Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 05.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], згідно умов якого відповідач отримала кредит в сумі 2431 гривню 83 копійки. Кредит надається строком на 3 місяці, розмір процентної ставки складає 0.01% річних. Кредитним договором встановлено, що за порушення позичальником строку або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною графіком платежів позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення, у розмірі 25 гривень. У разі порушення позичальником строків або суми оплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Враховуючи допущені відповідачем порушення, позивач предявив відповідачу вимогу про виконання боргових зобовязань за кредитним договором в повному обсязі повне повернення кредиту, сплату нарахованих за користування кредитом відсотків, сплату пені та штраф,нарахованих за прострочення виконання зобовязань. Якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання вимоги. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов даного договору, вимога банку втрачає чинність. У випадку невиконання позичальником умов вимоги, банк має право звернутися до відповідного суду для стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Відповідно до умов договору факторингу від 22.12.2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 05.09.2012 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем. У звязку з невиконанням позичальником зобовязань за кредитним договором № [NUMBER] від 05.09.2012 року, станом на 07.03.2017 року за відповідачем існує заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що складає 26666 гривень 29 копійок, а саме: залишок заборгованості за кредитом 20174 гривні 67 копійок, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6491 гривня 62 копійки, судовий збір в розмірі 1600 гривень 00 копійок. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач повторно не зявилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, надала заперечення на позовну заяву, в якій просить суд в задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до неї відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що позивачем не доведений факт отримання ним права вимоги до неї від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та відсутній детальний розрахунок заборгованості, з якого було б зрозуміло виходячи з яких обставин формувалися суми грошових коштів, які просить стягнути позивач та не підтверджено факт невиконання умов кредитного договору позичальником. Також надала заяву в якій зазначила, що згідно п.1.4.6 договору про надання споживчого кредиту №2000717651 від 05 вересня 2012 року та додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №2000717651 від 05 вересня 2012 року встановлений графік погашення заборгованості та кінцевий термін погашення заборгованості по кредиту не пізніше 05 грудня 2012 року. Враховуючи те, що договір про надання споживчого кредиту не містить умови щодо подовження строків позовної давності та те, що позивач звернувся з позовом лише 20 березня 2017 року, тобто після спливу позовної давності, який сплив 06 грудня 2015 року, просить застосувати строк позовної давності до вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до неї. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступними підставами: В судовому засіданні встановлено, що 05.09.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], згідно умов якого відповідач отримала кредит в сумі 2431 гривень 83 копійки. Кредит надається строком на 3 місяці, розмір процентної ставки складає 0.01% річних. Кредитним договором встановлено, що за порушення позичальником строку або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною графіком платежів позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення, у розмірі 25 гривень. У разі порушення позичальником строків або суми оплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. Відповідно до умов договору факторингу від 22.12.2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги з кредитним договором № [NUMBER] від 05.09.2012 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем. У звязку з невиконанням позичальником зобовязань за кредитним договором № [NUMBER] від 05.09.2012 року, станом на 07.03.2017 року за відповідачем існує заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що складає 26666 гривень 29 копійок, а саме: залишок заборгованості за кредитом 20174 гривень 67 копійок, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6491 гривня 62 копійки, судовий збір в розмірі 1600 гривень 00 копійок. Заперечення відповідача про те, що позивачем не доведений факт отримання права вимоги за кредитним договором до нього, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, так як згідно договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року (а.с. 18-21) клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржником, в розмірі портфеля заборгованості (п.1.1). За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобовязань за кредитними договорами (п.1.3.). Також, згідно умов вищевказаного договору, для підтвердження дійсності права вимоги, що відступається, клієнт надає фактору документацію, а саме кредитні договори (оригінали) з усіма супутніми документами та копії паспортів, довідок про присвоєння ідентифікаційного коду боржника. Також клієнт формує реєстр боржників за погодженою сторонами формою з переліком їх особистих даних і розмірів грошових зобовязань із зазначенням суми заборгованості, а також включає інші відомі дані про боржника (п. 2.1. Договору). Згідно витягу з Додатку № 1 до реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року зазначена інформація була отримана фактором і відносно [PERSON] за кредитним договором № [NUMBER] від 05.09.2012 року. Тому доводи відповідача про недоведеність права вимоги є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження. Розглядаючи питання про застосування строку позовної давності судом встановлено, що разом із наданням відповідачу споживчого кредиту, Банк також відкриває кредитний картковий рахунок та видає кредитну картку позичальнику. Тобто, кредитний договір № [NUMBER] від 05 вересня 2012 року є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надаються декілька різних видів фінансових послуг кредитування та видача і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Відповідно до п. 3.18. кредитного договору, після виконання позичальником боргових зобовязань за розділом 1 цього договору, умови розділу 2 продовжують свою дію. Строк дії кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання банком і позичальником цього договору. Банк має право змінити (зменшити чи збільшити) строк дії кредитної лінії в односторонньому порядку. Підписанням цього договору позичальник погоджується із запропонованим порядком зміни строку дії кредитної лінії. У відповідності до ст. 626, 638 ЦК України сторони погодили умови кредитного договору, а тому в силу ст. 629 ЦК України цей договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідач підписав кредитний договір без будь-яких застережень, розбіжностей, що свідчить про розуміння ним можливих наслідків на момент укладення договору, а також щодо подальшого його виконання, і згоду з ним. Волевиявлення сторін за кредитним договором було вільним, що свідчить про додержання принципу свободи договору, передбаченого ст. 3 ЦК України. У зобовязаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Частиною 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Таким чином, перебіг позовної давності щодо права вимоги за кредитним договором розпочинається 05.09.2015 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Нормами ст.ст. 257, 258 ЦК України встановлено, що загальний строк позовної давності становить три роки, а позовна давність щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена строком в один рік. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Встановлені обставини підтверджуються: копією кредитного договору № [NUMBER] від 05.09.2012 року укладеного між позивачем та відповідачем (а.с.4-5) копією графіку платежів (а.с.6); копією умов кредитування (а.с.7); копією договору комплексного страхування позичальника (а.с.8-9); копією опитувального листа фізичної особи (а.с.10); копією специфікації до заяви на отримання кредиту (а.с.11); копією квитанції №3241/з40 (а.с.12); копією паспорта, ІПН позичальника (а.с.13-14); копією договору факторингу від 22.12.2014 року (а.с.18-21); копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.22); копією довіреності (а.с.23); копією виписки з особового рахунку клієнта [PERSON] №26251071270007 (а.с.62-68 ). Згідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач належним чином свої забовязання не виконував. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) забовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник забов*язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником забовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник забов*язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуюче викладене,

Outcome: approved