Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, після уточнення якої просить суд поділити спадкове майно після смерті [PERSON] та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], а за [PERSON] визнати право власності на 1/6 частину у квартирі [ADDRESS] взамін на 1/3 частини квартири [ADDRESS], на яку він має право в порядку спадкування за законом. [PERSON] подала письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що вимоги [PERSON] про залишення за ним квартири [ADDRESS], а квартири [ADDRESS] за нею та [PERSON] є необгрунтованими та не відповідають вимогам ЦК України щодо поділу спадкового майна. У судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], та представник [PERSON] позов не визнали, зазнаючи також, що вартість 1/3 частини квартири [ADDRESS] відповідно до висновку експертизи складає 15 040 дол. США, а вартість 1/6 частини квартири [ADDRESS] становить 9 098 дол. США, на додаткову грошову компенсацію вартості їх часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] позивач не погоджується. Вислухавши сторони та їх представників, дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 12.08.20.00 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (актовий запис № 402, зроблений Відділом РАГС Приморського райадміністрації виконкому Одеської міської ради). 29.10.2003 р. [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла удар квартиру [ADDRESS] згідно з договором дарування, посвідченого державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори, Різой Н.В., за реєстровим № 1-4754. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.03.2009 р. у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дарування квартири [ADDRESS] недійсним відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 17.06.2009 р. зазначене рішення залишено без змін. Таким чином, договір дарування, укладений між [PERSON] та [PERSON] є дійсним. Також відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.04.2000 р. УЖКГ Виконкомом Одеської міської ради, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частках належить квартира [ADDRESS]. Згідно з відповіддю КП «ОМБТІ та РОН» станом на 04.10.2010 р. квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] [INFO]. [PERSON] померла (актовий запис про смерть № 4710 від 17 травня 2006 року, зроблений Першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції). Відповідно до матеріалів спадкової справи, 24.06.2006 р. з заявою про прийняття спадщини до Сьомої одеської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON], 15.08.2006 р. - донька померлої, [PERSON], 30.10.2006 р. - син померлої, [PERSON] Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, у зв'язку з відсутністю заповіту померлої, спадкування після її смерті здійснюється за законом, до першої черга спадкоємців за законом після смерті [PERSON] належать її чоловік, [PERSON], та двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] Всі спадкоємці своєчасно протягом встановленого законом шестимісячного строку звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них в праві власності є спільною частковою власністю. Виходячи з викладеного, до складу спадщини після смерті [PERSON] входять належна їй на праві приватної власності на підставі договору дарування квартира [ADDRESS] та належна їй '/г частина у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS]. Таким чином, кожен із спадкоємців, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в порядку спадкування за законом мають право на 1/3 частини у праві власності на квартиру [ADDRESS] та право на 1/6 частини у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи, те, що між сторонами не досягнуто згоди щодо поділу спадкового майна із зміною розмірів їх часток у спадщині та відповідною грошовою компенсацією вартості часток, то суд не має законних підстав для визнання за позивачем права приватної власності на квартиру [ADDRESS] в цілому та визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS], яка за законом належить позивачу, взамін належної йому 1/3 частини квартири [ADDRESS], оскільки це суперечить вимогам чинного законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial