Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: звільнити його від сплати заборгованості по аліментах в сумі 40064,03 грн.; зупинити виконавче провадження, що порушено по виконавчому листу № 2-17, виданого 15.10.2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, до ухвалення рішення по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що в період з 20.09.1999 року по 28.02.2000 року він перебував у цивільному шлюбі з відповідачкою [PERSON]. Сімейне життя між ними не склалося і у лютому 2000 року вони припинили спільне проживання однією сім'єю та вести спільне господарство. [INFO] року відповідачка народила двох дітей: [PERSON] та [PERSON]. Так як на той час вони вже не проживали однією сім'єю та домовленості про утримання дітей між ними не було, відповідачка звернулась до суду з позовом про визнання батьківства та стягнення аліментів. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.03.2002 року з нього були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На момент винесення рішення та стягнення аліментів він працював на ДМК в транспортному цеху, та виконавчий лист знаходився в бухгалтерії даного підприємства. Відрахування аліментів провадилось регулярно до 2010 року. У квітні 2010 року відповідачка звернулась до нього з заявою про відмову від аліментів. Свою відмову вона мотивувала тим, що вона не задоволена розміром аліментів і цієї суми не достатньо для утримання дітей. На його питання, як вона буде утримувати дітей, вона відповіла, що збирається звернутися до управління соціального забезпечення населення та отримувати допомогу на утримання дітей, як одинока мати. В доведення своїх намірів відповідачка добровільно забрала виконавчий лист, у зв'язку з чим стягнення аліментів з його заробітної плати припинилося. 18.10.2013 року він отримав лист з відділу державної виконавчої служби Петриківського районного управління юстиції з викликом до державного виконавця. Там йому пояснили, що викликали його з причини злісного ухилення від сплати аліментів на утримання дітей та заборгованістю, що утворилася в наслідок цього, яка складає 40064,03 грн. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження вказана заборгованість утворилася за період з 01.05.2010 року по 01.05.2013 року, тобто за той період, коли відповідачка добровільно відмовилася від аліментів та отримувала допомогу як одинока мати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи Відділу державної виконавчої служби Петриківського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на яких з позивача на користь відповідача, за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.05.2002 року, щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/2 частини його доходів до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.05.2002 року, виконавчим листом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська № 2-17 від 25.03.2004 року. 16.10.2009 року ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського було повернуто виконавчий лист № 2-17 від 25.03.2004 року, в зв'язку з тим, що відповідача звільнено, що підтверджується довідкою № 018-63 від 16.10.2009 року. У період з 01 травня 2010 року по 31 жовтня 2013 року позивач працював на ПАТ «Оріль-Лідер» трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва та отримував заробітну плату, що підтверджуються довідками про доходи № 137 від 11.11.2013 року, № 138 від 11.11.2013 року, №139 від 11.11.2013 року, № 140 від 11.11.2013 року. У період з 01.11.2009 року по 01.10.2013 року відповідачка перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Виконкому Дніпровської районної ради та отримувала допомогу на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів на сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 28410,90 грн., що підтверджується довідкою про отримання допомоги № 840 від 25.04.2014 року. Станом на 01.11.2013 року позивач має заборгованість по аліментам перед відповідачем на утримання неповнолітніх дітей у сумі 40064 гривні 03 коп., що підтверджується постановою про звернення стягнення на доходи боржника, виданою відділом державної виконавчої служби Петриківського РУЮ 15.11.2013 року. Судом встановлено, що з часу призначення стягнення по аліментам на користь відповідача до дня звернення позивача до суду змінився матеріальний та сімейний стан позивача, однак за період з 01.05.2010року по 31.10.2013 року останній тяжко не хворів і з позовом про зменшення розміру аліментів до судів не звертався, доказів на підтвердження інших обставин, що мають істотне значення, суду не надав, є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу відповідачу, тому суд вважає необхідним відмовити позивачу в позовних вимогах. Відповідно до ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Outcome: approved