Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 4 089,6 гривень, з яких 1 680 гривень - заборгованість по кредиту, 458,9 гривень - заборгованість по відсотках, 1 157,48 гривень - заборгованість по додаткових відсотках, 16,86 гривень - інфляційні втрати, 71,66 гривень - 3% річних, 704,7 гривень - упущена вигода. Позов мотивує тим, що відповідач [PERSON] згідно з кредитним договором № 2012-0651/1 від 30 березня 2012 року отримала кредит в розмірі 1 680 гривень зі сплатою 29,5 % річних, терміном до 30 березня 2013 року. Відповідач своїх зобов'язань не виконувала, кредит не повернула, у зв'язку з чим відповідно до кредитного договору нараховувались додаткові відсотки в розмірі 75%. Окрім цього, просить стягнути з відповідача суму заборгованості з врахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та упущеної вигоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останньої. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 14, 22, 256, 546, 625, 1046, 1050 ЦК України. Представник позивача [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 3 жовтня 2013 року № 2013-1214 позов підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в ньому, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов визнала частково, а саме в частині суми боргу та відсотків, що розраховувались виходячи з відсоткової ставки 29,5 % річних. В решті позовних вимог просила відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з таких мотивів. В судовому засіданні встановлено, що 30 березня 2012 року між кредитною спілкою «Львівська» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2012-0651, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 1 680 гривень, що підтверджується заявою на видачу кредиту від 24 лютого 2012 року, з кінцевим терміном повернення до 30 березня 2013 року, зі сплатою 29,5 % річних (а.с.3, 6, 7). Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 2 227,42 гривень, з яких 1 680 гривень - заборгованість по кредиту, 458,9 гривень - заборгованість по відсотках, 16,86 гривень - інфляційні втрати, 71,66 гривень - 3% річних, що стверджується розрахунком заборгованості (а.с. 8). Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача 2 227,42 гривень заборгованості по кредитному договору від 30 березня 2012 року № 2012-0651. Щодо стягнення з відповідача додаткових 75% річних в сумі 1 157,48 гривень та упущеної вигоди в розмірі 704,7 гривень слід відмовити з наступних підстав. Згідно з п.п. 2 п. 3.1.2 кредитного договору кредитодавець зобов'язаний у разі зміни відсоткової ставки за кредитом письмово повідомити позичальника про зміни протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня прийняття рішення про такі зміни і не менш ніж за 15 (п'ятнадцять) днів до вступу в дію таких змін. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Позивачем не подано доказів повідомлення відповідача про зміну відсоткової ставки та упущеної вигоди і судом такі не здобуті, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав стягнення з відповідачів вказаних вище сум. При цьому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у справі, що складаються з 229,4 гривень - судового збору.

Outcome: partial