Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги мотивує тим, що 19.01.2016 він передав в борг відповідачу 2500,00 доларів США, про що було складено відповідну розписку. У лютому 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення боргу, яку останній отримав 21.02.2018. Однак, станом на дату пред'явлення позову до суду відповідач свої зобов'язання не виконав, грошові кошти позивачу не повернув. З цих підстав просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 2500,00 доларів США, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував, просив залишити його без задоволення, посилаючись на відсутність предмету спору між сторонами, оскільки у розписці від 19.01.2016 не визначено строк повернення грошових коштів, а вимогу від позивача про їх повернення відповідач не отримував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, прийшов до наступних висновків. 19.01.2016 позивач передав відповідачу в борг грошові кошти у розмірі 2500,00 доларів США. На підтвердження одержання вказаних коштів відповідачем складено розписку (а.с. 4). За змістом ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, 07.02.2018 позивач звернувся до [PERSON] з заявою, в якій просив повернути йому суму боргу у розмірі 2500,00 доларів США. Вказана заява була направлена на адресу відповідача засобами поштового зв'язку та отримана останнім 21.02.2018, про що свідчить витяг із офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень (а.с. 7-8). У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу отримання відповідачем у борг грошових коштів, що підтверджується копією розписки, оригінал якої оглянуто судом. У лютому 2018 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення боргу, проте станом на час розгляду даної справи в суді відповідач свої зобов'язання не виконав, борг позивачу не повернув. Посилання представника відповідача на те, що відповідач не отримував вимогу про повернення грошових коштів спростовуються витягом з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта», який суд вважає належним доказом у справі. Факт отримання грошових коштів у борг стороною відповідача не заперечувався. Таким чином, враховуючи, що відповідач зобов'язань у строк, встановлений у письмовій вимозі від 06.02.2018 не виконав, позивач має право на одержання від позичальника суми боргу. Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи та підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг у розмірі 2500,00 доларів США. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 704,80 грн. судових витрат. З викладеного,

Outcome: approved