Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON],[PERSON] та [PERSON] про зобов'язання повернути в натурі безпідставно набуте майно у виді 13 тисяч доларів США, що були надані позивачем в оплату за користування земельною ділянкою. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 14 серпня 2018 року [PERSON] у задоволенні позову було відмовлено. Під час розгляду справи представником відповідача до закінчення судових дебатів було заявлено про неможливість вчасно подати докази,які підтверджують сплату понесених відповідачем [PERSON] судових витрат,через затримку отримання платіжних документів у банку. За ч.2 ст.246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідноч.3 ст.246 ЦПК України ,у випадку ,визначеному ч.2 цієї статті,суд ухвалює додаткове рішення в порядку ,передбаченому ст.270 цього Кодексу. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У судове засідання сторони не з'явились, про розгляд питання щодо постановлення у справі додаткового рішення повідомлялись судом належним чином. Представником позивача до суду надіслано клопотання про відмову у вирішенні розподілу судових витрат, посилаючись на те,що представником відповідача не надано договору про надання правничої допомоги,а також відсутній детальний опис виконаних ним робіт,зауваживши, що розрахунок суми судових витрат не є детальним описом виконаних робіт. Крім того ,зазначив , що стороною відповідачів до закінчення судових дебатів у справі не було зроблено відповідної заяви про надання доказів ,отже , в задоволенні клопотання представника відповідача щодо стягнення судових витрат необхідно відмовити. Представником відповідача [PERSON] надано заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідачів. В силу положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, виходячи з наступного. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як передбаченост.ст.15,60,62 ЦПК України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», правничу допомогу в суді може надавати адвокат, повноваження адвоката як представника посвідчується довіреністю або ордером. Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнта. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини справи. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Тобто, суд зобовязаний оцінити рівень адвокатських послуг, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а й також чи сума їх була обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, п. 269. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів [PERSON] в суді здійснювалось адвокатом [PERSON] відповідно до Договору № 137/05-2018 про надання правової допомоги від 18 травня 2018 року та ордеру серії АА № 073816(а.с.25-26). Відповідно до поданого розрахунку гонорару за вказаним Договором загальна вартість послуг, наданих адвокатом становить 5\~286 грн. (а.с.160). Згідно з квитанцією від 15 серпня 2018 року [PERSON] було поповнено картку за номером 5168742608375501,що належить [PERSON], на суму 5000 грн. (а.с.164-165). У наданому розрахунку гонорару адвоката зазначені процесуальні дії:1) зустріч,консультація клієнта,узгодження правової позиції; 2) підготовка до розгляду справи та збір доказів ( ознайомлення з матеріалами справи, копіювання документів);3) підготовка та складання відзиву на позовну заяву,розсилка відзиву опонентам;4)- представництво та захист інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства у справі ( судові засідання 07.06.2018р.,13.06.2018 р.,27.06.2018р.,14.08.2018р.). Відповідно до п.2.1 Договору № 137/05-2018 про надання правової допомоги від 18 травня 2018 року,оплата за надані послуги проводиться відповідно до Додатка №1,який є невідємною частиною цього договору шляхом зарахування коштів у сумі 5000 грн. на розрахунковий рахунок адвоката після підписання сторонами акту виконаних робіт у справі. Акт приймання передачі наданих послуг (виконаних робіт) №1до договору про надання послуг адвокатом № 137/05-2018 від 18.05.2018р.підписано сторонами 14 серпня 2018 року,за яким [PERSON] за виконану роботу сплачує адвокату винагороду у розмірі 5000 грн. За наданим розрахунком суми судових витрат , клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду), виходячи з таких тарифів: - зустріч,консультація клієнта,узгодження правової позиції ( 1 год.) - 881 грн.; - підготовка до розгляду справи та збір доказів ( ознайомлення з матеріалами справи, копіювання документів) (1 год.) 881 грн.; - підготовка та складання відзиву на позовну заяву,розсилка відзиву опонентам( 1 год.)-881 грн; - представництво та захист інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства у справі ( судові засідання 07.06.2018р.,13.06.2018 р.,27.06.2018р.,14.08.2018р.) ( 3 год.) 3х881 грн.= 2643 грн. Отже,загальна сума витрат становить 5286 грн.,а фактично сплачено відповідачем [PERSON] 5000 грн. Дослідивши перелік наданих послуг та робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значенням справи для сторони,суд вважає, з урахуванням вимог розумності та справедливості, на відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем стягнути з позивача 5000 грн.

Outcome: approved