Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.03.2013 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №IKCASHSHG.112764.001, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.001 %на рік, комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 4,00 % від суми кредиту по договору, щомісячно в період сплати, з кінцевим терміном повернення 17.03.2016 року. Проте, умови Кредитного договору відповідачем належним чином не виконуються. Так, станом на 07.07.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 19077,00 грн.. У забезпечення виконання відповідачем зобовязань між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №РХ029031.112915.001 від 18.03.2013 року. З наведених підстав позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором №IKCASHSHG.112764.001 від 18.03.2013 року у розмірі 19077,77 грн.. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, не заперечував проти винесення по справі заочного рішення та просить суд слухати справу у їх відсутність. В судове засідання відповідач не зявилась, будучи належним чином повідомленою про день слухання справи. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.03.2013 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №IKCASHSHG.112764.001, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.001 %на рік, комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 4,00 % від суми кредиту по договору, щомісячно в період сплати, з кінцевим терміном повернення 17.03.2016 року. Таким чином, банк виконав зобовязання за кредитним договором у повному обсязі, що підтверджується розпорядженням від 18.03.2013 року. Розділом 2 умов кредитного договору передбачено порядок надання і повернення кредиту, та сплата процентів, та розділом 6 умов кредитного договору передбачено відповідальність сторін, зокрема відповідальність позичальника за порушення строків погашення заборгованості. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав та згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 07.07.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 19077,77 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 6610,55 грн., прострочена заборгованість по відсотках 615,32 грн., поточна заборгованість по комісії 7700,00 грн., сума пені - 3801,89 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. У забезпечення виконання відповідачем зобовязань між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №РХ029031.112915.001 від 18.03.2013 року, відповідно п.п. 2, 6 до яких поручителі зобовязались перед кредитором (позивачем) солідарно відповідати за виконання забезпечених зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивачем у листопаді 2015 року на адресу відповідачів було направлено вимогу щодо повернення суми заборгованості за кредитом. Судом встановлено та доведено належними та допустимими доказами, що відповідач [PERSON] порушив умови договору у звязку із чим, у нього виникала заборгованість, яка на час розгляду справи не погашена, тому суд враховуючи норми ст. 553, 554 ЦК України вважає, що позовні вимоги щодо солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню, а саме: з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно заборгованість по кредиту всього у сумі 19077,77 грн.. У відповідності до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. в рівних частинах. На підставівикладеного,

Outcome: approved