Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 29.11.2016 року центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3054. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені з 2020 року, позивач та відповідач разом не проживають спільне господарство не ведуть. Позивач переконаний, що подальше перебування у шлюбі та збереження сім`ї неможливе та суперечить його інтересам. У зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 08.06.2021 року справу прийнято до розгляду у спрощеному проваджені. У судове засідання позивач та його представник надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 29.11.2016 року, виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 3054. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Згідно ч.2\~ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно - шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а тому розриває їх шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved