Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1/18/Р3GK/07-07-11/0694 від 03.10.2013 року у розмірі 25 723,76 грн., судові витрати у розмірі 257,24 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.10.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1/18/Р3GK/07-07-11/0694, відповідно до якого позивач надав відповідачу споживчий кредит у розмірі 18 161,48 грн. зі строком користування з 03.10.2013 року до 02.10.2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 25,00% річних. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вищевказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.06.2014 року виникла заборгованість у розмірі 15 897,52 грн., яка складається з наступного: - 528,04 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами; - 117,82 грн. - пеня за прострочення основної судної заборгованості; - 99,64 грн. - пеня за несплачені проценти; - 9 080,74 грн. - штраф. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором з урахуванням основної судної заборгованості, невиплачених процентів, пені, штрафу та комісії складає 25 723,76 грн. 17.06.2014 року банком, відповідачу була направлена вимога про сплату заборгованості за кредитним договором, проте заборгованість залишилась непогашеною. Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте надав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1/18/Р3GK/07-07-11/0694, відповідно до якого позивач надав відповідачу споживчий кредит у розмірі 18 161,48 грн. зі строком користування з 03.10.2013 року до 02.10.2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 25,00% річних. Відповідач не виконав умови договору, кредит не повернув, проценти не сплатив. У зв'язку з зазначеним порушенням станом на 30.06.2014 року виникла заборгованість у розмірі 15 897,52 грн., яка складається з наступного: - 528,04 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами; - 117,82 грн. - пеня за прострочення основної судної заборгованості; - 99,64 грн. - пеня за несплачені проценти; - 9 080,74 грн. - штраф. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором з урахуванням основної судної заборгованості, невиплачених процентів, пені, штрафу та комісії складає 25 723,76 грн. 17.06.2014 року банком, відповідачу була направлена вимога про сплату заборгованості за кредитним договором, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти, проте заборгованість залишилась непогашеною. Розмір заборгованості відповідача підтверджено відповідним розрахунком. Суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок є досвідним, відповідає фактичним обставинам справи, будь-яких інших розрахунків заборгованості матеріали справи не містять. Розрахунок заборгованості є письмовим доказом, який іншими доказами не спростований. Відповідач ніяких заходів з погашення заборгованості за час розгляду справи не здійснював, умови укладеного договору кредиту не оспорював. Позивач позовні вимоги не збільшував. За вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Стаття 526 ЦК України визначає загальні умови виконання зобов'язання - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо в договорі визначена дата виконання кредитних умов, то виконання вимог здійснюється у встановлену дату. Відповідно до ч.1 ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України встановлюється, що якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст.ст. 1054, 1055, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що неналежне виконання позивачем зобов'язань за кредитним договором підтверджене доказами, та виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання і передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 25 723,76 грн. Згідно меморіального ордеру від 25.12.2014 року, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати, а саме сплачений до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 257,24 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved