Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 9970,36 грн. Свій позов позивач мотивує тим, що\~він працював на підприємстві ПАТ «Мелітопольський\~завод холодильного машинобудування «РЕФМА» з 06.06.1973 на посаді водія транспортного цеху, з 09.08.2012 працював на посаді водія автотранспортних засобів відділу матеріального забезпечення першого класу. 14.08.2017 позивач звільнився за власним бажанням. Відповідач свої зобовязання при звільненні перед позивачем не виконав, заробітну плату йому не виплатив та мав заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 34092,37 грн. за період з липня 2016 року по серпень 2017 року. 28.08.2017 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за його заявою видано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за період з липня 2016 року по серпень 2017 року в сумі 34\~092,37 грн. Однак заборгованість за судовим наказом в сумі 34\~092,37 грн. була виплачена позивачу у повному обсязі лише 30.10.2017. Таким чином, відповідач затримав проведення повного та остаточного розрахунку з ним, починаючи з 14.08.2017 по 30.10.2017, тобто на 53 робочих дні. Розмір його середньоденної зарплати складає 188,12 грн., сума середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 9970,36 грн., яка складається з наступного: 53 робочих дня х 188,12 грн. = 9970,36 грн. за період з 14.08.2017 року день звільнення по 30.10.2017 року день фактичного розрахунку. 19.02.2018 Мелітопольським міськрайонний судом Запорізької області, видано судовий наказ про стягнення з відповідача на його користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 9970,36 грн. 23.03.2018 ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області судовий наказ про стягнення з відповідача на його користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 9970,36 грн. скасовано. У звязку з викладеним позивач змушений звернутися до суду з вказаними позовними вимогами. Від відповідача надійшов відзив із запереченнями на позовну заяву про стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в якому просять відмовити у задоволенні позовних вимог, у звязку з пропущенням тримісячного терміну звернення до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах та просить поновити пропущений строк для звернення до суду. Раніше в судовому засіданні просив задовольнити позовну заяву за обставинами, в ній викладеними, пояснив,\~що ще 14.12.2017 він звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку. Однак,ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.12.2017 йому відмовлено у прийнятті його заяви. Пізніше- адвокатом підготовлено позов і подано до суду тільки 07.05.2018, просить поновити строк звернення до суду. Представник відповідача у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, з урахуванням їх відзиву на позов. Раніше в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову у зв»язку з пропуском позивачем тримісячного терміну звернення до суду. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпПУ, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно ст. 234 КЗпПУ, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Відповідачем проведено розрахунок з позивачем у повному обсязі 30.10.2017, з позовом позивач звернувся 07.05.2018. Однак, суд приймає до уваги, що 14.12.2017, тобто в межах тримісячного строку, позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку, однак ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.12.2017 йому відмовлено у прийнятті його заяви на підставі того, що дана вимога не передбачена ст. 96 ЦПК України (в редакції станом на 14.12.2017). Враховуючи викладене, суд визнає причини пропуску строків, установлених статтею 233 поважними та вважає за можливе задовольнити клопотання позивача та поновити йому пропущений строк для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі\~дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з\~ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено наступне. [PERSON] працював на підприємстві ПАТ «Мелітопольський\~завод холодильного машинобудування «РЕФМА» на посаді водія автотранспортних засобів відділу матеріального забезпечення першого класу до 14.08.2017. 14.08.2017 позивач звільнився за власним бажанням. Зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки./а.с.7-9/. На день звільнення, 14.08.2017, заборгованість ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» перед позивачем по заробітній платі складала 34\~092,37 грн. 28.08.2017 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області видано судовий наказ про стягнення з\~ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі за період з липня 2016 по серпень 2017 в сумі 34\~092,37 грн./а.с.10/. 30.10.2017 позивачу на його картковий рахунок перераховано суму 34\~092,37 грн., списану у примусовому порядку з рахунку відповідача, про що свідчить копія постанови заступника начальника відділу ДВС про закінчення виконавчого провадження та копія виписки з особового рахунку. /а.с 12,13/. Відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого\~Постановою Кабінету міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, визначено: „П.8. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно\~ст. 117 КЗпПУ, у разі несвоєчасного розрахунку Роботодавець повинен сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні до моменту фактичного розрахунку. Згідно даних, які містяться у копії довідки про заборгованість по заробітній платі від 04.12.2017, розрахунок середньоденного заробітку позивача наступний: 2613,62 грн. + 2842,00 грн. : 15 : 14 (середньомісячна кількість робочих днів) = 188,12 грн. /а.с. 15/. Відповідач прострочив позивачу виплату заробітної плати з 14.08.2017 до 30.10.2017, тобто на 53 робочих дні. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 9970,36 грн. (188,12 грн. х 53). Заперечень щодо вказаної суми відповідачем не надано. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні такими, що підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави у звязку із задоволенням позовних вимог судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved