Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником зазначеного майна. Зазначає, що у будинку зареєстроване місце проживання відповідача, який є колишнім чоловіком його доньки [PERSON] . В березні 2010 року шлюб між ними розірвано, відповідач припинив проживання у згаданому будинку, а тому втратив право користування вказаним майном. Враховуючи наведене, просить суд позов задовольнити. Ухвалою від 03 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою від 05 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак 30 березня 2020 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи він повідомлялася належним чином як шляхом направлення поштової кореспонденції, так і шляхом поміщення оголошення на веб-сайті суду про його виклик у судове засідання. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 176495161 від 06 серпня 2019 року. З будинкової книги згаданого будинку, а також з відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ДМС України у Львівській області вбачається, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою [ADDRESS] . Актом обстеження житлово-побутових умов від 02 серпня 2019 року стверджується, що [PERSON] не проживає за вищезгаданою адресою понад вісім років. У відповідності до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. В силу вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як зазначив позивач, він є власником житлового будинку [ADDRESS] , відповідач не проживає без поважних причин у такому. Відповідач в судове засідання не з`явився та жодних доказів щодо спростування викладених позивачем фактів на адресу суду не надав. Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивач є власником житлового будинку та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпоряджання таким, непроживання відповідача тривалий час за місцем реєстрації, що підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення. А тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вищезгаданим житловим будинком. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved