overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій зазначив, що 12.03.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є Позивач (надалі - Банк), та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір №490059772 (надалі - Кредитний договір). За умовами Кредитного договору Банк надав Відповідачу кредит в сумі 16141,39 доларів США. Кредитний договір був забезпечений порукою на підставі договору поруки №490058772-П від 12.03.2008 р. між Банком та Відповідачем (надалі - Договір поруки). У подальшому [PERSON] порушив умови Кредитного договору, через що Банк звернувся до нього та до Відповідачки з вимогою дострокового погашення всієї суми кредиту, як то передбачено умовами Кредитного договору. Оскільки вимога Банку виконана не була, Банк звернувся до суду з позовною заявою. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед Банком, розмір цієї заборгованості складає 366223,82 грн., у тому числі, за кредитом - 120597,98 грн., по відсотках - 49828,60 грн., по пені - 195797,24 грн. Банк просить суд стягнути вищезазначену заборгованість з [PERSON], як з поручителя, а також стягнути судові витрати. Представник Банку до суду не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, звернулася з зустрічним позовом до Банку про визнання поруки припиненою. Зустрічний позов обґрунтувала тим, що, по-перше, на її думку, Банк незаконно заявив позов лише до неї, тоді як мав вимагати також і від [PERSON], оскільки вони є солідарними боржниками. По-друге, у розрахунку заборгованості за період від 01.09.2008 р. Банк виходив з підвищеної процентної ставки у 16,5%. Оскільки вона не надавала згоди на підвищення процентної ставки, то, посилаючись на ч.1 ст.599 ЦК України, вважає поруку припиненою через збільшення обсягу відповідальності позичальника. У письмових запереченнях на зустрічний позов [PERSON], Банк зазначив, що згідно закону, як кредитор у солідарному зобов'язанні має право обирати до кого з солідарних боржників звернутись із вимогою про його виконання. Крім того, згідно пункту 5.1. Договору поруки, [PERSON] підтвердила, що ознайомилась з Кредитним договором, саме п.6.2. якого надає Банку право змінювати процентну ставку. Отже Банк вважає, що [PERSON], уклавши Договір поруки надала згоду на застосування підвищеної процентної ставки. Також Банк просив застосувати до зустрічних позовних вимог позовну давність, оскільки від моменту застосування Банком підвищеної процентної ставки, у вересні 2008 року, минуло більше трьох років. Дослідивши пояснення сторін та подані ними докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить встановити, що він не є біологічним батьком [PERSON], [INFO], та виключити відомості про нього, як батька, з актового запису про народження хлопчика. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнала факт того, що позивач не є біологічним батьком [PERSON], [INFO] і не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] та [PERSON], 31.05.2013 року розірвали шлюб, про що в книзі розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 155. Зі змісту свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] року батьком дитини записаний [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до вимог ст. ст. 122, 124, 126, 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. В судовому засіданні 15.04.2014 року відповідач визнала те, що позивач не є біологічним батьком дитини, та вказала на те, що згодна із вимогою про виключення відомостей про позивача як про батька дитини. У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судових окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вказують на те, що оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, яка народила дитину в шлюбі звернувшись з позовом про виключення із запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним і [PERSON] 27.01.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №15. Мотивуючи позовну заяву, вказав, що вони з [PERSON] мають двох дітей - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені, оскільки 06.07.2015 року відповідач зібрала речі, документи, забрала дітей і виїхала з місця проживання. У телефонній розмові повідомила йому, що вирішила розлучитися з ним. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачу судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позовних вимог. Зазначила, що на примирення не згодна. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.01.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №15 (а.с.12). Сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.13, 14). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Ухвалою суду від 03.08.2015 року було задоволено заяву позивача про надання строку для примирення та сторонам був наданий строк для примирення тривалістю три місяці. Сторонами не надано суду відомостей про їх примирення. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України). Відповідно до ст.110 СК України кожен із подружжя має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу, тобто про припинення шлюбних відносин. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між подружжям фактично вже вичерпалися. Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним і відповідачкою 02.08.2002 року у Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району , Харківській області, актовий запис № 52. Мотивуючи позовну заяву вказав що від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO]. Подружнє життя не склалось. Між ними постійно виникали суперечки через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій зазначив про підтримку позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась. В наданій суду заяві позов визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02.08.2002 року (а.с.5). Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. На примирення позивач не згодний, зазначає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини. Заперечень проти позову або клопотань про примирення до суду не надходило. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», не зазначила про намір змінити шлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним і відповідачкою 04.05.2002 року у Волохово-Ярській сільській раді Чугуївського району Харківської області, актовий запис №02. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачкою мають трьох неповнолітніх дітей: 2 доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; сина - [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] проживають з ним та перебувають на його утриманні, а [PERSON] тимчасово проживає з бабусею в [ADDRESS]. Також в позовній заяві зазначив, що шлюб виявився невдалим. Подружнє життя не склалося з вини відповідачки, яка вела аморальний спосіб життя, не турбувалася про створення сімейного затишку , не приділяла належної уваги дітям. За час подружнього життя їм не вдалося створити міцну, дружну родину, почуття любові та поваги втрачено. З 14.08.2013 року шлюбні відносини припинені, сім'я носить формальний характер, кожен з них живе своїм особистим життям. Позивач зазначає , що вже створив нову сім'ю, тому примирення є недоцільним. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. В разі неявки відповідачки не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання неодноразово не з'явилась. Причину поважної неявки суду не повідомила. Заперечень проти позову до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04.05.2002 року (а.с.4). Сторони мають від шлюбу трьох неповнолітніх дітей: 2 доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5-7). [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком та перебувають на його утриманні, а [PERSON] тимчасово проживає з бабусею в [ADDRESS]. За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, аморальний спосіб життя відповідачки. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним і відповідачкою 04.07.2014 року у виконкомі Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис №3. Мотивуючи позовну заяву, вказав, що від шлюбу вони мають одну дитину - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось. В теперішній час шлюбні відносини фактично припинені. Шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій зазначив про підтримку позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позовних вимог. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04.07.2014 року(а.с.1). Сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. На примирення позивач не згодний, зазначає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини. Заперечень проти позову або клопотань про примирення до суду не надходило. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», не зазначила про намір змінити шлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним і відповідачкою 06.08.1994 року у відділі РАЦС м.Балаклія Харківської області, актовий запис №164. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачкою мають двох дітей, одна з яких малолітня - [PERSON], [INFO] мешкає з ним та перебуває на повному його утриманні. Після розірвання шлюбу донька буде проживати з ним, відповідачка буде сплачувати аліменти на дитину. Також в позовній заяві зазначив, шлюб виявився невдалим. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та різні погляди на сімейне життя. Відповідачка постійно вчиняла сварки, що негативно впливало на виховання нашої дитини. Крім того відповідачка зловживає спиртними напоями, веде розгульне життя. З липня 2014 року відповідачка залишила родину та зрадила позивача. Сім'я носить формальний характер. Позивач зазначає , що примирення не можливе. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась. В наданій суду заяві позов визнала повністю та просила розглянути справу у її відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.08.1994 року (а.с.4). Сторони мають від шлюбу двох доньок, одна з яких неповнолітня - [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.8). Дитина проживає з батьком, перебуває на його утриманні (а.с.3). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним і відповідачкою 09.07.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №107. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей. За час подружнього життя ними не створено дружньої родини. Вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини фактично припинені, вони не проживають разом чотири місяці. Розірвати шлюб в добровільному порядку в органах РАЦС відповідачка відмовляється. Шлюб носить формальний характер. Спір про поділ майна відсутній. Позивач в судове засідання не зявився. Надав суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позовних вимог. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.07.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №107 (а.с.5). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. На примирення позивач не згодний. Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Заперечень проти позову або клопотань про примирення до суду не надходило. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «Шаповал» на «Срібняк», не зазначила про намір змінити шлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним і відповідачкою 15.12.2012 року у Балаклійському районному відділі РАГС Харківської області, актовий запис № 268. Мотивуючи позов, у позовній заяві вказує на те, що від шлюбу з відповідачем дітей немає. Шлюб виявився невдалим, гарної, дружньої родини вони не створили. Головна причина розірвання шлюбу - це відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові і поваги один до одного. Шлюб існує формально. Вже більше року вони спільно не мешкають, господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб, оскільки його збереження вважає неможливим і таким, що суперечить його інтересам. Відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАГС. Позивач в судове засідання не з'явився, в позові зазначив про розгляд справи за його відсутності в зв'язку із зайнятістю на роботі, просив позов задовольнити. Не заперечував проти Відповідачка у судове засідання неодноразово не з'явилась (17.09.2014 року та 29.09.2014 року). Про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Причину поважної неявки суду не повідомила. Заперечень проти позову, клопотань про примирення від неї не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами зареєстрований 15.12.2012 року у Балаклійському районному відділі РАГС Харківської області, актовий запис № 268 (а.с.4). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Вони вважають, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення неможливе. Враховуючи зазначені обставини суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідач не зазначила про намір змінити прізвище, тому суд залишає їй шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved