Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений між сторонами, який зареєстрований 23.04.2016р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №269. В обґрунтування позову зазначив, що сім'я фактично розпалася, оскільки спільне життя між ними не склалося та між сторонами відсутнє порозуміння. Більше чотирьох місяців вони проживають окремо та шлюбних стосунків не підтримують, спільного сімейного бюджету не мають, через це вважає, що збереження шлюбу є неможливим та подальше сімейне життя суперечитиме його інтересам. В судове засіданні сторони не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити його вимоги. Також позивач просив не відшкодовувати понесені ним судові витрати. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 23.04.2016р. між сторонами укладений та зареєстрований шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб /а.с.5/. Від шлюбу сторони дітей не мають. На теперішній час сім'я фактично розпалася, оскільки подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність порозуміння між ними. Сторони проживають окремо більше чотирьох місяців, а тому шлюб між ними носить формальний характер. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам позивача. На момент розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 Сімейного кодексу України, судом не встановлені. Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами немає. В добровільному порядку відповідачка відмовляється від розірвання шлюбу, а тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Тож між сторонами існує спір, який виник зі шлюбних відносини, що регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК). Відповідно до ст.111 СК суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення, оскільки, за твердженням позивача, це не відповідатиме його інтересам і не матиме результату, бо сторони проживають окремо, а останнім часом не підтримують ніяких звязків. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування його у шлюбі з відповідачкою не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідачка була відсутньою в судовому засіданні та не висловила свою думку з цього приводу, то питання про зміну прізвища судом не розглядається. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання позивача про покладення судових витрат на нього. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved