Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, щосімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки. Можливості зберегти та поновити сім'ю немає. Подружні відносини між сторонами фактично припинені з червня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Втрачено всі фізичні та духовні зв'язки, відновлення шлюбних відносин вважає неможливим та недоцільним, оскільки шлюб існує формально, у зв'язку з чим вимушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши про підтримання позовних вимог в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного судового рішення. В судове засідання відповідач не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 18 жовтня 1991 року Палацом одруження «Центральний», актовий запис № 2596 (арк. справи 21). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлені та підтверджені наступні причини подання позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме відсутність взаєморозуміння, стійких сімейних відносин, наявність конфліктних ситуацій, різне ставлення у сторін до усвідомлення та виконання прав та обов'язків подружжя, обов'язку утримувати та виховувати спільної дитини. За таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. У зв'язку з чим, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на положення ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved