Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, відповідач підписав заяву № б/н від 17 березня 2010 року, згідно якої отримав кредит на картковий рахунок. Всупереч умов укладеного між сторонами договору відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, в зв`язку з чим станом на 25 червня 2020 року виникла заборгованість перед Банком по сплаті кредиту в сумі 14050 грн. 46 коп., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 10859 грн. 34 коп.; в т.ч. заборгованість за поточним тілом кредита - 20 грн. 00 коп.; заборгованість за простроченим тілом кредита - 10839 грн. 34 коп.; а також заборгованість за нарахованими відсотками - 0 грн. 00 коп.; заборгованість за простроченими відсотками - 3191 грн. 12 коп.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 - 0 грн. 00 коп., нарахована пеня - 0 грн. 00 коп., нараховано комісії - 0 грн. 00 коп. На підставі зазначеного представник позивача просить суд стягнути з відповідача в судовому порядку зазначену загальну суму заборгованості по кредиту та понесені судові витрати в розмірі 2102 грн. 00 коп. - сплаченого судового збору. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Представник позивача одночасно з позовною заявою звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про слухання справи повідомлялася відповідно до ст. 128 ЦПК України. В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», та [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви про приєднання, 17.03.2010 року було укладено в письмовій формі кредитний договір та відповідачу була надана кредитна картка «Універсальна» (а.с.22). У анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що дана заява з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг а також тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Таким чином 17.03.2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н який відповідно ч. 1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання (а.с. 22-47). АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов`язків ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». Відповідно до довідки позивача (а.с. 20) [PERSON] були видані кредитні картки: [NUMBER] - 12.11.2013 року; [NUMBER] - 20.10.2017 року; [NUMBER] -15.02.2018 року; [NUMBER] - 08.11.2017 року; [NUMBER] - 14.12.2017 року; [NUMBER] - 02.04.2018 року. З довідки банку також вбачається, що кредитна картка № [NUMBER] оформлена на [PERSON] почала діяти з 12 листопада 2013 року, та було встановлено кредитний ліміт - 5000,00 грн., який у подальшому збільшувався до 10500,00 грн. (а.с 21). Судом досліджено виписку за рахунком [PERSON] , з якої вбачаються операції за вказаними картками, зокрема, збільшення кредитного ліміту, зняття готівкових коштів, оплата товарів у магазинах (а.с. 16-19). Статтею 1054 ЦК України, встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В порушення умов Договору станом на 25 06 2020 року відповідач має заборгованість за даним кредитним договором у загальному розмірі 14050,46 грн., яка складається з: 10859,80 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі за поточним тілом кредиту - 20,00 грн., та за простроченим тілом кредиту 10839,34 ; 3191,12 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 5-15). Такий розрахунок в частині заборгованості за тілом кредиту в тому числі поточним та простроченим тілом кредиту, за простроченими відсотками, відповідач не спростував належними та достовірними доказами, відповідно до вимог ст.ст.76-78,81,83 ЦПК, а тому суд приймає його за основу суми боргу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст.611 ЦК України, визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідач порушив умови договору, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2102 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви .

Outcome: approved