Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.13), в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні згідно наведеного у позові розрахунку за 18 місяців в розмірі 109591,2 грн. та компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням їх виплати в розмірі 2838, 35 грн., обґрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено, що відповідач позов не визнає, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України. Вважає, що причиною виникнення заборгованості по заробітній платі є недолік фінансування витрат на виплату зарплати з боку держави в частині отримання державної підтримки на часткове покриття витрат на собівартість готової вугільної продукції. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача та наказом №337 к від 16.07.2016 позивач був звільнений з 05.07.2016 за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням у звязку з переходом на пенсію, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис № 33 від 05.07.2016. Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст.116 КЗпП України не було проведено повний розрахунок в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до\~абз.2\~п.8\~Порядку обчислення\~середньої заробітної\~плати,\~затвердженого \~постановою \~Кабінету \~Міністрів \~України \~від \~08.02.1995\~р.\~№100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Частково задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно довідки № 24/47 від 17.01.2018 р. середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 304,42 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів. Середньомісячне число робочих днів складає 19+20=39/2=19,5 Середній заробіток\~за час\~затримкирозрахунку у межах заявлених позовних вимог за 18 місяців складає 18 місяців Х 19,5 середня кількість робочих днів Х 304, 42 грн. середньоденна заробітна плата = 106\~851, 42 грн. Відповідно до ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Тому позовні вимоги в розмірі 2838, 35 грн. підлягають задоволенню і в цій частині. Суд не приймає посилання представника відповідача на відсутність вини підприємства, бо відсутність коштів не є достатнім доказом відсутності такої вини. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial