Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 17 764,89 грн, посилаючись на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» та підписала Заяву № б/н від 25 листопада 2013 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, однак, в зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за вказаним договором станом на 28 березня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 22 340,46 грн, яка складається з: 5 800 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11 964,89 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 4 575,57 грн - заборгованість по пені. Однак враховуючи, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, позивач просить стягнути з відповідача: 5 800 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11 964,89 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами в сумі 2 270,00 грн. У прохальній частині позовної заяви позивач вказав, що у разі неявки в судове засідання відповідача, він не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. До позову додав клопотання про розгляд справи без участі позивача в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 02 червня 2021 року, справу прийнято до провадження суддею Луньовою Д.Ю., відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, шляхом розміщення оголошень на офіційному сайті «Судова влада». Станом на дату розгляду справи відзив від відповідача на адресу суду не надходив, клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. З урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України та позиції позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що позивач має банківську ліцензію за № 22 на право надання банківських послуг від 05 жовтня 2011 року, визначених частиною третьою статті 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та інші дозволи НБУ щодо здійснення банківської діяльності та Статут АТ КБ «ПриватБанк». Як вбачається з матеріалів справи, 25 листопада 2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій остання підтвердила свою згоду на те, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, правилами користування,основними умовами обслуговування та кредитування, розміщеними в рекламному буклеті складають між сторонами Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом сторін у заяві (а.с. 28). Дані обставини: як факт підписання анкети-заяви та укладення договору з позивачем, так і факт отримання кредитної картки з відкритим на ній кредитним лімітом, - відповідач не оспорила. До кредитного договору банк додав розрахунок заборгованості (а.с. 12-19), витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 29) та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 30-63), виписку за договором № б/н станом на 30 березня 2021 року (а.с. 20-25), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (а.с. 26), довідку про видані кредитні картки (а.с. 27). Згідно розрахунку за договором б/н від 25 листопада 2013 року, який складається з двох частин, станом на 31 жовтня 2020 року вбачається, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 5 800 грн; залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість - 743 427,27 грн; заборгованість по комісії - 6 399,59 грн. Разом - 755 626,86 грн (а.с. 12-18). Згідно розрахунку за договором б/н від 25 листопада 2013 року, станом на 28 березня 2021 року погашено заборгованість по пені - 733 286,40 грн. Заборгованість за тілом кредиту - 5 800 грн; заборгованість за простроченими відсотками - 11 964,89 грн; заборгованість по пені - 4 575,57 грн. Загальна заборгованість за наданим кредитом - 22 340,46 грн (а.с. 19). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків при застосуванні конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку - АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Звертаючись до суду з позовом АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту та процентами за користування кредитом посилаючись на Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, які викладені на банківському сайті. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного сторонами шляхом підписання Анкети-заяви. А тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові Великої Палати від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Ураховуючи зазначене, позивачем не представлено суду жодного підписаного відповідачем документу, з якого можливо встановити волевиявлення відповідача на укладення кредитного договору з конкретно визначеними істотними умовами - розмір кредитного ліміту, розмір відсотків, строк повернення, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, тому банком необґрунтовано визначено суму заборгованості за процентами, так як позивачем не надано доказів того, що з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, відповідач був ознайомлений та їх підписав, а отже, й не доведено правомірність дій банку щодо нарахування відсотків. Отже, слід відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 11 964,89 грн. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Суд дійшов висновку, що розрахунок в частині наявності використаних і не повернутих кредитних коштів, як такий, що не оспорений і не спростований відповідачем, є правильним і відповідає дійсності, відповідно, встановлено, що відповідач має заборгованість в сумі 5 800 грн. Тому вказана сума заборгованості по використаним кредитним коштам підлягає стягненню з відповідача. Позов в цій частині може бути задоволений. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 741,12 грн. (5800/17764,89х2270).

Outcome: partial