Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивовано тим, що 20 квітня 2007 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство (ПАТ) «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії, за яким банк надав позичальнику окремими частинами грошові кошти в сумі 85\~000 доларів США, зі сплатою 12,5% річних та комісій, на строк до 10 квітня 2017 р. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором [PERSON] на підставі договору іпотеки від 20 квітня 2007 р. передала банку в іпотеку квартиру, розташовану по проспекту 40-річчя Перемоги[ADDRESS], м. Запоріжжі. Відповідач свої обовязки за вказаним кредитним договором не виконує, в звязку з чим станом на 18 травня 2016 р. виникла заборгованість на суму 146\~681,07 доларів США, у т.ч.: 74\~831,01 доларів США прострочена заборгованість за кредитом, 71\~850,06 доларів США прострочена заборгованість за відсотками. З наведених підстав позивач в рахунок погашення вказаної заборгованості просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу квартири від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з початковою ціною реалізації в розмірі 536\~563 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на задоволені позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилась, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засідання належними документами встановлено, що 20 квітня 2007 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство (ПАТ) «Укрсоцбанк» та [PERSON] відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 07П073-К, за яким банк надав позичальнику окремими частинами грошові кошти в сумі 85\~000 доларів США, зі сплатою 12,5% річних та комісій, на строк до 10 квітня 2017 р. (а.с. 5-11) 20 квітня 2007 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство (ПАТ) «Укрсоцбанк» та [PERSON] з метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором укладено іпотечний договір № 07П073-І, за яким відповідач надала банку в іпотеку двохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], заставною вартістю 536 563 грн. (а.с. 12-17)) У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наданими позивачем документами встановлено, що позичальник свої обовязки за вказаним кредитним договором не виконує, в звязку з чим станом на18 травня 2016 р. виникла заборгованість на суму 146\~681,07 доларів США, у т.ч.: 74\~831,01 доларів США прострочена заборгованість за кредитом, 71\~850,06 доларів США прострочена заборгованість за відсотками. (а.с. 20-21) Відповідно до ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» уразі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема на підставі рішення суду. Згідно п. 2.4.3, 4.1 іпотечного договору від 20 квітня 2007 р. у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 ч.1 Закону України «Про іпотеку» уразі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Наданими позивачем документами встановлено, що 16 травня 2016 р. банк направив позичальнику вимогу про погашення основного зобов'язання за кредитним договором від 20 квітня 2007 р., надавши 30-денний строк для погашення заборгованості. (а.с. 31) У зазначений термін відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконала, що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку». Згідно п. 4.6, 4.6.1 іпотечного договору від 20 квітня 2007 р. у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». У відповідності зі ст. 38 Закону України «Про іпотеку»якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» уразі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. На підставі зазначеної норми Закону України «Про іпотеку» суд вважає за необхідне з метою збереження предмету іпотеки передати його в управління позивача на період до його реалізації у порядку, встановленому п. 4.4 іпотечного договору від 20 квітня 2007 р.; з метою реалізації предмету іпотеки надати позивачеві право подавати та отримувати від імені власника довідки та документи, які необхідні для підготовки предмета іпотеки до продажу сплачувати всі необхідні платежі, підписати договір купівлі-продажу предмета іпотеки, а також виконувати всі інші дії, які повязані з продажем предмету іпотеки; одержати від Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації дублікати технічної документації на предмет іпотеки. Згідно п. 1.2 іпотечного договору від 20 квітня 2007 р. вартість предмета іпотеки за домовленістю сторін складає 536\~563 грн., яку суд приймає до уваги як початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 8\~048,45 грн.

Outcome: approved