Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 29 липня 2015 року, яка станом на 02 липня 2017 року становить 109407,36 грн. (що еквівалентно 4035,41 доларів США) та складається з суми позики в розмірі 78270 грн. (що еквівалентно 3000 доларів США), відсотків за користування позикою в розмірі 27013,84 грн. (що еквівалентно 1035,41 доларів США) та 3 відсотків річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в розмірі 4123,52 грн. ( що еквівалентно 158,05доларів США), а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1094,07 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 29 липня 2015 року позивач уклав з відповідачем договір позики, згідно якого передав відповідачу грошові кошти в сумі 1500 доларів США, пізніше 03 серпня 2015 року, ще 1500 доларів США, а всього 3000 доларів США з умовою повернення до 01 жовтня 2015 року. До теперішнього часу грошові кошти відповідачем не поверненні. Позивач у судове засідання не з'явився, позов підтримав, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник позивача у судове засідання не з'явився, позов підтримав, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивача та його представника ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія паспорту позивача; копія паспорта та реєстраційного номеру платника податків відповідача; копія розписки. Згідно із ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ч. 2 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений термін (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З розрахунком заборгованості наданим позивачем суд повністю погоджується та вважає його обґрунтованим. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується матеріалами, що є у справі, а саме квитанцією від 04 липня 2017 року про сплату судового збору в розмірі 1094 гривні 07 копійок. Враховуючи вищевказане, стягненню з відповідача підлягають також понесені позивачем судові витрати, питання щодо стягнення яких ставиться позивачем, які складаються з судового збору в сумі 1094,07 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved