Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь збитки у сумі 18\~274,00 грн., у т.ч. грошові кошти передані за договором оренди квартири в м. Харків по вул. героїв Праці, 12, кв. 347 укладений між позивачем та відповідачем 30.05.2016 року у сумі 9474,00 грн. та грошові кошти за вимушену оренду житла у іншого наймодавця у розмірі 8800,00 грн., та стягнути судові витрати. В обгрунтування вказаних вимог посилається на наступне. 30.05.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди квартири, відповідно до якого орендодавець здає, орендар приймає у тимчасове користування двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. героїв Праці, 12, кв. 347, та орендодавець також передає в оренду майно, яке знаходиться у квартирі у відповідності до Додатку №1, який є невідємною частиною даного договору. Відповідно до п. 3, 4 вказаного договору, сторонами було погоджено, що квартира та майно повинні бути передані орендодавцем та прийняті орендарем в момент підписання договору, та орендна плата за використання квартири та майна складає 5500,00 грн. у місяць, а також заставу у розмірі 5500,00 грн., яка буде перебувати у орендодавця до закінчення строку договору. Оплата за перший місяць оренди та застава здійснюється у момент укладання договору. Кожна наступна орендна плата вноситься не пізніше 30 числа кожного місяця. На виконання вказаного договору, у день його підписання 30.05.2016 року [PERSON] передала позивачу ключі від квартири, оренда якої є предметом договору, натомість позивачем на розрахунковий рахунок відповідача було перераховано суму застави у розмірі 5500,00 грн. З моменту підписання вказаного договору позивач використовував вказану квартиру у відповідності до умов вказаного договору, та вчасно сплачував обумовлену в договорі орендну плату, будь-яких претензій орендодавцем пред'явлено не було. 30.01.2017 року позивачем в черговий раз було перераховано на рахунок відповідача орендну плату за лютий 2017 року в розмірі 5500,00 грн. Однак, через декілька днів, коли позивач прийшов до орендованої квартири та намагався відчинити її, його ключ не підійшов, оскільки замки в квартирі були змінені. Позивач зателефонував відповідачу, яка повідомила, що відтепер у квартирі будуть мешкати інші люди. У звязку з чим позивач зателефонував до поліції, оскільки підстави для одностороннього розірвання договору у відповідача були відсутні. Кошти в загальному розмірі 9474,00 грн. ( 3974,00 грн. орендна плата за лютий 2017 року з вирахуванням 8 днів та 5500 грн. застава) відповідач повернути відмовилась, а тому позивач просить їх стягнути з відповідача. Крім того, 08.02.2017 року позивач внаслідок позбавлення його житла відповідачем, був змушений орендувати інше житло, за яке він сплатив 8800,00 грн., які він також просить стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про проведення судового засідання у його відсутність, позов підтримав та просив ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою позивача та за наявними в справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору від 30 травня 2016 року відповідач надала позивачу в тимчасове та платне користування двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на строк до з 30.05.2016 року по 30.04.2017 року з можливістю продовження. Строк оренди може бути змінений лише за згодою сторін. Орендна плата складає 5500 грн. в місяць, та 5500 грн. вноситься застава, яка знаходиться в орендодавця до закінчення договору оренди. Відповідно до ч. 2\~ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини. За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання ,якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;зміна умов зобовязання;сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 810 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона\~власник житла(наймодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату . Стаття 759 ЦК України встановлює поняття договору найму, а саме: за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частина 1 ст. 762 ЦК України встановлює, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Згідно з ч. 1\~ст. 763 ЦК України передбачає, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Судом встановлено, що 30.01.2017 року позивачем було перераховано відповідачу 5500,00 грн. орендну плату за лютий 2017 року. Але, до закінчення вказаного строку оренди, відповідач, будучи власником квартири, оскільки інших доказів матеріали справи не містять, та вказане підтверджується п. 1 договору, змінила замки в квартирі, внаслідок чого позивач не взмозі був потрапити до орендованої ним квартири, а тому змушений був звернутись до поліції, що підтверджується наявним листом УПП у м. Харкові ДПП від 10.03.2017 року. Стаття 783 ЦК визначає перелік випадків одностороннього розірвання договору найму на вимогу наймодавця. На відміну від\~ст. 782 ЦК, яка передбачає відмову від договору і відповідне припинення договору з моменту отримання наймачем відмови, дана стаття наділяє наймодавця правом вимагати розірвання договору найму. Якщо наймач таку вимогу не виконає, наймодавець зможе реалізувати своє право в судовому порядку.Право наймодавця на дострокове розірвання договору може бути здійснене шляхом пред'явлення такої вимоги до наймача, а в разі якщо наймач заперечує проти дострокового розірвання договору, наймодавець вправі звернутися з відповідним позовом до суду. Відмова від договору є правом наймодавця. Про реалізацію цього права наймодавець повинен повідомити наймача. Закон не встановлює строку, протягом якого має бути зроблене таке повідомлення.З моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору найму договір вважається розірваним. Наймач зобов'язаний повернути наймодавцеві предмет оренди в строки, передбачені договором найму (оренди), а якщо такі строки не визначені - в розумний строк,тобто строк, необхідний для підготовки предмету оренди для передачі наймачеві. Строк для повернення орендованого майна може бути встановлений у повідомленні про відмову від договору найму.В разі здійснення права, передбаченого статтею, наймодавець не має потреби додатково звертатися до суду з вимогою про розірвання договору найму. Судовий позов наймодавця до наймача можливий лише у випадку, якщо наймач не виконує вимогу наймодавця про повернення речі із користування. Матеріали справи не містять повідомлень відповідача про дострокове розірвання договору з позивачем, та підстав порушень з боку позивача зазначених п.8 вказаного Договору. Так , враховуючи, що 08.02.2017 року позивач був позбавлений можливості доступу до вказаної квартири, тому орендна плата в розмірі 3974,00 грн.(з вирахуванням орендної плати за 8 днів) та 5500,00 грн. застави повинні бути повернені позивачу відповідачем. Окрім цього, в матеріалах справи відсутні письмові докази, які б свідчили про фактичне отримання позивачем з боку відповідача суми сплаченої ним орендної плати та застави. Також позивач звернувся до відповідача з листом про розірвання договору оренди, та повернення йому грошових коштів, яке вказаний лист було залишено без задоволення. Згідно ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно із п.п.1-2 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У звязку з зазначеним порушення з боку відповідача, позивач змушений був винаймати інше житло, за яке він сплатив 8800,00 грн. (а.с. 17-20) Стаття 22 ЦК України\~практично визнає лише такий спосіб захисту, як відшкодування збитків. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.2 ЦПК України,\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтями 4,5 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved