Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що помер [INFO] [PERSON] . Позивач відповідно до вироку Соснівського районного суду м.Черкаси від 21.11.2012 за скоєння ряду тяжких злочинів був засуджений до позбавлення волі терміном до 14 років, в подальшому змінено на 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання в Ладижинській виправній колонії № 39 м. Ладижин Вінницької області. Термін відбування покарання останнього відраховувався часу тримання його під вартою з 28.11.2011. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 02 лютого 2016 у строк відбування покарання було враховано утримання його під вартою 1 рік, 4 місяця, три дні. В подальшому, [PERSON] був переведений для відбування покарання в Крижопільський виправний центр № 113. Позивач [PERSON] від часу свого затримання, а саме з 28.11.2011, будучи ув`язненим, не спілкувався зі своїм батьком [PERSON] , та вважає, що його покійний батько відмовився в спілкуванні з ним, при цьому і від поштових листувань, напевне з мотивів скоєних позивачем злочинів. Також, позивач зазначає, що при листуваннях ніхто із рідних в т.ч. і мама йому про це не повідомляла. Рідна мама позивача [PERSON] 22.03.1972 була розлучена з покійним батьком позивача і тому про його смерть не знала. Тобто, з часу затримання позивача, а саме з 28.11.2011 до часу його приїзду в м.Черкаси в грудні 2017 року він не знав про смерть свого батька [PERSON] . Після смерті батька 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] успадкували відповідачі [PERSON] та [PERSON] на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Сопільняк А.О. 25.10.2012. Позивач є інвалідом 2-ї групи, непрацездатною особою, і відповідно до ст.1241 Цивільного кодексу України має право на обов`язкову частку у спадщині. Враховуючи, що заявник на час смерті батька перебував під вартою, а в подальшому в місцях позбавлення волі і не мав можливості спілкуватись з батьком, а про його смерть дізнався лише в грудні місяці 2017 року, тому він вважає, що вказане стало підставою для позбавлення його права успадкувати ту частку майна покійного батька, як це передбачено законом. З викладеного слідує, що, для отримання спадщини позивач не зміг у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та просить суд вказані причини пропуску строку визнати поважними. В 2018 році позивач звернувся до приватного нотаріуса Сопільняк А.О з приводу прийняття спадщини, на що 27.03.2018 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що [PERSON] в шестимісячний термін після смерті його батька не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та вважається таким, що не прийняв спадщину. Враховуючи викладене, позивач був змушений звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Представником відповідачів 18.10.2019 скерований відзив на позов, яким він просить суд відмовити [PERSON] в задоволенні позову до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування відзиву вказуває, що наведені позивачем причини пропуску звернення з заявою про прийняття спадщини не є поважними. На час смерті батька ( [INFO] ) [PERSON] перебував в слідчому ізоляторі міста Черкаси і мав можливість дізнатись про смерть батька. До винесення вироку до 21.11.2012 позивач також перебував у слідчому ізоляторі м. Черкаси і мав можливість дізнатись про смерть батька, але нехтував своїми правами. [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці які прийняли спадщину, не давали, не дають своєї згоди щодо прийняття спадщини [PERSON] , а останній до них і не звертався за згодою. До суду 28.11.2019 представником позивача надана відповідь на відзив, якою він зазначив, що на час відкриття спадщини та в період 6-ти місячного строку на прийняття спадщини позивач перебував в місцях позбавлення волі. Ця обставина і була перешкодою для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Крім того, перебуваючи в місцях позбавлення волі позивач не знав про смерть батька. У відзиві на позов представник відповідачів не надає суду доказів того, що позивачу було відомо про смерть батька. Навпаки, в матеріалах справи є докази того, що позивачу не повідомлялось про смерть батька. Представником відповідачів до суду скероване заперечення на відповідь на відзив від 27.11.2019, де зазначено, що [PERSON] , звертаючись з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька, зобов`язаний належними та допустимими доказами довести, що, перебуваючи в місцях позбавлення волі він намагався спілкуватись з батьком, цікавився долею батька та його здоров`ям, інформацію про смерть батька від нього приховували, тобто довести, що є причини не звернення з заявою про прийняття спадщини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій не обмежитись. До позовної заяви не додано жодного доказу, що позивач цікавився долею батька під час перебування в місцях позбавлення волі, як у самого батька так і у інших родичів, в отже [PERSON] не надано жодного доказу поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.12.2019 закрите підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача адвокат Хомік С.Г. позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та визначити додатковий строк для прийняття спадщини позивачеві терміном шість місяців. Просив прийняти до уваги, що причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини є поважними, пов`язаними з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, такими як перебування його довірителя в місцях позбавлення волі. Ця обставина і була перешкодою для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Представник відповідачів\~ адвокат\~Ульянов С.М.\~в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснивши суду, що [PERSON] мав можливість цікавиться долею батька шляхом направлення листів, як до самого батька, так і до інших родичів, в тому числі до відповідачів, але нехтував цим. Позивач міг дізнатись про смерть батька також і під час судового слідства з 01 лютого 2012 року по 21 листопада 2012 року, так як перебував в Черкаському слідчому ізоляторі і його доставляли в Соснівський районний суд м. Черкаси на судові засідання, де він спілкувався з рідними, у яких він мав можливість поцікавиться про долю батька. Також, позивач, якщо б цікавився долею батька, то міг своєчасно звернутись з заявою про прийняття спадщини направленням на адресу нотаріуса заяви про прийняття спадщини засвідченої начальником колонії. Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Крижопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Крижопільським районним відділом державної реєстрації акутів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Позивач є інвалідом другої групи загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням №2471618332 та довідкою Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області №2454/02 від 20.02.2018. У 2018 році позивач звернувся до приватного нотаріуса Сопільняк А.О з приводу прийняття спадщини, на що 27.03.2018 нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що [PERSON] в шестимісячний термін після смерті його батька не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, та вважається таким, що не прийняв спадщину. З ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.11.2014 вбачається, що позивач [PERSON] відбував покарання за вчинення злочинів, термін якого відраховувався з часу тримання його під вартою з 28 листопада 2011 року. З матеріалів спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. за № 52375194, вбачається, що з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] . Померлий [PERSON] 11.08.2010 залишив заповіт, відповідно до якого, останній, все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, заповів [PERSON] та [PERSON] , заповіт посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] 25.10.2012 отримали свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка складається з Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] змінила прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва серія [NUMBER] . Враховуючи, що позивач є інвалідом 2-ї групи, тобто непрацездатною особою, то відповідно ст.1241 Цивільного кодексу України має право на обов`язкову частку у спадщині. Разом з тим, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Час відкриття спадщини, згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями частини 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1268, ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. В ході розгляду судом справи встановлено, що на час смерті батька [INFO] позивач перебував в слідчому ізоляторі міста Черкаси і мав можливість дізнатись про смерть батька. До винесення вироку до 21 листопада 2012 року позивач також перебував у слідчому ізоляторі міста Черкаси і мав можливість дізнатись про смерть батька. Вказаний факт підтверджує відсутність у [PERSON] поважних причин, об`єктивних, непереборних та інших труднощів для звернення до нотаріуса чи до суду за захистом своїх прав. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Інших поважних причин пропуску строку позивач не зазначив, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Позивач не довів суду жодної поважної, об`єктивної, непереборної, істотної причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] об`єктивно не був позбавлений можливості звернутися до нотаріальної контори у строк встановлений законом. Суд вважає, що з часу відкриття спадщини до закінчення встановленого законом строку для прийняття спадщини, позивач беззаперечно мав можливість вчинити необхідні дії щодо оформлення спадщини. Зазначені позивачем обставини щодо пропущення строків прийняття спадщини, на думку суду не є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача, як спадкоємця на вчинення дій по оформленню спадщини. Отже, під час розгляду справи, досліджуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, судом не встановлено існування поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача, як спадкоємця на вчинення дій по зверненню до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, відповідачі - спадкоємці, які прийняли спадщину свого батька, вважають, що позивач не претендував на частку у майні та не вчинив необхідних дій для прийняття спадщини. Таким чином, суд доходить висновку, що встановлений законом строк для прийняття спадщини пропущено позивачем без поважних причин, а тому і немає підстав для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed