Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до відповідачів в якому просить позбавити останніх батьківських прав, оскільки вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. В обґрунтування позову зазначили, що відповідачі не приділяють уваги вихованню дітей, ніде не працюють, зловживають алкогольними напоями, в родині часто виникають сварки, господарства не ведуть, соціальних виплат не отримують, на обліку в центрі зайнятості не перебувають, основним доходом сім'ї є тимчасові заробітки, діти часто ходять по вулиці без догляду дорослих. З відповідачами неодноразово проводились бесіди, проте вони систематично їх ігнорували. У зв'язку з загрозою життю та здоров'ю малолітніх дітей рішенням виконкому Коропської селищної ради від 20.09.2017 року дітей було відібрано у відповідачів та доставлено до Ніжинського центру соціально- психологічної реабілітації дітей. Вказане в сукупності свідчить, про необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просить задовольнити. На позбавленні батьківських прав відповідачів наполягали і представники третіх осіб. Відповідачі заперечили проти позову, пославшись на те, що обставини викладені в позові не відповідають дійсності. Так, діти до відібрання мешкали з ними, вони не ухилялись від обов'язків по їх вихованню. Так бувають випадки, що вони з друзями вживають спиртні напої, але діти завжди нагодовані та доглянуті. Просять не позбавляти батьківських прав, а надати останній шанс для виправлення ситуації, яка склалась. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працював провідним спеціалістом в Коропському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді і неодноразово комісією виїжджали на скарги сусідів, що вдома відповідачі вчиняють сварки, бійки, а діти ходять голодні та не доглянуті. Крім того, 20.09.2017 року коли він прийшов на роботу дізнався, що відповідачі залишили дітей вдома без догляду і вони о 6-й годині ранку ходили шукали маму по селу, у зв'язку з чим дітей відвели до сусідів. Заслухавши пояснення, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON], являється батьком, а [PERSON] матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5,6). За повідомленням Коропського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді родина [PERSON], [PERSON] перебуває на обліку, як така, що знаходиться у складних життєвих обставинах з приводу безвідповідального ставлення до виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. З характеристик виданих Коропською селищною радою на [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони недостатньо приділяють уваги вихованню дітей, допускають випадки зловживання спиртними напоями, у стані алкогольного сп'яніння характери неврівноважені. Аналізуючи акти обстеження матеріально-побутових умов сім'ї відповідачів від 29.10.2015 року, 04.10.2016 року, 09.07.2017 року, 04.01.2018 року складені спеціалістами служби у справах дітей Коропської районної державної адміністрації Чернігівської області, відділу сім'ї, дітей, молоді та спорту Коропської селищної ради суд робить наступні висновки: відповідачам неодноразово пропонувалось приділяти належну увагу вихованню та розвитку дітей, виконувати свої батьківські обов'язки. Згідно висновку органу опіки та піклування Коропської районної державної адміністрації від 10.11.2017 року [PERSON] та [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до своїх малолітніх дітей. З постанови Коропського районного суду Чернігівської області від 06.10.2017 року про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП вбачається, що 19.09.2017 року [PERSON] та [PERSON] залишили без нагляду на дві доби своїх малолітніх дітей. У зв'язку з загрозою життю та здоров'ю малолітніх дітей рішенням виконкому Коропської селищної ради № 156 від 20.09.2017 року «Про негайне відібрання малолітніх дітей у гр. [PERSON], [PERSON]» дітей було відібрано та доставлено до Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Також постановами Коропського районного суду Чернігівської області від 01.10.2014 року, 17.01.2017 року відповідачів було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Основною підставою позову є те, що відповідачі не виконують своїх обов'язків по вихованню дітей. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Частиною 1 статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, яке може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. За таких обставин, застосування позбавлення батьківських прав, як заходу впливу на неналежну поведінку батьків може мати місце лише у виключних (крайніх) випадках, і при умові коли таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне відібрати дітей у відповідачів не позбавляючи останніх батьківських прав надавши їм можливість для виправлення ситуації.

Outcome: partial