Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд зобовязати відповідача [PERSON] усунути перешкоди в користуванні ТУ ДСА України в Запорізькій області земельною ділянкою з кадастровим номером 2311000000:01:011:0251, площею 0,1000 га, розташованою за адресою: Запорізька область, м.Токмак, вул.Леніна (р-н буд. №28) шляхом зносу незавершеного будівництва. У судовому засіданні 20 квітня 2016 року позивачем подано заяву про уточнення способу захисту порушеного права (а.с.114-115 т.6), в якій позивач просить усунути перешкоди в користуванні вказаною земельною ділянкою, зобовязати [PERSON] звільнити земельну ділянку шляхом зносу обєкту незавершеного будівництва, а саме - шляхом звільнення вищевказаної земельної ділянки, у тому числі, від будівель та споруд, які побудовані на земельній ділянці, інших майнових обєктів у спосіб демонтажу, знесення, видалення для надання вільного доступу ТУ ДСА України в Запорізькій області для здійснення прав постійного користувача вищезгаданої земельної ділянки та повернення її до попереднього, придатного для використання стану. Вказана заява за формою та змістом не є заявою про зміну предмета та підстав позову, стосується лише уточнення способу, порушеного на думку позивача, права з боку відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України, затвердженого наказом ДСА України від 05 квітня 2011 року №82 (зі змінами), основним завданням позивача є організаційне забезпечення діяльності місцевих судів з метою створення належних умов для їх функціонування. Одним з таких судів є Токмацький районний суд Запорізької області, розташований за адресою: Запорізька область, м.Токмак, вул.Леніна,28. 12 серпня 1971 року Рішенням виконкому Токмацької міськради №19 було виділено земельну ділянку для будівництва районного суду по вул.Леніна,60 площею 0,24 га, із них: 600 м.кв. з ділянки по вул.Леніна,62 та 0,18 га з ділянки дорожнього відділу. 28 вересня 1972 року рішенням того ж виконкому №247 для проектування суду та прокуратури відведено додаткову земельну ділянку площею 900 м.кв. Загалом на підставі вказаних рішень було виділено земельну ділянку для будівництва суду та прокуратури площею 0,33 га. 22 січня 2009 року рішенням сесії Токмацької міської ради Запорізької області №21 визнано право користування Токмацького районного суду Запорізької області земельною ділянкою площею 0,33 га і надано дозвіл на розроблення проектної документації. Вилучення вказаної земельної ділянки, або її частини, у порядку, встановленому ст.ст.140-149 ЗК України не здійснювалося. 27 травня 2010 року рішенням сесії Токмацької міської ради Запорізької області №17 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га у м.Токмак по вул.Леніна (район будівлі №28) громадянці [PERSON] та земельна ділянка передана їй у власність. Вказане рішення у судовому порядку позивачем було оспорене. 13 червня 2014 року рішенням Василівського районного суду Запорізької області по справі № 11/1226/13-ц позов ТУ ДСА України в Запорізькій області задоволено та скасовано п.1 рішення сесії Токмацької міської ради Запорізької області від 27 травня 2010 року №17 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га по вул.Леніна (р-н букд.№28) [PERSON]; п.2 рішення сесії Токмацької міської ради Запорізької області від 27 травня 2010 року №17 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га, що знаходиться у м.Токмак, вул.Леніна (р-н буд.28) з кадастровим номером 2311000000:01:011:0251. Цим же судовим рішенням визнано недійсним Державний акт серії ЯИ №723133, виданий на підставі рішення сесії Токмацької міської ради Запорізької області від 27 травня 2010 року №17 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2311000000:01:011:0251 площею 0,1000 га на імя [PERSON] та скасовано державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, повернуто вказану земельну ділянку користувачеві ТУ ДСА України в Запорізькій області. На теперішній час користувач земельної ділянки ТУ ДСА України в Запорізькій області має намір використовувати вказану ділянку площею 0,1000 га для забезпечення діяльності Токмацького районного суду Запорізької області. Однак [PERSON] на незаконно наданій земельній ділянці побудовано двоповерхову будівлю, яка у теперішній час не введена в експлуатацію і є обєктом незавершеного будівництва. Факт будівництва, його параметри та стан завершеності підтверджуються: рішенням виконкому Токмацької міської ради від 23 липня 2010 року №235/1 про надання [PERSON] містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки; планом забудови земельної ділянки, затвердженим 01 березня 2011 року; декларацією про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованою в Інспекції ДАБК 23 лютого 2012 року №ЗП 08212028564; технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок з адресою: м.Токмак, вул.Леніна,26, виготовленим КП «Абрис» Токмацької міської ради у квітні 2013 року на імя [PERSON]; листом відділу розвитку інфраструктури міста виконкому Токмацької міськради від 01 квітня 2013 року №30; фото таблицею на сторінках 4,5 інформаційно-аналітичного тижневика «Прав.Да» №7 (322) від 14 лютого 2013 року; апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 25 березня 2013 року, у якій вона зазначає, що на земельній ділянці з кадастровим номером 2311000000:01:011:0251 збудований житловий будинок, який підключений до електричних та водо-каналізаційних мереж, у якому виконано водовідведення та будинок готовий до введення в експлуатацію. Двоповерхова будівля побудована [PERSON] без згоди ТУ ДСА України в Запорізькій області, яке є користувачем земельної ділянки, що унеможливлює позивачу використовувати земельну ділянку для забезпечення діяльності Токмацького районного суду, зокрема, проведення реконструкції з добудовою будівлі суду, у звязку з неможливістю дотримання вимог п.5 ДБН В 2.2-26:2010 «Суди» стосовно вимог щодо забудови земельної ділянки. Також наявність обєкту незавершеного будівництва поруч з будівлею суду унеможливлює прибудову боксу для заїзду спеціального конвойного автомобіля й висаджування осіб, що перебувають під вартою, відведення місця для розвороту та маневрів спецавтотранспорту. Посилаючись на п.п.а,б,г ч.3 ст.152 ЗК України, позивач, вважає, що [PERSON] зобовязана повернути ТУ ДСАУ в Запорізькій області земельну ділянку у стані, який існував до порушення прав, а обєкт незавершеного будівництва, зведений [PERSON], знаходиться на земельній ділянці, яка їй не належить, тому відповідно до положень ст.212 ЗК України, земельна ділянка підлягає поверненню землекористувачеві без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування. Уточнюючи спосіб захисту порушеного права позивач просить про зобовязання відповідача звільнити земельну ділянку шляхом зносу обєкту незавершеного будівництва, звільнення її від будівель і споруд, які збудовані на земельній ділянці, інших майнових обєктів у спосіб демонтажу, знесення, видалення та надання вільного доступу на земельну ділянку для землекористувача, приведення земельної ділянки до попереднього стану, придатного для використання. Представники позивача: [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, з підстав, вказаних у позовній заяві, у спосіб, уточнений в заяві від 20 квітня 2016 року. Відповідач [PERSON] у судові засідання не зявлялася, просила розглядати справу за участю її представників адвоката [PERSON] та [PERSON], про що суду надавала заяви. 17 травня 2016 року електронною поштою на адресу суду надійшла заява відповідача [PERSON] та її представника адвоката [PERSON] про розгляд справи без їх участі у разі наполягання представників позивача на розгляді справи та прийняття рішення, проти позовних вимог заперечували та підтримують свою позицію раніше висловлену в суді, просили розглядати справу без їх участі. Представник відповідача [PERSON], який був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом направлення йому судової повістки на електронну пошту, у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. [PERSON] третя особа у справі суду надавав заяву про розгляд справи за участю його представника [PERSON], без його участі, у судові засідання не зявлявся. Представник третьої особи [PERSON], який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі у звязку зі зміною місця проживання, без зазначення нової адреси, поштою [PERSON] та [PERSON]ПА. надіслали суду письмові промови в дебатах. Суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача [PERSON] та її представників [PERSON] та [PERSON], без участі третьої особи [PERSON] та його представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON] під час її присутності у судових засіданнях проти позовних вимог заперечувала. Суду надавала письмові заперечення (а.с.2-16 т.2, а.с.54-60 т.4) проти позовних вимог, обґрунтовані тим, що право за судовим захистом якого звернулося ТУ ДСА України в Запорізькій області відсутнє. У позивача не виникло право на негаторний позов та правові підстави для задоволення вимог позивача. Позивач не є землекористувачем спірної земельної ділянки в розумінні вимог ЗК України, оскільки не виникло право постійного користування, відповідний правовстановлюючий документ відсутній. Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2014 року не є правовстановлюючим документом на право постійного користування земельною ділянкою та не може заміняти правовстановлюючого документа, постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Твердження позивача про те, що [PERSON] на незаконно наданій земельній ділянці побудовано двоповерхову будівлю без згоди позивача на самовільно зайнятій земельній ділянці не відповідає дійсності та фактичним обставинам справи. [PERSON] на законних підставах отримала земельну ділянку у власність для розміщення житлової забудови та не здійснювала самовільного зайняття земельної ділянки. Посилаючись на положення ст.376 ЦК України, розяснення Пленуму ВССУ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва», представник відповідача вказує на відсутність підстав для знесення обєкту незавершеного будівництва. [PERSON] не вчиняє будь-яких дій по використанню нею земельної ділянки на теперішній час. Житловий будинок, закінчений будівництвом у 2012 році, збудований не [PERSON], а [PERSON] відповідно до норм чинного законодавства, на земельній ділянці, що належала [PERSON] на праві приватної власності та була їй надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, будинок готовий до введення в експлуатацію. Позовні вимоги вважає не співмірними порівняно з вартістю земельної ділянки (101200 грн). та вартістю житлового будинку ( 1596300 грн.) Посилання позивача про неможливість здійснення реконструкції з добудовою будівлі Токмацького районного суду Запорізької області та прибудову боксу для заїзду спеціального конвойного автомобіля та висаджування осіб, які перебувають під вартою, відведення місця для розвороту та маневрів спецтранспорту не відповідають дійсності, оскільки між житловим будинком та будівлею суду існує дорога до гаражів, що знаходяться у комунальній власності, по дорозі в 2 м. від будівлі суду проходить центральна мережа водопроводу, тому здійснення прибудови до будівлі суду з боку житлового будинку відсутня, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит КП «Міськводоканал». За час побудови будинку суд жодного разу не відкладав розгляду кримінальних справ у звязку з неможливістю доставки осіб, що утримуються під вартою, перепон для руху спецтранспорту не має. У справі не має доказів на підтвердження доводів позивача. Відсутній проект реконструкції будівлі суду з приводу здійснення добудови до будівлі суду, відсутні дозволи уповноважених органів на здійснення реконструкції будівлі суду шляхом добудови, відсутні докази на підтвердження факту неможливості здійснити реконструкцію будівлі суду шляхом прибудови боксу у звязку з наявністю житлового будинку, відсутні докази реальної можливості здійснення прибудови боксу до будівлі суду. На техніко робочому проекті привязки (у т.1) на схемі розташування будівлі Токмацького районного суду на місці двоповерхового будинку був розташований будинок, що існував до 1990 року, де проживали мешканці міста. На іншій схемі зазначені дерева, що вказує на відсутність планування будівництва приміщення суду та здійснення добудови до нього. Щодо вимог про зобовязання [PERSON] повернути земельну ділянку, у стані, який існував до порушення прав, [PERSON] вказала на відсутність будь-яких рішень, які б зобовязувала [PERSON] повернути земельну ділянку позивачу; [PERSON] не отримувала земельну ділянку від позивача, тому не має законних підстав повертати земельну ділянку саме позивачу; позивач не є власником чи користувачем земельної ділянки; судове рішення не підтверджує право користування землею чи право власності за позивачем. Крім того, [PERSON] вважає, що житловий будинок не знаходиться на земельній ділянці, яка надавалася для будівництва суду та прокуратури в 1971-1973 роках, оскільки загальна площа земельної ділянки, на яку претендує позивач становить 0,33 га, а будинок розташований на земельній ділянці 250 кв.м., загальна площа земельних ділянок, які знаходяться у постійному користуванні позивача складає 0,2583га. Загальна площа земельної ділянки з ділянкою, яка належала [PERSON] складає 0,2583га+0,1000 га=0,3583 га, різниця між 0,3583-0,33га=0,0283 га вказує на те, що будинок розташований на земельній ділянці, яка не надавалася для будівництва Токмацького районного суду, тому позивач не має права на земельну ділянку, на якій розташована двоповерхова будівля, що підтверджується Технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, Державним актом на право постійного користування від 04 жовтня 2012 року, витягом з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 25 грудня 2013 року та Державним актом на право приватної власності на землю від 20 липня 2010 року. Посилаючись на положення ст.ст.14, 41, 47 Конституції України, ст.ст.15,16, ч.2, 4 ст.373, ст.391 ЦК України, ст.ст.90,91, 152 ЗК України, п.5 Постанову Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування ст.376 ЦК України», представник відповідача [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову повністю. Крім того, [PERSON] надала додаткові письмові заперечення проти позову з додатками(а.с.54-66 т.4), мотивовані відсутністю у позивача на час звернення з позовом до суду правовстановлюючих документів на земельну ділянку, право на яку позивач захищає. На теперішній час в Запорізькому окружному адміністративному суді розглядається позов [PERSON] до Запорізької ОДА, Державного реєстратора Реєстраційної служби Токмацького РУЮ, за участю третіх осіб про визнання протиправним та скасування Розпорядження голови Запорізької ОДА №168 від 19 травня 2015 року. Крім того, у провадженні окружного адміністративного суду розглядається позов [PERSON] і [PERSON] до Державної реєстраційної служби Токмацького РУЮ,за участю третіх осіб про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, яким зареєстровано право державної власності за державою Україна в особі Запорізької ОДА на земельну ділянку з кадастровим номером 2311000000:01:011:0251, площею 0,1 га у м.Токмак по вул.Леніна. Також представником відповідача [PERSON] та відповідачем [PERSON] були надані спільні заперечення проти позову (а.с.238249 т.5) в яких вони просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на законність отримання у 2010 році земельної ділянки для забудови [PERSON], яка в подальшому уклала договір про сумісну діяльність з [PERSON], відповідно до якого останній у 2012 році за власні кошти здійснив будівництво двоповерхового житлового будинку, на земельній ділянці, що належала на праві власності відповідачу. Ступінь готовності будинку становить на теперішній час 90%. Позивач тільки у березні 2013 року звернувся до суду з позовом про скасування рішення Токмацької міської ради, визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, який рішенням суду від 13 червня 2014 року був задоволений. Крім того, житловий будинок був збудований у 2012 році - раніше ніж позивач оформив своє право користування земельною ділянкою, яку фактично використовує Токмацький районний суд Запорізької області (Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою 0,1583 га від 04 жовтня 2012 року). На теперішній час [PERSON] не вчиняє ніяких дій щодо фактичного використання земельної ділянки, житловий будинок вона не будувала. Позивач у 2015 році незаконно оформив своє право користування на земельну ділянку. Позивачем не надано доказів фактичного користування земельною ділянкою на законних підставах з 2010 по 2013 роки, не надано доказів самовільного зайняття земельної ділянки [PERSON] на вказаний період та факту самовільного будівництва у 2012-2013 роках. Свою позицію обґрунтовували положеннями ст.ст.9, 13, 41, 47, 92 Конституції України, Загальною декларацією прав людини, прийнятою резолюцією 217А(Ш) Генасамблеї ООН 10 грудня 1948 року, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.8 вказаної Конвенції; розясненнями ВССУ від 28 січня 2013 року, Постановою Пленуму ВССУ від 21 грудня 2012 року; ст.ст.143, 319, 321, 373, 375, 376 ЦК України, ст.ст.78, 116, 125, 126, 153 ЗК України Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»; Постановою Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року №6; рішенням Європейського Суду з прав людини від 29 листопада 1991 року у справі «[PERSON] Девелопменте ЛТД» проти Ірландії». Рішення того ж суду від 30 листопада 2004 року у справі «Case of Oneryildis v. Turkey»; Рішеннями того ж суду у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року, «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року «Катикаридис проти Греції», «Цомцос і інші проти Греції»; ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідач та її представник вважають, що посилання позивача про унеможливлення проведення реконструкції з добудовою будівлі суду не відповідають дійсності, з огляду на знаходження інших обєктів біля будівлі суду. За три роки після будівництва двоповерхового житлового будинку суд жодного разу не припиняв своєї роботи, судові засідання відбувалися вчасно, є достатньо місця для розвороту та маневрів спецавтотранспорту, що доставляє до суду осіб, які тримаються під вартою. Третя особа [PERSON] надав письмові заперечення проти позову (а.с.29 т.3, а.с.67-72 т.4, а.с.17-24 т.6) обґрунтовані тим, що він на підставі договору про сумісну діяльність від 27 липня 2010 рок, укладеного з [PERSON], здійснив будівництво двоповерхового житлового будинку на земельній ділянці, належній відповідачу. Здійснити введення будинку до експлуатації він не зміг у звязку з судовою забороною. Судовим рішенням, яким визнано недійсним Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку, на якій він будував житловий будинок по вул.Леніна (р-н буд.28) у м.Токмак не вирішена доля збудованого ним обєкту незавершеного будівництва. Він звертався до суду з позовом про визнання його забудовником незавершеного будівництва, визнання за ним права власності на матеріали та обладнання використане для будівництва та визнання права власності в цілому на обєкт незавершеного будівництва. Він не вбачає порушень прав позивача та просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», вказані [PERSON] та [PERSON] рішення Європейського суду, Закон України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини». Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.9, 13, 41, 142, 143 Конституції України, ст.ст.321, 373 ЦК України, ст.78, 212 ЗК України. Крім того, третя особа [PERSON] поштою надіслав до суду промову до судових дебатів у письмовому вигляді, яка надійшла до суду 06 травня 2016 року (а.с.230-233 т.6), в якій з підстав, вказаних у письмових запереченнях просив відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] під час його присутності у судових засіданнях з аналогічних підстав заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні. Поштою на адресу суду надійшла його промова до судових дебатів (а.с.226-229 т.6) за текстом ідентична запереченням [PERSON] Представник третьої особи Токмацького районного суду Запорізької області [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, з підстав, вказаних у позові. Заперечення проти позову вважає необґрунтованими та безпідставними. Представник третьої особи Токмацької міської ради Запорізької області у судове засідання не зявився, суду надано заяву про розгляд справи без участі представника та письмові заперечення проти позову(а.с.112-114 т.1), обґрунтовані положеннями ст.ст.179, 181, 182, 190, 391, 190 ЦК та ст.ст.78, 92, 93, 116, 125 ЗК України щодо підстав предявлення негаторного позову, характеристики предмету позову, підстав для захисту прав землевласника або користувача земельної ділянки. Представник третьої особи просив відмовити в задоволенні позову з огляду на те, що для звернення до суду ТУ ДСА України в Запорізькій області повинно бути або власником земельної ділянки, або користувачем, або орендарем. На думку представника третьої особи, позивач до жодної з вказаних категорій осіб не відноситься, так як не надав правовстановлюючих документів, окрім рішення Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2014 року, яким право користування або власності на земельну ділянку за позивачем не визнано. Представник третьої особи Запорізької ОДА також у судове засідання не зявився, суду надано заяву про розгляд справи без представника (а.с.27 т.4). У письмових поясненнях, що надійшли до суду вказано, що Запорізька ОДА вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки обєкт незавершеного будівництва та будівельні матеріали, які знаходяться на спірній земельній ділянці, створює перешкоди ТУ ДСА України в Запорізькій області у користуванні спірною земельною ділянкою (а.с.24-26 т.4). Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є приватним підприємцем та продавав будівельні матеріали для будівництва спірного будинку, яке вів [PERSON] Останньому допомагала в будівництві дочка [PERSON] купувала матеріали, контролювала будівельників та інш. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він весною чи восени 2012 року , приблизно 3-4 місяці неофіційно працював різноробочим на будівництві спірного будинку, разом з іншими працівниками. За роботу йому платив готівкою [PERSON], який особисто контролював будівництво. Останньому допомагала його дочка [PERSON], яка контролювала будівництво. Коли він пішов з будівництва, будівля була зведена, лишалося виконати лише внутрішні оздоблювальні роботи. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є приватним підприємцем. [PERSON] замовляв у нього двері, вікна, сходи. Коли він був на будівництві двоповерхового будинку біля будівлі суду в м.Токмак, там вже стояла зведена коробка, та через 6 міс. після початку будівництва вже зводили дах. З ним за роботу та матеріали розраховувалися [PERSON] та його дочка - [PERSON] [PERSON] до нього не зверталася. Хто був власником земельної ділянки йому не відомо. До початку будівництва там стояли кіоски, були зарослі, сміття, там збиралися наркомани та постійно були дебоші. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він участі у будівництві двоповерхового житлового будинку поряд з будівлею Токмацького районного суду, головою якого був раніше, а на теперішній час працює на посаді судді вказаного суду не приймав. Якщо він і купував будівельні матеріали, то для власних потреб, а не для будівництва, що велося поряд з судом. У звязку з тим, що на земельній ділянці поряд з судом було зведено двоповерховий житловий будинок, робота суду не припинялася, перешкод для діяльності суду не було. Вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи та надані суду сторонами докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно положень ст.10, ст.60 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються суду сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З боку відповідача та її представника ініціювалося питання укладення мирової угоди, проте мирова угода сторонами не була укладена та не надана суду для затвердження. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Конституцією України, Цивільним Кодексом України, Земельним Кодексом України, іншими нормативно-правовими актами. Судом встановлено, що завдання ТУ ДСА України, в тому числі і щодо організаційного забезпечення діяльності місцевих судів, забезпечення належних умов їх діяльності; щодо організації та фінансування будівництва і ремонту будинків та приміщень місцевих судів, та інші визначені Положенням про ТУ ДСА України (а.с.35-41) зі змінами, затвердженим наказом ДСА України від 05 квітня 2011 року №82. 12 серпня 1971 року рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради №19 було виділено земельну ділянку для будівництва районного суду по вул.Леніна №60 площею 0,24 га, з них 600 м.кв. з ділянки вул.Леніна,62 та 0,18 га з ділянки дорожнього відділу (а.с.10 т.1). Рішенням того ж виконкому №247 від 28 вересня 1972 року було відведено додатково земельну ділянку для проектування суду та прокуратури площею 900 м.кв., намічено під знос будинок по вул.Леніна,62 (а.с.11 т.1). Таким чином, загальна площа виділених земельних ділянок в цілому становить (0,24га+0,9га)0,33га. Розрахунки представника відповідача [PERSON] щодо загальної площі земельної ділянки, виділеної в користування для будівництва та обслуговування Токмацького районного суду - 0,2583га є помилковими. 14 жовтня 2004 року рішенням №23 сесії Токмацької міської ради Запорізької області було надано дозвіл на погодження місця розташування (п.1.7) прибудови до будівлі суду по вул.Леніна,28 Токмацького районного суду. Копія рішення зі схемою є у справі. (а.с.45 т.2) Рішенням №21 від 22 січня 2009 року сесії Токмацької міської ради було внесено зміни до п.4.1. Токмацької міської ради №19 від 15 травня 2008 року «Про надання проектів землеустрою на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» замість «по вул.Леніна,28» територіальному управлінню державної судової адміністрації в Запорізькій області для обслуговування будівлі суду» читати : «площею 0,3300 га по вул.Леніна,28 територіальному управлінню державної судової адміністрації в Запорізькій області для розміщення, обслуговування та добудови суду». Таким чином, органом місцевого самоврядування було підтверджено загальну площу земельної ділянки, відведеної ТУ ДСА України в Запорізькій області для розміщення, обслуговування та добудови Токмацького районного суду в м.Токмак по вул.Леніна,28 - 0,33га(а.с.12 т.1). Рішенням №23 від 28 січня 2010 року сесії Токмацької міської ради було надано дозвіл (п.5) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га по вул.Леніна (в районі буд.№28) [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.10-11 т.3). 27 травня 2010 року рішенням №17 сесії Токмацької міської ради було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га по вул.Леніна (р.н буд.№28) громадянці [PERSON]. Також було вирішено передати їй у власність вказану земельну ділянку з кадастровим номером 2311000000:01:011:0251, про що вказано в додатку №1 до рішення ( т.1 а.с.7-8). На підставі вказаного рішення [PERSON] було видано Державний акт ЯИ №723133 на право власності на земельну ділянку від 21 червня 2010 року площею 0,1000 га у м.Токмак Запорізької області по вул.Леніна (р-н буд.№28) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 2311000000:01:011:0251, копія Держакту та довідки про присвоєння кадастрового номера ділянки від 26 березня 2010 року, копія витягу з Держреєстру прав на нерухоме майно є у справі (а.с.13-15 т.1, а.с.1718 т.2). 23 липня 2010 року рішенням виконкому Токмацької міської ради №235/1 за результатами розгляду, в тому числі заяви [PERSON], їй було надано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки щодо будівництва житлового будинку по вул.Леніна (район буд.№28). КП «Міськбудпроект» було зобовязано розробити та надати заявникам містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, вказано про початок робіт після розроблення проектної документації та одержання дозволу на виконання будівельних робіт в інспекції ДАБК та після завершення робіт ввести обєкти в експлуатацію (а.с.16 т.1, а.с.51 т.2). Копії містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки №10С на земельну ділянку в м.Токмак, вул.Леніна (р-н буд.№28), чинні до 13 вересня 2015 року план забудови земельної ділянки, затверджений 01 березня 2011 року є у справі (а.с.17-18 т.1). Під час розгляду по цій справі питання щодо забезпечення позову, представником відповідача було надано копію договору від 27 липня 2010 року про сумісну діяльність, укладеного між [PERSON] та [PERSON]Г.(а.с.102 т.1) 23 лютого 2012 року в інспекції ДАБК у Запорізькій області було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт по будівництву житлового будинку по вул.Леніна (район буд.№28) м.Токмак, у розділі «Інформація про замовника» зазначена [PERSON] (а.с.19-20 т.1, а.с.23-25 т.2). В технічному паспорті, виготовленому 04 квітня 2013 року на житловий будинок в м.Токмак по вул.Леніна, 26 замовником технічної інвентаризації вказана [PERSON] (а.с.21-24 т.1), аналогічна копія надавалася у складі Технічної документації із землеустрою встановлення меж земельної ділянки в натурі, на яку посилалася представник відповідача [PERSON] (а.с.54-87 т.2 а.с.63 т.2); в іншій копії (а.с.19-22 т.2) замовником вказаний ще й [PERSON] Відповідно до повідомлення відділу розвитку інфраструктури міста (а.с.25 т.1) від 01 квітня 2014 року щодо присвоєння поштового номера житловому будинку, після введення його в експлуатацію буде присвоєна поштова адреса вул.Ленан,26. Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна (а.с.33-43 т.2, 24-61 т.3) станом на 27 жовтня 2014 року двоповерховий житловий будинок з господарчими спорудами на земельній ділянці по вул.Леніна,26 в м.Токмак Запорізької області має ринкову вартість, яка без врахування ПДВ становить 1 596 300 грн. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26 березня 2013 року земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у м.Токмак, вул.Леніна (р-н буд.28) площею 1000 кв.м. становить 101\~200 грн. (а.с.44 т.2) Відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 04 жовтня 2012 року ТУ ДСА України в Запорізькій області на підставі рішення Токмацької міської ради №20 від 21 червня 2012 року є постійним користувачем земельної ділянки площею 0,1583 га у межах згідно з планом, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Токмацький район, м.Токмак, вул.Леніна,28 для обслуговування будівлі суду. Право користування зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 грудня 2013 року, що підтверджено витягом з реєстру (т.2 а.с.31-32) Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2014 року (справа № 311/1226/13-ц, провадження №2/311/7/2014) задоволено позов ТУ ДСА України в Запорізькій області (а.с.28-34 т.1). Скасовано пункт 1 рішення сесії Токмацької міської ради Запорізької області від 27 травня 2010 року №17 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.1000 га. по вул.Леніна (район буд.28) [PERSON] Скасовано пункт 2 рішення сесії Токмацької міської ради Запорізької області від 27 травня 2010 року №17 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Токмак, вул.Леніна (район буд.28), з кадастровим номером 2311000000:01:011:0251. Визнано недійсним Державний акт серія ЯИ №723133 (копія є у справі а.с.39 т.1), виданий на підставі рішення сесії Токмацької міської ради від 27 травня 2010 року №17 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2311000000:01:011:0251 площею 0,1000 га. на ім'я [PERSON] Скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Задоволено вимоги про повернення земельної ділянки користувачеві ТУ ДСА України в Запорізькій області, а Державного акту серія ЯИ №723133 - Відділу Державного земельного агентства у Токмацькому районі Запорізької області. На підставі вказаного судового рішення внесено запис про скасування Державної реєстрації про право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2311000000:01:011:0251 з реєстраційним номером 32445123110, що підтверджено рішенням про скасування від 19 лютого 2015 року та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно (а.с.151-152 т.2) Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07 жовтня 2014 року (а.с.18-23 т.3), вказане судове рішення суду першої інстанції залишено без змін, воно є чинним на теперішній час, тому відповідно до ст.14 ЦПК України, є обовязковим для суду при вирішенні цієї справи. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вбачається, що 21 травня 2015 року на підставі розпорядження №168 від 19 травня 2015 року Запорізької ОДА зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою площею 0,1 га з кадастровим номером 2311000000:01011:0251 у м.Токмак Запорізької області по вул.Леніна (а.с.3 т.4). Копія Розпорядження голови Запорізької ОДА №168 від 19 травня 2015 року на підставі якого було здійснено Державну реєстрацію, є у справі (а.с.4 т.4). Наявні у справі: інформаційно-аналітичний тижневик «ПравДА» (а.с.50-59) зі статтею на стор.4-5 щодо будівництва будинку по вул.Леніна, біля будівлі суду, яка містить виклад відомих автору обставин та його оціночні судження, висновки по погодженню матеріалів проекту землеустрою (а.с.25-29 т.2), акт санітарно-епідеміологічного обстеження (а.с.46 т.2), акт перевірки дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності (а.с.47 т.2), відповіді на запити (а.с.48, 49, 50, 52-53, 89 т.2); копії товарних чеків, рахунків, квитанцій, видаткових накладних, договору про створення та передачу проектної документації, розписки, рахунків-фактур, специфікації, комерційні пропозиції, копія позову, ухвала суду про відкриття провадження в іншій справі, повідомлення про зміну у декларації про початок будівельних робіт та відмова у внесенні змін (а.с.62-127 т.3) підтверджують факт здійснення незакінченого будівництва двоповерхового житлового будинку на спірній земельній ділянці. Наявні у справі та надані представником відповідача [PERSON] постанови про закриття кримінального провадження (а.с.200-203 т.5), що містять виклад пояснень [PERSON] щодо відсутності у неї доступу до будівлі двоповерхового житлового будинку, акт про недопущення посадових осіб, протокол про адміністративне правопорушення та постанова (а.с.204-207 т.5), судом не приймаються як належні докази, оскільки вони не мають жодного доказового значення для вирішення заявлених у цій справі вимог. Ст.6 Конституції України встановлено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом. До складу системи судів загальної юрисдикції входять місцеві суди, відповідно ст. 17 вказаного Закону. Ст. 148 ч.1,3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Державна судова адміністрація України є органом у системі судової влади, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом. Територіальні управління Державної судової адміністрації України утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. До повноважень Державної судової адміністрації України, відповідно до ст.149 цього ж закону відносяться: забезпечення належних умов діяльності судів загальної юрисдикції, здійснення інших повноважень, визначених законом. Відповідно до ст.151 цього ж Закону Територіальними органами Державної судової адміністрації України є територіальні управління Державної судової адміністрації України, які здійснюють свою діяльність відповідно до положення про них, що затверджується Головою Державної судової адміністрації України. Ст.158 ЗК України вирішення земельних спорів віднесено до компетенції судів. Ст.84 ЗК України передбачає, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать… е) земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності … органів державної влади… . Держава набуває права власності на землю у разі: … г) передачі у власність державі земельних ділянок комунальної власності територіальними громадами… Відповідно до ст.92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності… Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом… б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав… Відповідно до ст.153 ЗК власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. П.7 розділу Х Перехідних положень ЗК України встановлено, що … юридичні особи, які одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності Питання права користування чужою земельною ділянкою для забудови, передбачені главою 34 ЦК України. Ст.413 ЦК України встановлено, що власник земельної ділянки має право надати її в користування іншій особі для будівництва … житлових та інших споруд і будівель (суперфіцій). Таке право виникає на підставі договору або заповіту. Главою 34 ЦК України передбачено лише договірний порядок встановлення суперфіцію. Договір про суперфіцій укладається лише з власником земельної ділянки та відповідно до норм ст. 182 ЦК, Законів України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державний земельний кадастр» суперфіцій підлягає державній реєстрації. Доказів того, що на час наявного у [PERSON] права власності на земельну ділянку під забудову , вона передавала [PERSON] земельну ділянку для будівництва двоповерхового житлового будинку за договором суперфіцію суду не надано у справі вони відсутні. Наявний у справі договір про сумісну діяльність, укладений між [PERSON] та [PERSON] таким доказом не є, на підставі цього договору [PERSON], не будучи забудовником земельної ділянки, її власником чи користувачем, не мав права здійснювати забудову земельної ділянки, яка належала [PERSON] до скасування у судовому порядку Державного акту про право власності на земельну ділянку, яка їй належала. Доводи представника відповідача [PERSON] про відсутність порушеного права позивача, за судовим захистом якого ТУ ДСА України в Запорізькій області звернулося до суду; про те, що позивач не є землекористувачем; про незаконність рішення Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2014 року, винесеного за позовом ТУ ДСА України до [PERSON]; про законність надання [PERSON] спірної земельної ділянки під забудову, є безпідставними та необґрунтованими, спростовуються тим же рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2014 року у справі №311/1226/13-ц, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції, та відповідно до положень ст.14 ЦПК України, є обовязковим для всіх органів державної влади …., в тому числі і для суду при вирішенні цієї справи, а також для громадян. Посилання представника відповідача [PERSON] про відсутність підстав для знесення обєкту незавершеного будівництва, відповідно до положень ст.376 ЦК України, розяснень Постанови Пленуму ВССУ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва» є помилковими. Зведений обєкт незавершеного будівництва не є обєктом самочинного будівництва за своєю суттю, оскільки на час здійснення будівництва право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, рішення органу місцевого самоврядування, на підставі яких виділялася земельна ділянка у власність [PERSON], ще не були скасовані. Крім того, позивач не обґрунтовував заявлені позовні вимоги положеннями ст.376 ЦК України та не вказував у позові про здійснення відповідачем [PERSON] самочинного будівництва. Посилання представника відповідача [PERSON] на те, що обєкт незавершеного будівництва зведений не [PERSON], а [PERSON], що унеможливлює задоволення позову, оскільки [PERSON] не вчиняє жодних дій щодо користування спірною земельною ділянкою, також є безпідставними та необґрунтованими. З матеріалів справи та досліджених судом доказів, що надавалися, в тому числі з боку відповідача вбачається, що забудовником спірної земельної ділянки, яка станом на 2012 рік перебувала у власності [PERSON], є саме відповідач, а не [PERSON] Доказів виділення земельної ділянки чи передачі її [PERSON] [PERSON] для забудови, відповідно до вимог чинного законодавства, шляхом укладення договору суперфіцію, суду не надано. У справі вони відсутні. Доводи представника відповідача [PERSON] про те, що наявність обєкту незавершеного будівництва на спірній земельній ділянці не перешкоджає функціонуванню Токмацького районного суду, не чинить перешкод у здійсненні реконструкції та добудови будівлі суду, суд також вважає безпідставними, оскільки право користування земельною ділянкою, виділеною для будівництва та обслуговування будівлі суду, обмежується для позивача саме наявністю на земельній ділянці, як встановлено на теперішній час судовим рішенням, виділеній незаконно [PERSON], обєкта незавершеного будівництва. Відсутність чи наявність проектів для здійснення добудови до будівлі суду не має жодного значення для вирішення по суті заявлених у справі позовних вимог. Також є безпідставними доводи [PERSON] про те, що відсутні будь-які рішення, які б зобовязували [PERSON], яка не отримувала земельну ділянку у позивача, повернути земельну ділянку позивачу та відсутні законні підстави повертати земельну ділянку саме позивачу, який не є власником чи користувачем земельної ділянки, а судове рішення не підтверджує право користування чи право власності за позивачем; про те, що обєкт незавершеного будівництва не знаходиться на спірній земельній ділянці. Як вказувалося вище, рішення суду , що набрало законної сили, відповідно до ст.14 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів правовідносин та є обовязковим для виконання. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2014 року (справа № 311/1226/13-ц) задоволено вимоги, в тому числі, про повернення земельної ділянки користувачеві ТУ ДСА України в Запорізькій області. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені цих обставини. Вказаним судовим рішенням встановлено, а не визнано, яка вказує представник відповідача, право позивача ТУ ДСА України в Запорізькій області на постійне користування земельною ділянкою площею 0,33 га, у м.Токмак по вул.Леніна,28, що підтверджено рішеннями виконкому Токмацької міської ради депутатів трудящих Запорізької області №19 від 12 серпня 1971 року, № 247 від 28 вересня 1972 року, №169 від 31 травня 1973 року, Проектом привязки, актом приймання-передачі будівлі Токмацького районного суду зі сфери управління Міністерства юстиції України (з балансу Запорізького обласного управління юстиції) до сфери управління ДСА України в Запорізькій області. У вказаному судовому рішенні вичерпно та докладно викладено підстави виникнення права користування земельною ділянкою, що відноситься до земель державної власності за ТУ ДСА України в Запорізькій області, починаючи з 70-х років минулого століття, на підставі діючого на той час законодавства, до теперішнього часу. Доводи проти заявлених позовних вимог третьої особи [PERSON] про те, що саме йому належить обєкт незавершеного будівництва, будівництво якого здійснював він, а не [PERSON], на підставі укладеного між ними договору про сумісну діяльність, є безпідставними та недоведеними належними і допустимими доказами. Здійснення забудови земельної ділянки, яка не належала [PERSON], без дотримання вимог чинного законодавства щодо укладення договору суперфіцію, при тому, що забудовником спірної земельної ділянки, відповідно до наявних у справі доказів, була [PERSON], а не [PERSON] , не створює для [PERSON] жодних наслідків та можливості для нього претендувати на спірну земельну ділянку. Покази допитаних у справі свідків про здійснення забудови земельної ділянки [PERSON],за допомоги його дочки [PERSON], яка є представником відповідача у цій справі, не є допустимими доказами, що підтверджували б його право на забудову спірної земельної ділянки. Заперечення проти позову представника третьої особи Токмацької міської ради Запорізької області суд також вважає необґрунтованими, оскільки судовим рішенням, на яке посилається вказана особа Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2014 року дійсно не визнається право власності чи користування земельною ділянкою, проте цим судовим рішенням встановлено наявність права користування позивачем спірною земельною ділянкою на підставі рішень міської ради, та вирішено по суті позовні вимоги. Оскільки рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2014 року (справа № 311/1226/13-ц) задоволено вимоги ТУ ДСА України в Запорізькій області, в тому числі і про повернення земельної ділянки з кадастровим номером 2311000000:01:011:0251, площею 0,100 га за адресою: Запорізька область, м.Токмак, вул.Леніна (р-н буд.28)користувачеві ТУ ДСА України в Запорізькій області, звернення позивача до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою викликано невиконанням у добровільному порядку [PERSON] судового рішення щодо повернення спірної земельної ділянки. Вказане рішення суду у примусовому порядку, з врахуванням наявності на спірній земельній ділянці обєкту незавершеного будівництва, яке сторони під час розгляду цієї справи називали різними термінами, на теперішній час не виконано. За час розгляду цієї цивільної справи, у звязку з проведенням в Україні процесу «декомунізації» назви вулиць, в тому числі в м.Токмак змінені у даному випадку вул.Леніна, на теперішній час перейменована на вул.Володимирську, про що є відомості у справі. Позивач, відповідно до положень ст.ст.15,16 ЦК України обрав спосіб захисту свого порушення права щодо користування спірною земельною ділянкою, яке не дивлячись на існуюче судове рішення з цього приводу не визнається відповідачем, шляхом звернення до суду з вимогами про зобовязання відповідача [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зносу обєкту незавершеного будівництва. Відповідно до положень ст.417 ЦК України у разі припинення права користування земельною ділянкою, на якій була споруджена будівля (споруда), власник земельної ділянки та власник цієї будівлі (споруди) визначають правові наслідки такого припинення. У разі недосягнення домовленості між ними власник земельної ділянки має право вимагати від власника будівлі (споруди) її знесення та приведення земельної ділянки до стану, в якому вона була до надання її у користування. Якщо знесення будівлі (споруди), що розміщена на земельній ділянці, заборонено законом (житлові будинки, пам'ятки культурної спадщини тощо) або є недоцільним у зв'язку з явним перевищенням вартості будівлі (споруди) порівняно з вартістю земельної ділянки, суд може з урахуванням підстав припинення права користування земельною ділянкою постановити рішення про викуп власником будівлі (споруди) земельної ділянки, на якій вона розміщена, або про викуп власником земельної ділянки будівлі (споруди), або визначити умови користування земельною ділянкою власником будівлі (споруди) на новий строк. З огляду на те, що сторони по цій справі намагалися мирним шляхом врегулювати спір, проте згоди з цього приводу не дійшли, право власності на спірну земельну ділянку відповідача [PERSON] на теперішній час припинено, право користування спірною земельною ділянкою судовим рішенням встановлено ( а не визнано) за ТУ ДСА України в Запорізькій області, судове рішення про повернення спірної земельної ділянки позивачу відповідачем не визнається, ігнорується та не виконується в добровільному порядку, примусове виконання рішення суду в частині повернення земельної ділянки, на теперішній час не можливе оскільки на спірній земельній ділянці знаходяться обєкт незавершеного будівництва у вигляді будівель і споруд, збудованих на земельній ділянці, інше майно, для звільнення спірної земельної ділянки необхідно провести демонтаж обєкта незавершеного будівництва, його знесення та видалення, повернення земельної ділянки до попереднього, придатного для використання стану, що існував на час до початку проведення будівництва, для надання вільного доступу ТУ ДСА України в Запорізькій області до земельної ділянки для здійснення прав постійного землекористувача. Доводи представника відповідача [PERSON] щодо недоцільності знесення обєкту незавершеного будівництва у зв'язку з явним перевищенням вартості будівлі порівняно з вартістю земельної ділянки, що дійсно має місце, суд не вважає такими, що заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки ст.417 ЦК України передбачено не обовязок суду, а право суду, з урахуванням підстав припинення права користування земельною ділянкою постановити рішення про викуп власником будівлі (споруди) земельної ділянки, на якій вона розміщена, або про викуп власником земельної ділянки будівлі (споруди), або визначити умови користування земельною ділянкою власником будівлі (споруди) на новий строк. [PERSON] з врахуванням підстав припинення права власності та права користування земельною ділянкою відповідачем [PERSON], яка була незаконно передана з державної власності у власність відповідача, та з врахуванням того, що земельна ділянка на законних підставах виділена у постійне користування для забезпечення діяльності Токмацького районного суду Запорізької області, з врахуванням позиції сторін, які не дійшли до мирного врегулювання спору, суд не вбачає підстав для постановлення рішення про викуп або земельної ділянки, або обєкту незавершеного будівництва. Посилання відповідача та її представника, третьої особи [PERSON] та його представники на вказані ними рішення та практику Європейського суду з прав людини для застосування при вирішенні цієї справи, суд вважає безпідставними, оскільки при вирішенні саме цієї справи вони застосуванню не підлягають. Суд розяснює відповідачу [PERSON] її право на звернення до суду за захистом її прав, допущених у звязку з прийняттям незаконного рішення Токмацької міської ради Запорізької області щодо виділення їй земельної ділянки у власність під забудову, право користування якою фактично має позивач. Тому вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, а судові витрати, відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved