Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору в розмірі 138 465 грн. 47 коп., позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1/1163456 на підставі якого відповідачу було надано кредит в розмірі 134 735, 00 грн., на придбання транспортного засобу Toyota Camry, для особистих потреб строком з 30 травня 2012 року до 29 травня 2019 року, зі сплатою 18,40 % річних за користування кредитом та 20, 00 % річних за користування Кредитною лінією. Банком зобов'язання за договором було виконано. Відповідно до пп. 1.1.1, 1.1.2, 1.3 договору позичальник повертає кредит банку щомісячно, до 30 - го числа кожного місяця, згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором. Відновлювальну кредитну лінію на оплату страхових платежів за договором страхування транспортного засобу, що переданий в заставу банку, згідно п.1.2 Кредитного договору, за ризиками КАСКО, з максимальним лімітом кредитування у сумі 20843, 50 грн. строком користування з 30 травня 2012 р. по 29 травня 2019 року. Надання грошових коштів за Кредитною лінією здійснюється окремими частинами (Траншами), а у сукупності «транші» в межах максимального ліміту кредитування. Кожна наступна видача траншу кредитної лінії здійснюється в межах вільного залишку максимального ліміту кредитування, за умови повного погашення попереднього траншу. Позичальник повертає кожний Транш щомісячно до 30 - го числа кожного місяця, впродовж наступних 10 місяців та до дня повного погашення Траншу по Кредитній лінії - впродовж 11 місяця після видачі відповідного траншу згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором. За користування кредитом позичальник сплачує: процентну винагороду щомісячно, починаючи з дня видачі кредитних коштів з відповідного позичкового рахунку до моменту повного погашення заборгованості за кредитом у розмірі відсотки в розмірі: 18,40 % річних за користування кредитом та 20, 00 % річних за користування Кредитною лінією. Відповідно до п. 3.3.2 Кредитного договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за Кредитним договором (заборгованість за Кредитом 1, Кредитною лінією, проценти, штрафи, пені тощо ) в термін на в порядку згідно умов договору та сплачувати банку нараховані проценти в розмірі, зазначеному у п.п. 1.3.1 цього Договору. Згідно п. 5.2 договору, у разі прострочення строку сплати процентів, визначені п.2.4 Кредитного договору, а також прострочення повернення кредиту у терміни визначені п. 1.1 договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діяла у період за який сплачується пеня. Пеня сплачується у національній валюті України. Вказані зобов'язання за кредитним договором відповідачем не виконуються. Станом на 15 листопада 2013 року заборгованість за договором кредиту складає 138 465, 47 грн., з них: заборгованість за кредитом - 119 378, 41 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 5 928, 86 грн., нараховані відсотки - 1 088, 78 грн., прострочені відсотки - 11 546, 09 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентів, комісійної винагороди - 523, 33 грн. 05 липня 2013 року з метою досудового врегулювання спору банк направив відповідачу вимогу про погашення заборгованості, проте заборгованість відповідачем не була погашена. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. З даної заяви вбачається, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення - не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явився, сповіщений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 30 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1/1163456 на підставі якого відповідачу було надано кредит в розмірі 134 735, 00 грн., на придбання транспортного засобу Toyota Camry, для особистих потреб строком з 30 травня 2012 року до 29 травня 2019 року, зі сплатою 18,40 % річних за користування кредитом та 20, 00 % річних за користування Кредитною лінією. Відповідно до пп. 1.1.1, 1.1.2, 1.3 договору позичальник повертає кредит банку щомісячно, до 30 - го числа кожного місяця, згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором. Відновлювальну кредитну лінію на оплату страхових платежів за договором страхування транспортного засобу, що переданий в заставу банку, згідно п.1.2 Кредитного договору, за ризиками КАСКО, з максимальним лімітом кредитування у сумі 20843, 50 грн. строком користування з 30 травня 2012 р. по 29 травня 2019 року. Надання грошових коштів за Кредитною лінією здійснюється окремими частинами (Траншами), а у сукупності «транші» в межах максимального ліміту кредитування. Кожна наступна видача траншу кредитної лінії здійснюється в межах вільного залишку максимального ліміту кредитування, за умови повного погашення попереднього траншу. Позичальник повертає кожний Транш щомісячно до 30 - го числа кожного місяця, впродовж наступних 10 місяців та до дня повного погашення Траншу по Кредитній лінії - впродовж 11 місяця після видачі відповідного траншу згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором. За користування кредитом позичальник сплачує: процентну винагороду щомісячно, починаючи з дня видачі кредитних коштів з відповідного позичкового рахунку до моменту повного погашення заборгованості за кредитом у розмірі відсотки в розмірі: 18,40 % річних за користування кредитом та 20, 00 % річних за користування Кредитною лінією. Відповідно до п. 3.3.2 Кредитного договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за Кредитним договором (заборгованість за Кредитом 1, Кредитною лінією, проценти, штрафи, пені тощо ) в термін на в порядку згідно умов договору та сплачувати банку нараховані проценти в розмірі, зазначеному у п.п. 1.3.1 цього Договору. 05 липня 2013 року банк направив повідомлення - вимогу відповідачу про погашення заборгованості. 24 вересня 2013 року банк направив відповідачу вимогу про дострокове погашення заборгованості, проте заборгованість відповідачем не була погашена. Відповідно до п. 3.2.6 Кредитного договору, невиконання зобов'язання по повному погашенню простроченої заборгованості протягом 30 днів з дати направлення повідомлення, дає право банку вимагати дострокового погашення кредиту в повній сумі, нарахованих процентів за користування кредитом, штрафів, пені. Згідно п. 5.2 договору, у разі прострочення строку сплати процентів, визначені п.2.4 Кредитного договору, а також прострочення повернення кредиту у терміни визначені п. 1.1 договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діяла у період за який сплачується пеня. Пеня сплачується у національній валюті України. Однак, відповідач умови договору виконував не належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 4) станом на 15 листопада 2013 року заборгованість відповідача перед позивачем становить138 465, 47 грн., з них: заборгованість за кредитом - 119 378, 41 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 5 928, 86 грн., нараховані відсотки - 1 088, 78 грн., прострочені відсотки - 11 546, 09 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентів, комісійної винагороди - 523, 33 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов договору та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 138465 грн. 47 коп. та понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1384 грн. 65 коп.

Outcome: approved