Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому проситьвизнати за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ 2109, білого кольору, 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами) ХТА210900J0399267, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Знамянським РЕВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області. Вимоги обґрунтував тим, що 22 липня 2012 року на підставі договору купівлі - продажу, укладеним між ним і [PERSON], придбав автомобіль марки ВАЗ 2109, білого кольору, 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами) ХТА210900J0399267, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Знам'янським РЕВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області. Договір купівлі - продажу укладено між ними в простій письмовій формі відповідно до ч. 3 ст. 208 ЦК України. При укладенні угоди дійшли всіх істотних умов договору, він сплатив відповідачу в повному обсязі кошти за автомобіль в сумі 10000 грн., а відповідач передав - автомобіль з ключами від нього і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Ці факти підтверджуються договором купівлі - продажу автомобіля та наявністю у нього свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль. Крім того, зазначив, що автомобіль в той час був у несправному стані, тому після укладення договору купівлі продажу, на евакуаторі перевіз автомобіль для ремонту до м. Олександрії, де проживає. З продавцем домовилися, що після ремонту автомобіля, відповідач зніме його з реєстрації. Також, за власний рахунок відремонтував автомобіль і почав користуватися ним і користується ним і по теперішній час. На даний час виникла необхідність розпорядитися зазначеним автомобілем, але не має можливості зробити тому, що даний автомобіль зареєстрований за відповідачем. Всі його намагання зустрітися з останнім за його постійним місцем проживання, виявилися марними, з тієї причини, що останній постійно знаходиться на заробітках за межами місця його проживання, а у нього немає іншої можливості захистити своє право власності на зазначений автомобіль крім як звернутися до суду. Ухвалою від 16.03.2018 року прийнято позов до провадження та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Позивач з»явився у судове засідання. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Просить вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Поважність причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзив не подав. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 липня 2012 року між сторонами -продавець [PERSON] та покупець [PERSON], укладено договір за яким відповідач (продавець) передає у власність позивачу (покупцю), а останній приймає автомобіль марки ВАЗ 2109, білого кольору, 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами) ХТА210900J0399267, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Знам'янським РЕВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області, який є власністю відповідача (продавця) та належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 058615, виданого Знамянським РЕМ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області. Даний автомобіль продано за 10000 (десять тисяч) грн., які отримані відповідачем. Про що 22.07.2012 року складено розписку. Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України. До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення. Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Пунктом 3 цього Порядку встановлюється, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Допускається державна реєстрація самостійно сконструйованих мотоциклів ,легкових, а також вантажних автомобілів, повна маса яких не перевищує 3500 кілограмів, причепів та напівпричепів до них, інших прирівняних до них транспортних засобів і мопедів, виготовлених відповідно до обов'язкових вимог норм і стандартів України, на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання складових частин із зазначенням їх ідентифікаційних номерів, а також висновків Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС та інших, визначених Кабінетом Міністрів України підприємств, установ та організацій (п.14). Згідно з п.37 державна реєстрація (перереєстрація) переобладнаних транспортнихзасобів проводиться на підставі документів про відповідність їх вимогам безпеки дорожнього руху та документів, що підтверджують правомірність придбання встановлених кузовів (рам), які мають ідентифікаційні номери (у разі їх заміни), за наявності переобладнаних в індивідуальному порядку - акт технічної експертизи або сертифікат відповідності, виданий випробувальною лабораторією (центром), що має атестат акредитації відповідної галузі та повноваження щодо проведення перевірки технічного стану транспортних засобів. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Відповідно до п.п. 2, 7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов'язковою реєстрацією власникам придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі - продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності. Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, умовами пред'явлення такого позову є наявність у особи права власності на майно; оспорювання чи невизнання цього права іншою особою; втрата правовстановлюючого документу. В цій справі наявні докази про право власності на спірний автомобіль у відповідача, доказів про існування права власності на транспортний засіб у позивача справа не містить, тому суд відмовляє у вимогах про визнання права власності на автомобіль. При цьому, суд звертає увагу, що у справі відсутні докази того, що позивач з моменту отримання від відповідача автомобіля намагався переоформити спірний автомобіль на своє ім'я, на ім'я своїх членів сім'ї чи інших осіб в належний спосіб через зняття автомобіля з обліку та оформленням документів з наступною реєстрацією автомобіля. Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Таким чином, укладення між сторонами договору купівлі-продажу від 22 липня 2012 року, та написання відповідачем розписки, не позбавило позивача обовязку у встановленому Законом порядку здійснити реєстрацію транспортного засобу, отже підтвердження переходу права власності на спірний автомобіль від [PERSON] до [PERSON], відсутнє, що у свою чергу виключає можливість визнання права власності на спірний автомобіль за позивачем. Крім того, суд не приймає доводи позивача з приводу, що відповідач уникає переоформлення, тому, що працює за межами країни, оскільки зазначене спростовується відповіддю Державної прикордонної служби України, в якій вказано, що відомостей про перетинання відповідачем державного кордону України у період 11.04.2013 року і по теперішній час в базі не виявлено. За зазначених обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на автомобіль. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392, 655 ЦК України та еруючись ст.ст. 13, 223, 263-265, 280-282, 284, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed