Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 3534 грн. 59 коп., яка виникла за період з квітня 2011 року по травень 2014 року, посилаючись на те, що відповідачка, користуючись послугами з теплопостачання, не оплачує їх, внаслідок чого виникла вищевказана заборгованість. Представник позивача Коробкова І.О. в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява з проханням слухати справу в її відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, судова повістка повернулась з відміткою пошти - за закінченням строку зберігання. Як вбачається з матеріалів справи, судова повістка була направлена на адресу [PERSON] за місцем її реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржниці немає. Відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, суд вважає, що відповідачка була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від неї не надходило. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з довідки, виданої начальником ТОВ «Житломасив», мешканцем квартири [ADDRESS] зазначена відповідачка у справі - [PERSON], яка була виписана з даної квартири 20.04.2012 року. Особистий рахунок на дану квартиру виписаний на відповідачку. З 04 серпня 2012 року відповідачка рахується зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області /а.с.10/. Але, з довідки про нарахування та оплату комунальних послуг вбачається, що заборгованість виникла ще з квітня 2011 року, тобто коли відповідачка ще мешкала і була споживачем наданих комунальних послуг. З матеріалів справи випливає, що позивач, як постачальник централізованої теплової енергії, виконує свої обов'язки по забезпеченню мешканців багатоквартирних житлових будинків тепловою енергією і, зокрема, надав ці послуги до квартири [ADDRESS], внутріквартирні прилади якої підключені до мереж теплопостачальника, що підтверджується схемою розподілу зон обслуговування теплових мереж підприємства «Мелітопольські теплові мережі» /а.с.8/. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну енергію, теплову енергію та інші послуги). В силу статей 11, 509 ЦК України між сторонами виникли та продовжують існувати зобов'язальні правовідносини і жодна із сторін не заявила про їх припинення. Позивач постачає відповідачці теплову енергію, а відповідачка без будь-яких заперечень приймає виконання. Заяви про відключення від системи централізованого постачання теплової енергії та претензій на якість цих послуг відповідачка не пред'являла та продовжує їх використовувати для власних потреб, що свідчить про погодження сторонами взаємних правовідносин. Користуючись послугами з теплопостачання, які надаються відповідачці, вона не оплачує спожиту теплову енергію, внаслідок чого виникла заборгованість за період з квітня 2011 року по травень 2014 року в розмірі 3534 грн. 59 коп., що підтверджується довідкою про нарахування та оплату комунальних послуг /а.с.4-5/. Оскільки в добровільному порядку заборгованість відповідачкою не була сплачена, позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з [PERSON] суми боргу. Ухвалою судді від 02 червня 2014 року позивачу було відмовлено в прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з [PERSON] та роз'яснено право звернення до суду в позовному провадженні /а.с.7/. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (в даному випадку заплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються також довідкою про нарахування та оплату комунальних послуг /а.с.4-5/, іншими матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved