Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «СКБ «Укрелектромаш» заборгованість по заробітній платі за період з березня 2019 по 29.11.2019 у розмірі 182431 грн. 92 коп., та середній заробіток за час затримки невиплати заробітної плати з 29.11.2019 на час розгляду справи, розмір якого на час звернення до суду - 16.01.2020 становить 30000 грн., а також понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно наказу № 70к від 22.05.2018 він був прийнятий на посаду начальника штампувально-обмотувальної дільниці дослідного виробництва ТОВ «СКБ Укрелектромаш» , та 29.11.2019 відповідно до наказу № 146-к від 29.11.2019 про припинення трудового договору був звільнений з посади на підставі ст. 38 КЗпП України. ТОВ «СКБ Укрелектромаш» з березня 2019 по 29.11.2019 заборгувало йому заробітну плату, загальна сума заборгованості, з урахуванням часткової оплати у розмірі 5000 грн., складає 182431 грн. 92 коп. Добровільно відповідач заборгованість по заробітній платі не виплачує. Позивач зазначає, що його середньомісячна заробітна плата складає 15000 грн., а отже середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за два місяці становить у розмірі 30000,00 грн. Ухвалою судді від 23.01.2020 відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін була направлена позивачу та відповідачу, та отримана ними. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «СКБ «Укрелектромаш» з 23.05.2018 по 29.11.2019, на підставі наказу ПАТ «СКБ «Укрелектромаш» № 146-к від 29.11.2019 його звільнено 29.11.2019 за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується наданою позивачем копією трудової книжки та копією наказу № 146-к від 29.11.2019. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ухвалою від 23.01.2020 при відкритті провадження у справі судом зобов`язано ТОВ «СКБ Укрелектромаш» надати до Московського районного суду м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали, розрахунок та довідку про заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] , довідку про розмір середньомісячного заробітку [PERSON] . Копія ухвали про витребування доказів направлена відповідачу до виконання, отримана відповідачем 10.02.2020, що підтверджується розпискою на поштовому зворотному повідомленні. Зазначена ухвала про витребування доказів відповідачем до теперішнього часу не виконана, та відповідач не повідомив суд про неможливість надати докази, які витребувані судом із зазначенням причин у встановлені судом строки. Відповідно до положень ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причини доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ. Згідно наданих позивачем копій розрахункових листів, станом по жовтень 2019 заборгованість установи по заробітній платі [PERSON] на кінець місяця становить 157 339,67 грн.; за листопад 2019 [PERSON] нараховано заробітну плату у розмірі 30 092,25 грн. Враховуючи, що відповідачем на вимогу суду не надані докази, які підтверджують розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем, чому суд всебічно сприяв, суд визнає факт наявності та розміру заборгованості по заробітній платі перед позивачем за період з березня 2019 по 29.11.2019 включно, з урахуванням виплаченої позивачу суми у розмірі 5000 грн., у розмірі 182431 грн. 92 коп. (157 339,67 + 30 092,25 - 5000,00). Згідно ст. 24 Закону України «Про оплату праці », ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», ч.5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості (ч.6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Всупереч норм КЗпП України та Конституції України відповідач ПАТ «СКБ «Укрелектромаш» не здійснювало виплату заробітної плати позивачу, в зв`язку з чим станом на день звільнення позивача - 29.11.2019 утворилась заборгованість по заробітній платі у розмірі 182431 грн. 92 коп., яка підлягає стягненню. Відповідно до положень ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, Передбаченими Порядком. Відповідно до п.3 розділу 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Пунктом 8 розділу 4 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до п. 3 розділу 3 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Відповідно до положень п. 4 розділу 3 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються: одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Так, згідно розрахункового листа за жовтень 2019, кількість відпрацьованих позивачем робочих днів у жовтні 2019 - 17, [PERSON] нараховано всього 20918, 36 грн, з них 5751,62 - оплата відпустки, яка не враховується при обчисленні середньої заробітної плати, а отже підлягає обчисленню сума заробітної плати за 17 робочих днів у розмірі 15166 грн. 74 коп. Згідно розрахункового листа за листопад 2019, кількість відпрацьованих позивачем робочих днів - 21, [PERSON] нараховано всього 37381, 68 грн., з них 19596,48 грн. - компенсація відпустки, яка не враховується при обчисленні середньої заробітної плати, а отже підлягає обчисленню сума заробітної плати за 21 робочих днів у розмірі 17785 грн. 20 коп. Отже, середньоденна заробітна плата позивача за останні два місяці роботи складає 867,16 грн., виходячи з наступного розрахунку 32951,94 (15166,74 + 17785,20) : 38 (21+17) В період з 30.11.2019 по 02.03.2020 (день ухвалення рішення) включно кількість робочих днів становить 64. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнення за період з 30.11.2019 по 02.03.2020 включно складає 55498 грн. 24 коп. (867,16 х 64) За статтею 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку i провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 КЗпП. Повний розрахунок означає виплату працівникові: - заробітної плати, що йому належить (ураховуючи день звільнення, оскільки він є останнім робочим днем); - грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки, якщо працівник має на неї право; - вихідної допомоги (ст. 44 КЗпП) у певних випадках. Виплата всіх сум від підприємства, установи, організації, що належать працівникові під час звільнення, провадиться в день його звільнення. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору в частині вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. в частині вимоги про стягнення середнього заробітку та витрати на правничу допомогу у розмірі 500,00 грн. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 40 коп., та на користь позивача судові витрати у розмірі 1340,80 грн. (840,80 + 500,00). На підставі викладеного,

Outcome: partial