Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати арешт на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 5703361, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 21.09.2007 року за № 5703361 про арешт квартири [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] від 09.06.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1816. в квітні 2016 року вона вирішила продати вказану квартиру, у приватного нотаріуса отримала відомості з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, з якого вбачається наявність запису про накладення арешту на квартиру [ADDRESS]. Запис внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна Шостою Харківською державною нотаріальною конторою на підставі постанови про накладення заборони на майно від 18.09.2007 року, що винесена слідчим відділу ДПА в Харківській області, власником квартири зазначено [PERSON], тобто арешт накладено більше ніж через рік після укладення між нею та сином договору дарування квартири. Вважає, що арешт на квартиру накладено під час кримінальної справи порушеної проти її сина [PERSON], за якою винесена постанова від 26.09.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи у звязку з відсутністю складу злочину. В той час вона не була учасником вказаного кримінального провадження, вважає, що відбулося помилкове накладення арешту на майно, чим порушені її майнові права щодо розпорядження нерухомим майном. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову [PERSON], посилаючись на відсутність доказів, які б свідчили про порушення прав позивача з боку Головного управління ДФС у Харківській області. Представник третьої особи Шостої Харківської державної нотаріальної контори надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно договору дарування квартири від 09.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстрованого в реєстрі під номером 1816 позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на підставі постанови слідчого відділу ДПА в Харківській області від 18.09.2007 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2012 року скасовані постанова ст. слідчого відділу податкової міліції ДПА в Харківській області про порушення кримінальної справи від 18.09.2007 року відносно [PERSON] за фактом ухилення від сплати податку на прибуток в особливо великих розмірах, за ознаками ч.3 ст.212 КК України та постанова від 18.09.2007 року про порушення кримінальної справи відносно [PERSON] за фактом службового відлогу, який спричинив тяжкі наслідки, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України. Постановою оперуповноваженого ВОВПЗ ВПМ ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 26.09.2012 року відмовлено в порушенні кримінальної справи у відношенні посадових осіб підприємства ПП «А.С.А» а саме директора та головного бухгалтера [PERSON] за ст.212 КК України, у звязку з відсутністю складу злочину. [PERSON] є сином позивача [PERSON], остання зверталась до ГУ ДФС у Харківській області із заявою про скасування арешту з нерухомого майна, однак у задоволенні цієї заяви було відмовлено із розясненням права звернення до суду з позовною заявою. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Дослідивши докази в їх сукупності, враховуючи те, що відмовлено в порушенні кримінальної справи, в рамках якої ухвалено постанову про накладення арешту на спірну квартиру, арешт на квартиру [ADDRESS], вжитий постановою слідчого від 18.09.2007 року, не скасований, що перешкоджає власнику спірної квартири реалізовувати наявне право власності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Разом з тим, суд відмовляє в частині вимог про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 21.09.2007 року за № 5703361 про арешт квартири [ADDRESS], оскільки суд не може перебирати повноваження, надані іншим органам на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного,

Outcome: partial