Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] та зняти їх з реєстрації.. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що позивач зареєстрований у неприватизованій спірній квартирі ,яка надавалася виконавчим комітетом «Київської ради депутатів трудящих» батьку позивача [PERSON] , згідно ордеру [NUMBER] від 09.03.1980 р. На момент видачі ордеру членами родини зазначені: [PERSON] (помер), [PERSON] (померла), відповідач [PERSON] та [PERSON] (померла). Відповідачі виїхали з країни понад десяти років та намір про повернення в них відсутній . Ухвалою судді від 24 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі , розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження і справу призначено у судове засідання. 12 лютого 2020 року до суду надійшли письмові пояснення Департаменту реєстрації Харківської міської ради , в яких представник департаменту зазначив, що у зв,язку з тим,що рішення суду ,яке набрало законної сили , та подане до департаменту ,як підстава проведення реєстраційної дії в порядку встановленому правилами реєстрації місця проживання затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року за №207 , є обов.язковим до виконання . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності , заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з,явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не з,явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності . Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] отримав у користування квартиру [ADDRESS] на сім,ю : дружину [PERSON] , доньку [PERSON] та матір [PERSON] , що підтверджується ордером [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Київської Ради депутатів трудящих м. Харкова 09 квітня 1980 року. Позивач є сином [PERSON] , що підтверджується копію свідоцтва про народження позивача. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з актів обстеження житлово- побутових умов проживання від 02.06.2018 року 18.12.2019 року , позивач [PERSON] фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] з 1989 року по теперішній час. Позивач доглядає та піклується за вказаною квартирою . В даній квартирі зареєстровані , але не мешкають понад десяти років [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до відповіді Слобідського ВП ГУНП в Харківській області на запит суду від 27.03.2020 року [PERSON] із заявами про перешкоджання їй в проживанні за адресою: [ADDRESS] , в період часу з 2010 року по теперішній час до відділу не зверталася. Згідно відповіді КНП «Міська поліклініка №5» ХМР наданої на запит суду від 27.03.2020 року [PERSON] за період часу з 2010 року по теперішній час до фахівців поліклініки не зверталася . амбулаторна катка в реєстратурі поліклініки відсутня. Ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що відповідачі не мешкають в спірній квартирі більш ніж шість місяців , не сплачують комунальні послуги, особистих речей в квартирі не мають та враховуючи положення ст. 71 ЖК України суд вважає, що позов в частині визнання відповідачів, такими,що втратили право користування квартирою підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації (далі - орган реєстрації) в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі. Частиною 1 ст. 7 вказаного Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, в задоволенні позовних вимог [PERSON] про зняття відповідачів з реєстрації суд відмовляє, оскільки зняття реєстрації віднесено до компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування. На підставі викладеного,

Outcome: partial