Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області, третьої особи: Білопільської районної державної нотаріальної контори, - про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, мотивуючи позовні вимоги в наступний спосіб. Він, [PERSON], народився [INFO] року в с. Новопетрівка Білопільського району Сумської області та на даний час проживає в с. В.Вільми Сумського району Сумської області. Його батьками були нині покійні: [PERSON] та [PERSON], на підтвердження чого позивач приєднав до позовної заяви відомості з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00016644702 від 13 травня 2016 року та відомості з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00016644745 від 13 травня 2016 року та рішення Сумського районного суду Сумської області від 06 січня 2017 року. Позивач вказує, що його батьки все своє життя проживали в [ADDRESS]. Та разом з батьками в одному домоволодінні по вказаній вулиці села Новопетрівка були зареєстровані та проживали: позивач, [PERSON], його дружина, [PERSON], та їхні діти, [PERSON], [PERSON] і [PERSON], на підтвердження чого приєднав довідку Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області № 165 від 22.03.2018 року. При житті мама позивача, [PERSON], мала у власності земельну ділянку(пай), розміром 4,42 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в ВАТ «Бурякорадгосп Куянівський», на підтвердження чого позивач приєднав довідку Відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 359/162-17 від 12.07.2018 року про те, що за життя [PERSON] виданий на руки сертифікат серії [NUMBER] на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 27 серпня 2000 року № 358, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів за реєстраційним номером № 383 від 29 листопада 2000 року. [INFO] року помер батько позивача, [PERSON]. [INFO] року, у віці 75 років, померла мама позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 08 серпня 2002 року виконкомом Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області. Після смерті мами позивач разом зі своєю сім'єю що більше двох років проживав та був зареєстрований в будинку батьків в [ADDRESS]. 13 жовтня 2004 року позвач разом із сім'єю виписався з будинку батьків та переїхав на постійне місце проживання в село В.Вільми Сумського району Сумської області, де проживає по нинішній час. Після смерті мами позивача відкрилася спадщина, до якої належить наступне майно: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.42 га., що розташована на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належить [PERSON] на підставі сертифікату серії [NUMBER], виданого за життя на руки [PERSON] на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 27 серпня 2000 року № 358, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за реєстраційним номером № 383 від 29 листопада 2000 року. Спадкодавець [PERSON] заповіту не залишила. Спадкоємцем першої черги за законом є позивач, так як відповідно до діючого на момент смерті його мами цивільного законодавства, ст. 549 ЦК Української РСР, він вважається таким, що прийняв спадщину мами, так як він протягом шестимісячного строку з дні відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, так як проживав та був зареєстрований разом з мамою в одному домоволодінні по [ADDRESS]. Він здійснив поховання мами, вступив в управління спадковим майном, розпорядився предметами домашнього вжитку та особистими речами померлої, зберігав особисті документи померлої, тобто фактично прийняв спадщину, але юридично її не оформив. Крім того, як особа, яка проживала спільно зі спадкодавцем до її смерті не менше одного року, позивач в порядку статті 529 ЦК Української РСР успадкував предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку, які належали його мамі. Позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, однак нотаріус при розгляді документів виявив певні розбіжності в документах, які стосуються написання імені мами позивача в свідоцтві про його народження - «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть мами - « [PERSON]». Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 06 січня 2017 року встановлено факт родинних відносин: що фізична особа [PERSON], яка померла [INFO] року у віці 75 років в селі Куянівка, свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 08 серпня 2002 року,- є мамою позивача, а він, - її сином. Отримавши вказане рішення суду позивач знову звернувся до нотаріуса з метою оформити спадщину матері, але нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю у нього оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15.01.2018 року. При житті, його мама за невідомих обставин втратила оригінал сертифікату, в зв'язку з чим позивачем було надано оголошення в газету «Білопільщина» вважати нині даний сертифікат недійсним. Посилаючись на вищезазначене, позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.42 га., що розташована на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належить [PERSON] на підставі сертифікату серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 27 серпня 2000 року № 358, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за реєстраційним номером № 383 від 29 листопада 2000 року. В судове засідання позивач та його представник за довіреністю [PERSON] не з'явилися, представник надав суду заяву про розгляд справи без його участі та повне задоволення позовних вимог. Представник відповідача - Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області за довіреністю Даценко А.М. до суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника та що позовні вимоги визнає. Прдставник нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника та що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд розглядає справу на підставі статті 247 ч.2 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], народився [INFO] року в с. Новопетрівка Білопільського району Сумської області та на даний час проживає в с. В.Вільми Сумського району Сумської області. Його батьками були нині покійні: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відомостями з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00016644702 від 13 травня 2016 року та відомостями з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб батьків позивача № 00016644745 від 13 травня 2016 року та рішенням Сумського районного суду Сумської області від 06 січня 2017 року (а.с.10-14). Батьки позивача померли: [INFO] року помер батько позивача, [PERSON], а [INFO] року померла матір позивача, [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть батька серії [NUMBER] та матері серії [NUMBER] ( а.с. 15,13). Після смерті матері позивача відкрилася спадщина, до якої належить наступне майно: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.42 га., що розташована на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належить [PERSON] на підставі сертифікату серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 27 серпня 2000 року № 358, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за реєстраційним номером № 383 від 29 листопада 2000 року. Зазначену земельну ділянку успадкував після смерті матері, [PERSON], її син, позивач по справі [PERSON], що підтверджується довідкою Куянівської сільської ради № 165 від 22 березня 2018 року про наступне: [PERSON] до дня смерті, [INFO] року була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані та мешкали: син- [PERSON], невістка-[PERSON] та онуки- [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Заповіт на майно, що залишилося після смерті [PERSON], виконкомом Куянівської сільської ради не посвідчувався( а.с.16). Відповідно до інформаційної довідки про вартість земельної частки(паю) площею 4,42 га, з цільовим призначенням- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Куянівської сільської ради ( колишній ВАТ «Бурякорадгосп «Куянівський») складає 76 376,00 грн.( а.с.18). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 06 січня 2017 року встановлено факт родинних відносин: що фізична особа [PERSON], яка померла [INFO] року у віці 75 років в селі Куянівка, свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 08 серпня 2002 року,- є мамою позивача, а він- її сином( а.с.14). При зверненні до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини після [PERSON], яка померла [INFO] року, мешканки на момент смерті с.Новопетрівка Білопільського району Сумської області,- - позивачу відмовлено в оформленні спадщини та запропоновано звернутися до суду( а.с.20). Тобто успадкувавши фактично спадщину після мами, [PERSON], позивач не зміг оформили її в нотаріальному порядку внаслідок втрати матір'ю за період життя оригіналу сертифікату на право на земельну частку( пай) серії [NUMBER] від 29.11.2000 року, який вона отримала на руки відповідно довідки Відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 359/162-17 від 12.07.2017 року ( а.с.17). Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини першої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи, що ні третя особа, ні відповідач не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05. 2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни- спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом. Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини. Згідно з п.1 ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Позивач, відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України своєчасно прийняв спадщину за законом після смерті своєї матері, [PERSON], шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області № 165 від 22.03.2018 року, згідно якої [PERSON] до дня смерті, [INFO] року була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані та мешкали: син- [PERSON], невістка-[PERSON] та онуки- [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Заповіт на майно, що залишилося після смерті [PERSON], виконкомом Куянівської сільської ради не посвідчувався( а.с.16). Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у зв'язку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва(спадкування). Момент переходу прав в порядку спадкування за законом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обов'язки спадкодавця належать спадкоємцеві (ч.5 ст.1268 ЦК). Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обов'язків, (спадщина), після смерті матері позивача перейшли в порядку спадкування за законом позивачу, згідно своєчасного прийняття ним спадщини, тому він є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником земельної діляки (паю), яка належала за життя його матері, а саме: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.42 га., що розташована на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належить [PERSON] на підставі сертифікату серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 27 серпня 2000 року № 358, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за реєстраційним номером № 383 від 29 листопада 2000 року. Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вищезазначене спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved