Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 листопада 2011 року між ПАТ « ВБР» та [PERSON] укладено кредитний договір № IKCASHG.15846.001, відповідно до якого [PERSON] зобовязався надати Відповідачу кредит в сумі 15\~000,00 гривень строком до 13 листопада 2013 року зі сплатою 18% річних за користування кредитом та комісії в розмірі 1,5% за надання кредитних ресурсів. Відповідач зобовязався щомісячно , в період сплати, передбачений Кредитним договором, надавати Банку кошти для погашення заборгованості у розмірі , встановленому графіком погашення. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобовязання за Кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 10 листопада 2016 року загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 29\~057,33 гривень, з яких: -Прострочена заборгованість за кредитом 6\~950,20 гривень; -Прострочена заборгованість за процентами 8\~099,93 гривень; -Поточна заборгованість за комісією 225,00 гривень; -Прострочена заборгованість за комісією 8\~550,00 гривень; -Штрафи/пеня 5\~232,20 гривень. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 29\~057,33 гривень. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справу у його відсутність, а також про згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 листопада 2011 року між ПАТ « ВБР» та [PERSON] укладено кредитний договір № IKCASHG.15846.001, відповідно до якого [PERSON] зобовязався надати Відповідачу кредит в сумі 15 000,00 гривень строком до 13 листопада 2013 року зі сплатою 18% річних за користування кредитом та комісії в розмірі 1,5% за надання кредитних ресурсів. Відповідач зобовязався щомісячно , в період сплати, передбачений Кредитним договором, надавати Банку кошти для погашення заборгованості у розмірі , встановленому графіком погашення. Позивач свої зобовязання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 31270. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості , станом на 10 листопада 2016 року загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 29 057,33 гривень, з яких: - Прострочена заборгованість за кредитом 6 950,20 гривень; - Прострочена заборгованість за процентами 8 099,93 гривень; - Поточна заборгованість за комісією 225,00 гривень; - Прострочена заборгованість за комісією 8 550,00 гривень; - Штрафи/пеня 5 232,20 гривень. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконав свої обовязки по наданню кредиту, а відповідач [PERSON] отримав кредит, але належним чином не виконав свої обовязки за договором. Разом із тим, згідно Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. , на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов»язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: стягнення заборгованості за кредитом без урахування суми штрафів, що складає 23\~825,13 гривень. Згідно зі ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено частково, на 82 %, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, 82 % від 1378 грн., що становить 1129,96 грн. на користь держави На підставівикладеного,

Outcome: partial