праві приватної, спільної часткової власності [PERSON], розмір частки 1/6, [PERSON], розмір частки 1/6, [PERSON], розмір частки 1/6, [PERSON], розмір частки 1/6, [PERSON], розмір частки 1/6 та [PERSON], розмір частки 1/6. 28 травня 2013 року, батько позивача, [PERSON], помер, не встигнувши зареєструвати своє право власності на 1/6 частку вищевказаної квартири в Реєстраційній службі Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серії СЕА № 599796 від 21.10.2013 року, власниками квартири № 22, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м.Сєвєродонецьк, МЖК «Мрія», буд. 8 на праві приватної спільної часткової власності є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], розмір часток яких є рівним і дорівнює 1/6 частки квартири на кожного власника. При цьому, 1/6 частка померлого батька позивача, [PERSON], не зареєстрована. Тобто він не є власником 1/6 частки квартири № 22, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, МЖК «Мрія», буд. 8 в розумінні ст.334 ЦК України. Рішенням Сєвєродонецької міської ради № 3802 від 21.01.2010 року, було вирішено прийняти безкоштовно у комунальну власність територіальної громади міста Сєвєродонецька Луганської області від Державної іпотечної установи 44 квартири в будинку № 8 МЖК «Мрія» м.Сєвєродонецька для забезпечення житлом громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов. Додатком до цього рішення, визначений перелік квартир, що передаються в комунальну власність, в тому числі квартира № 22 зазначеного будинку. За таких обставин, власником 1/6 частки квартири № 22, яка знаходиться за адрес Луганська область, м. Сєвєродонецьк, МЖК «Мрія», буд. 8 є територіальна громада Сєвєродонецька Луганської області в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області. Позивач є спадкоємцем першої черги після померлого батька, [PERSON] в розумінні. Позивач 16.11.2013 року, у встановлений законом строк, в порядку ст.1269 ЦК України звернувся до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого батька, на підставі якої Першою Сєвєродонецькою ДНК була відкрита спадкова справа 634/2013. Водночас, 16.11.2013 року, мати та сестра також звернулися до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори із заявами про відмову від спадщини за законом на майно, яке залишилося після смерті їх чоловіка та батька відповідно на користь позивача, [PERSON]. Разом з тим, 16.11.2013 року, державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької держав нотаріальної контори [PERSON] за заявою позивача була винесена постанова про відмову у здійсненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державна реєстрація на 1/6 частку квартири на ім'я [PERSON] відсутня. Тому на підставі вищевикладеного позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду і просить визнати за ним право власності на 1/6 частку квартири № 22, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м.Сєвєродонецьк, МЖК «Мрія», буд.8 та яка була передана у власність померлого батька, [PERSON], але не була ним зареєстрована у встановленому законом порядку. Позивач в судовому засіданні надав пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві, просив заявлені вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання Сєвєродонецького міського суду не з'явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнають. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила доводи викладені в позовній заяві. Вислухавши пояснення позивача, свідчення свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав. Згідно із ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо за це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. В силу ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкуванні законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені пі його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власно не встановлена судом. Відповідно до абз. «а» п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 і 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», судам слід мати на увазі, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Відповідно до Рішення Сєвєродонецької міської ради № 3802 від 21.01.2010 року, було прийнято у комунальну власність територіальної громади міста Сєвєродонецька Луганської області від Державної іпотечної установи 44 квартири в будинку № 8 МЖК «Мрія» м.Сєвєродонецька для забезпечення житлом громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов. Додатком до рішення, визначений перелік квартир, що передаються в комунальну власність, в тому числі квартира № 22 зазначеного будинку. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № 103 від 20.03.2013 року[ADDRESS], яка знаходиться за адресою: Луганська область, м.Сєвєродонецьк, МЖК «Мрія», буд. 8 належить на праві приватної, спільної часткової власності [PERSON], розмір частки 1/6, [PERSON], розмір частки 1/6, [PERSON], розмір частки 1/6, [PERSON], розмір частки 1/6, [PERSON], розмір частки 1/6 та [PERSON], розмір частки 1/6. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 369625, [PERSON] помер 28.05.2013 року. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серії СЕА № 599796 від 21.10.2013 року, власниками квартири № 22, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м.Сєвєродонецьк, МЖК «Мрія», буд. 8 на праві приватної спільної часткової власності є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], розмір часток яких є рівним і дорівнює 1/6 частки квартири на кожного власника. 1/6 частку померлого [PERSON], не зареєстровано. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори після померлого 28.05.2013 року [PERSON] була відкрита спадкова справа 634/2013. Відповідно до постанови про відмову у здійсненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину від 16.11.2013 року, державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державна реєстрація на 1/6 частку квартири на ім'я [PERSON] відсутня. Відповідно до нотаріально завірених заяв від 16.11.2013 року за № 1336 та № 1337 [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини за законом на майно, яке залишилося після смерті чоловіка та батька відповідно на користь позивача, [PERSON]. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, квартира була надана в установленому порядку, однак померлим [PERSON] не було належним чином зареєстровано право власності на 1/6 квартири, позивач є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці відмовились від спадщини на його користь, відповідачем позов було визнано, у зв'язку з чим, та на підставі вимог ст.174 ЦПК України, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved