Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 19.03.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір ZPЕ0АЕ00000333. Згідно договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 18043, 57 грн. на термін до 16.03.2011 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме:надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушення законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 10.01.2014 року має заборгованість - 18353, 10 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 18353, 10 грн. за кредитним договором № ZPЕ0АЕ00000333 від 19.03.2008 року та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, просить розглянути справи без його участі, прохає суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином у судовому порядку, про причини неявки не повідомив. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 19.03.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір ZPЕ0АЕ00000333, відповідно до договору [PERSON] отримав від Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» кредит у розмірі 18043, 57 грн. на термін до 16.03.2011 р. (а.с.5-11). Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 10.01.2014 року складає: 18353, 10 грн., а саме: 6900, 09 грн.- заборгованість за кредитом; 2739, 72 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 244, 03 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом; 7357, 21 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; а також штрафи відповідно до договору: 250, 00 грн. - штраф (фіксована частина), 862, 05 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.3-4). Отже, відповідач всупереч положенням ст. 526 ЦК України не виконав зобов'язання, передбачені умовами спірного договору. Тому, позовні вимоги в частині стягнення 6900,09 грн. заборгованості за кредитом є доведеними, тому підлягають задоволенню. Згідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України та ст.2 Закону України « Про банки та банківську діяльність» банківським кредитом є будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія ,будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надане в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Окрім цього відповідно до умов договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної а строк заборгованості за кредитом. Розмір заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2739 ,72 грн. розрахований позивачем відповідає умовам кредитного договору та вимогам закону і тому підлягає стягненню з відповідача. Стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 244, 03 грн. , є невід'ємною частиною кредитного договору. Відповідно до договору передбачено стягнення штрафних санкцій у разі порушення позичальником зобов'язання. За вимогами ст.549 ЦК України неустойкою штрафом , пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Тому суд вважає за можливе стягнути штрафи відповідно до договору: 7357, 21 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; а також штрафи відповідно до договору: 250, 00 грн. - штраф (фіксована частина), 862, 05 грн. - штраф (процентна складова) Отже, сума заборгованості підлягає стягненню з боржника. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судовий збір у сумі 243,60 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved