Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить (з урахуванням уточнень /а.с.75/) звернути стягнення на предмет застави - автомобіль, легковий седан-В, марки Skoda, модель Fabia, 2007 р.в., кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], який на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 25.07.2007 року РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС України у Львівській області, зареєстрований на ім'я [PERSON], шляхом продажу легкового автомобіля ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» будь-якій особі покупцю за ціною, визначеною на момент реалізації, з правом укладання ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою будь-якою особою-покупцем, а кошти від реалізації скерувати для погашення заборгованості [PERSON] перед ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» за кредитним договором № КF 46351 від 27.12.2007 року в розмірі 48507 (сорок вісім тисяч п'ятсот сім) гривень 72 копійки та судових витрат у розмірі 485 гривні 08 копійок (з правом зняття вказаного автомобіля з обліку в органах МРЕВ ДАІ України, виготовлення та отримання дублікатів реєстраційних документів на даний автомобіль, здійснення будь-яких платежів за продавця необхідних для здійснення такого продажу. Свої вимоги мотивує тим, що 27 грудня 2007 року між ВАТ «Електрон банк» (правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № КF 46351, згідно з умовами якого останній отримав у банку кредит в розмірі 7100 дол. США, зі сплатою 12% річних, який зобов'язувався повернути не пізніше 26 грудня 2014 року. Крім того, 27 грудня 2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір застави, згідно з умовами якого [PERSON] для забезпечення своєчасного та повного повернення вищевказаного кредиту передав банку у заставу належний йому на праві власності автомобіль, легковий седан-В, марки Skoda, модель Fabia, 2007 р.в., кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Свої зобов'язання [PERSON] не виконав. 23 лютого 2012 року між ПАТ «Фольксбанк» та позивачем ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги № 23/02-12, згідно з умовами якого банк передав позивачу за плату права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № КF 46351 від 27 грудня 2007 року. В зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, та подала заяву, в якій просить у зв'язку зі смертю відповідача [PERSON] залучити в якості відповідачів батьків останнього [PERSON], [PERSON], а також поручителя [PERSON], яка являється матір'ю малолітньої доньки [PERSON] [PERSON] /а.с.55,56/. 28 листопада 2015 року ухвалою судового засідання вищезазначена заява представника позивача була задоволена, залучено в якості відповідачів спадкоємців [PERSON], а саме: [PERSON], яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с.80,81/. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, жодних документів до суду про причини неявки не надали, суд ухвалив справу розглядати без їх участі в заочному режимі, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті, крім того, [PERSON] надіслала в суд письмові заперечення /а.с.107,108/. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, цивільних справ №№ 2-н-3732/09, 2-1222/10, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним обв'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 1ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Судом встановлено, що 27 грудня 2007 року між ВАТ «Електрон банк» (правонаступником якого є ПАТ «Фольксбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № КF 46351, згідно з умовами якого останній отримав у банку кредит в розмірі 7100 дол. США, зі сплатою 12% річних, який зобов'язувався повернути не пізніше 26 грудня 2014 року /а.с.18,24/. Крім того, 27 грудня 2007 року між ВАТ «Електрон банк» та [PERSON] був укладений договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 8934, згідно з умовами якого [PERSON] з метою забезпечення своєчасного та повного повернення вищевказаного кредиту, процентів за користування ним передав банку у заставу належний йому на праві власності автомобіль, легковий седан-В, марки Skoda, модель Fabia, 2007 р.в., кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], який на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 25.07.2007 року РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС України у Львівській області, зареєстрований на ім'я [PERSON] /а.с.12-17/. Згідно з договором поруки від 27 грудня 2007 року, укладеного між ВАТ «Електрон банк», [PERSON], та відповідачем [PERSON], остання зобов'язалася відповідати перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань, що випливають із кредитного договору № КF 46351 у повному обсязі /а.с.59,60/. З 21 квітня 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний згідно з рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 25 березня 2013 року /а.с.68/. Згідно зі судовим наказом Залізничного районного суду м. Львова від 30 вересня 2009 року № 2-н-3732/09 зі [PERSON] на користь ВАТ «Фольксбанк» було стягнуто 6073,03 дол. США або по курсу НБУ 48625,53 грн. боргу за кредитним договором № КF 46351 /а.с.32 цивільної справи № 2-н-3732/09 /. 23 лютого 2012 року між ПАТ «Фольксбанк» та позивачем ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги № 23/02-12, згідно з умовами якого банк передав позивачу за плату права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № КF 46351 від 27 грудня 2007 року /а.с.7-11,119/. [INFO] позичальник [PERSON] помер, не повернувши борг /а.с.41/. Станом на 11 серпня 2014 року сума заборгованості становить 48507,72 грн., з яких основний борг - 46526,61 грн., відсотки 1981,11 грн. (розрахунок заборгованості наведений у позові). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його малолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується заявою її матері [PERSON] від 18 серпня 2014 року у Другу львівську державну нотаріальну контору /а.с.90,91/. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 1269 ЦК України заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. За таких обставин, беручи до уваги, що малолітня [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька, а до маси спадкового майна входить спірний автомобіль Skoda Fabia, д.н.з. [NUMBER], і тому застава на цей автомобіль зберегла силу, суд приходить до висновку, що позивач має право на застосування такого способу судового захисту, як звернення стягнення на предмет застави, оскільки кредитна заборгованість не погашена. Факт того, що право власності на спірний автомобіль не зареєстровано за малолітньою [PERSON] не може бути підставою для відмови у позові, оскільки суд вважає, що мати останньої свідомо не робить цього, з метою уникнення звернення стягнення на предмет застави, що в свою чергу грубо порушує права позивача, як нового кредитора. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 25 «Про забезпечення вимог кредиторів та реє\-страцію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. З аналізу норм, закріплених у статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реє\-страцію обтяжень» слідує, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. За таких обставин, беручи до уваги, що всі реєстраційні документи на автомобіль Skoda Fabia, д.н.з. [NUMBER], оформлені на ім'я померлого [PERSON], а відповідачі не вживають ніяких заходів щодо переоформлення таких, суд вважає, що слід обрати саме такий спосіб переоформлення автомобіля про якій просить позивач. Суд не бере до уваги твердження відповідача [PERSON] про те, що в задоволенні позову слід відмовити з підстав того, що існує судовий наказ від 30 вересня 2009 року № 2-н-3732/09 про стягнення зі [PERSON] заборгованості за кредитним договором, оскільки наявність судового наказу про стягнення кредитної заборгованості не є перешкодою для звернення позивача до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави, оскільки в силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а не в силу рішення суду. При цьому достовірно встановлено, що боржник свої зобов'язання за кредитом не виконав, незважаючи на судовий наказ. Щодо стягнення судового збору в розмірі 485 гривні 08 копійок, то такий буде погашений з коштів отриманих від реалізації автомобіля, про що позивач і просить у своєму позові. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved