Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просив стягнути\~з відповідача\~заборгованість у\~сумі 35160,63\~грн.\~за кредитним\~договором б/н\~від 26.08.2016.\~Позивач посилається\~на те,\~що відповідач\~при підписанні\~анкети-заяви\~підтвердив свою\~згоду на\~те,\~що підписана\~заява разом\~з «Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг»,\~«Тарифами»,\~які викладені\~на банківському\~сайті,\~складає між\~ним та\~Банком Договір\~про надання\~банківських послуг,\~що підтверджується\~підписом у\~заяві.\~Відповідач ознайомлений\~із Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг,\~що діяли\~станом на\~момент підписання\~анкети-заяви,\~що підтверджується\~підписом Відповідача\~у анкеті-заяві.\~Відповідачу було\~відкрито кредитний\~рахунок та\~встановлено початковий\~кредитний ліміт\~у розмірі,\~що зазначений\~у довідці.\~Для користування\~кредитним картковим\~рахунком Відповідач\~отримав кредитну\~картку.\~У подальшому\~розмір кредитного\~ліміту збільшився\~до 24000,00\~грн.\~У зв`язку\~з порушеннями\~зобов`язань за\~кредитним договором\~та з\~урахуванням внесених\~коштів на\~погашення заборгованості\~Відповідач станом\~на 13.01.2021\~року має\~заборгованість \~47447\~грн,\~яка складається\~з наступного:\~ 35160,63\~грн.\~-\~заборгованість за\~тілом кредита,\~в т.ч.:\~0,00\~грн.\~ заборгованість\~за поточним\~тілом кредита;\~35160,63\~грн.\~ заборгованість\~за простроченим\~тілом кредита;\~12286,64\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками\~нарахованими на\~прострочений кредит\~згідно ст.\~625.\~Позивач просить\~стягнути з\~відповідача \~35160,63\~грн \~заборгованість за\~кредитом разом\~із судовими\~витратами в\~сумі 2270,00\~грн. У прохальній частині позовної заяви позивач вказав, що у разі неявки в судове засідання відповідача, він не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. До позову додав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та про розгляд справи за відсутності позивача. Ухвалою від 19.03.2021 провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Роз`яснено відповідачеві його право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали. Копії зазначеної ухвали були направлені сторонам. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подала, жодних пояснень, заяв чи клопотань від неї суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада» суду про виклик до суду у даній справі. Таким чином, враховуючи вжиття судом всіх передбачених законом заходів для сповіщення відповідача, на підставі ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі. Частиною восьмою\~статті 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2\~ст. 191 ЦПК України. Згідно з ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до\~ст. 7 ч. 13 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд зі згоди представника позивача у відповідності до норм\~ст. 280 ЦПК України\~ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Оскільки відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснювалося. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, 26.08.2016 сторони уклали кредитний договір б/н шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій\~ [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява, Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи, складають між сторонами Договір про надання банківських послуг. В підписаній сторонами Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 26.08.2016 не зазначені ні сума наданого кредиту, не зазначено узгоджений розмір кредитного ліміту, не визначено тариф обслуговування кредитної карти, процентна ставка, відсутні умови договору про нарахування комісії та встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. До Анкети - Заяви додано копію Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] на картку № [NUMBER] 26.08.2016 року був встановлений кредитний ліміт 500,00 грн., 24.05.2017 року кредитний ліміт збільшений до 5000,00 грн, 28.09.2017 року кредитний ліміт зменшений до 5000,00 грн, 28.09.2017 року кредитний ліміт збільшений до 12000,00 грн, 28.09.2017 року кредитний ліміт зменшений до 10000,00 грн., 13.10.2017 року кредитний ліміт збільшений до 15000, 00 грн, 09.11.2017 року кредитний ліміт збільшений до 20000,00 грн., 09.11.2017 року кредитний ліміт збільшений до 24000,00 грн., 10.11.2017 року кредитний ліміт зменшений до 24000,00 грн, 10.11.2017 року кредитний ліміт зменшений до 20000,00 грн, 15.12.2018 року кредитний ліміт зменшений до 0,00 грн. Згідно довідки про видачу кредитних карток [PERSON] були видані кредитні картки № [NUMBER] дата відкриття 22.02.2016 року з терміном дії лютий 2020 року; № [NUMBER] дата відкриття 26.03.2016 року з терміном дії березень 2020 року; № [NUMBER] дата відкриття 27.04.2016 року з терміном дії квітень 2020 року; № [NUMBER] дата відкриття 06.10.2016 року з терміном дії вересень 2020 року; № [NUMBER] дата відкриття 06.10.2016 року з терміном дії вересень 2020 року; № [NUMBER] дата відкриття 28.09.2017 року з терміном дії липень 2021 року; № [NUMBER] дата відкриття 27.12.2017 року з терміном дії листопад 2021 року; № [NUMBER] дата відкриття 13.03.2018 року з терміном дії січень 2022 року; № [NUMBER] дата відкриття 02.04.2018 року з терміном дії січень 2022 року. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 26.08.2016, укладеного між Приватбанком і [PERSON] , станом на 13.01.2021 року і виписки за договором №б/н станом на 16.01.2021, [PERSON] мала заборгованість у розмірі 47447,27 грн, яка складається 35160,63 грн. заборгованість за тілом кредита; 12286,64 заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за тілом кредиту, посилаючись на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтвердження того, що саме ці витяг з Тарифів та витяг з Умов сприймав відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Крім того, суд враховує, що договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою, як споживачем банківських послуг. Згідно з п.22 ч.1\~ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(в редакції, що діяла на момент укладення договору), споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09.04.1985 року №39/248 зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. За змістом постанови Великої Палати ВС по справі № 342/180/17-ц, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. В даному випадку також\~не можливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові Великої Палати від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що представником позивача долучені до позовної заяви недостовірні розрахунки заборгованості відповідача [PERSON] перед банком, оскільки зроблені в порушення наявних між сторонами правових відносин. Крім того, вирішуючи питання про стягнення заборгованості по тілу кредиту, суд враховує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.\~Конституція України\~має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі\~Конституції України\~і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у\~статті 8 Конституції України. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З наданих\~позивачем розрахунків\~заборгованості за договором №б/н від 26.08.2016 року та виписки за договором №б/н від 26.08.2016 року,\~вбачається,\~що [PERSON] в період з 26.08.2016 року по 13 січня 2021 року вносила кошти на погашення заборгованості. Проте, сплачені [PERSON] кошти відповідно до наданого Акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» розрахунку, позивачем були зараховані на погашення заборгованості за поточним тілом кредита 203062,79 грн, погашення заборгованості за простроченим тілом кредита 160,99 грн, погашення заборгованості по пені - 35763,85 грн.. Заборгованість за тілом кредита склала 35160,63 грн. Оскільки в укладеному між сторонами кредитному договорі №б/н від 26.08.2016 року у вигляді анкети-заяви відсутні умови щодо сплати процентів та пені, то у банка були відсутні правові підстави нараховувати проценти та пеню за користування кредитом та здійснювати зарахування сплачуваних відповідачем коштів на погашення процентів та пені за користування кредитом. Отже, заборгованість відповідача за тілом кредиту, підлягає зменшенню на суму яка була зарахована на погашення пені, а саме на 35763,85 грн., яка була позивачем безпідставно зарахована на погашення заборгованості по пені за користування кредитом. Однак, банком, без наявності належним чином укладеного із відповідачем договору, здійснювалось списання з кредитного карткового рахунку відсотків за користування кредитним лімітом, комісії та пені, що покладено в основу розрахунку поданого до позовної заяви і суперечить вимогам закону. Таким чином згідно поданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач погасив заборгованість в повному обсязі і позивач не довів зворотнього. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту. Суд, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, не стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору, оскільки позивачу повністю відмовлено в задоволенні позову.

Outcome: dismissed