Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Мишин, вул. Бурова,13, Коломийського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 17.05.2011 року померла його мама, [PERSON]. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Мишин, вул. Бурова,13, Коломийського району Івано-Франківської області, вартістю 63040 грн. згідно з висновком експерта про вартість обєкта оцінки. Вищезазначений житловий будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Коломийської районної ради 20.08.1991 року, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів. [PERSON] помер 14 січня 1992 року, спадкоємцем якого був його син [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті батька, але не оформив своїх спадкових прав (факт прийняття спадщини підтверджується актом Мишинської сільської ради №11 від 30.03.2017 року). [PERSON] помер 10 квітня 2011 року, спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, але не оформила своїх спадкових прав (факт прийняття спадщини підтверджується довідкою Нижньовербізької сільської ради №174 від 30.01.2017 року). За життя його мати розпорядилася своїм майном на випадок смерті, склавши заповіт, посвідчений Мишинською сільською радою 16 травня 2011 року за реєстровим №16, згідно якого вона все своє майно заповіла [PERSON] (після зміни імені [PERSON]). Оскільки він являється спадкоємцем за вищевказаним заповітом, тому вважає, що дане господарство не може переходити у власність держави. Він як спадкоємець по заповіту, який автоматично прийняв спадщину (відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України) звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок для отримання свідоцтва про право на спадщину, так як він фактично вступив в управління спадковим майном. Приватний нотаріус видав йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таких документів в нотаріальну контору він представити не може оскільки дані документи були втрачені. Оскільки його мати, [PERSON], була власником даного будинковолодіння, а він є її спадкоємцем за заповітом, тому вважає, що набув права власності на спадковий будинок. Позивач в судове засідання не зявилася, її представник [PERSON] подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив розглядати справу без участі представника сільської ради, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Взявши до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 525 ЦК України, в редакції 1963 р., який діяв на час відкритті спадщини, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 548 ЦК України, в редакції 1963 р., прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 р., визнається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управляння або володіння спадковим майном. Відповідно до вимог ст. ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України\~ часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно з правилами ч.1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №30 „Про судову практику у справах за позовами про захист права власності спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР №1297131 [PERSON] народився 13.05.1972 року, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. 26.12.2012 року [PERSON], [INFO], змінив імя на [PERSON], про що 26.12.2012 року складений відповідний актовий запис №115, що стверджується свідоцтвом про зміну імені серії І-НМ №010233 від 26.12.2012 року. Згідно відновленого запису акту про народження №701 від 01.12.1965 року [PERSON] народився 18.08.1944 року, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00018123213, виданого 29.05.2017 року, до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис параметрами якого є реєстрація актового запису про шлюб [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], від 05.11.1966 року, актовий запис №33. [PERSON] помер 14 січня 1992 року, що стверджується записом акта про смерть №3 від 15.01.1992 року, а [PERSON] 10.04.2011 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НМ №129098, актовий запис №13 від 12.04.2011 року. Встановлено, що 16 травня 2011 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого вона, яка народилась в с. Мишин Коломийського району та мешкає в с. Мишин Коломийського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті зробила таке особисте розпорядження: все своє майно та майнові права, які належать їй на момент складання заповіту, та майно і права, які належатимуть їй в майбутньому і взагалі все те на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON], [INFO]. 17 травня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ №129101, актовий запис 16 від 17.05.2011 року. Згідно довідки Нижньовербізької сільської ради ОТГ №390 від 12.05.2017 р. померлому [PERSON], [INFO], який помер 14.01.1992 року належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Мишин, вул. Бурова,13, Коломийського району Івано-Франківської області згідно свідоцтва про право власності, виданого 20.08.1991 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення №112 від 23.05.1990 р. та рішення Мишинської сільської ради №47 від 25.07.1991 р. На момент смерті [PERSON] у спадковому будинку за адресою: с. Мишин, по вул. Бурова, 13, Коломийського району він був зареєстрований та проживав один. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Мишинської сільської ради не складався і не посвідчувався. Згідно акту №11 від 30.03.2017 року після смерті [PERSON] догляд за спадковим майном вів [PERSON], колючі від будинку до моменту його смерті знаходились в нього. Відповідно до довідки Нижньовербізької сільської ради №174 від 31.01.2017 р. померлому [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Мишин, вул. Бурова, 11, Коломийського району згідно запису в книзі по господарського обліку №2, особовий рахунок №0179-1 за 2011-2016 роки. Померлій [PERSON] належали земельна ділянка 0,4364 га згідно державного акту на право приватної власності на землю ІV-ІФ №000823, з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,2500 га; для ведення підсобного господарства 0,1864 га та земельна частка (пай) розміром - 0,85 га згідно господарської книги №2. Тип двору колгоспний. В господарстві за даною адресою станом на 01.07.1990 року проживали були зареєстровані: голова двору - [PERSON], який помер 10.04.2011 року а/з № 13 від 12.04.2011 року; дружина померлого [PERSON], яка померла 17.05.2011 року а/з №16 від 17.05.2011 року. На момент смерті [PERSON] за вищевказаною адресою були зареєстровані та проживали: голова двору - [PERSON], дружина померлого [PERSON], син померлого - [PERSON], [INFO], невістка померлого [PERSON], [INFO], онука померлого - [PERSON]. На момент смерті [PERSON] в даному проживали та були зареєстровані вищевказані особи (вона, її син, невістка, онука). Заповіт від імені померлого [PERSON] виконкомом Мишинської сільської ради не складався і не посвідчувався. Заповіт від імені померлої [PERSON] посвідчено виконкомом Мишинської сільської ради за реєстром №16 від 16.05.2011 року, який не змінювався і не скасовувався. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу [PERSON] від 29.05.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у звязку із тим, що [PERSON], яка діє від імені [PERSON], не подала нотаріусу документи, які підтверджують право власності [PERSON] на вищевказаний житловий будинок. Згідно технічного паспорту по вул. Бурова, 13 в с. Мишин Коломийського району знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та складається із: житлового будинку літ. А, сарай літ. Б, сарай літ. В, вбиральні літ. Г, криниці №1. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів №57912 від 02.02.2017 р. в с. Мишин, вул. Бурова,13 згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року в Коломийському МБТІ зареєстровано право власності за [PERSON] головою колгоспного двору в реєстрову книгу №2 під реєстровим №471 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.08.1991 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення №112 від 23.05.1990 року та рішення Мишинської сільської ради №47 від 25.07.1991 року. 31.01.2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] [PERSON] довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №46596580, виданої приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу [PERSON] 31.01.2017 року, стверджується, що у вказаному реєстрі міститься інформація щодо заповіту [PERSON] за номером у спадковому реєстрі 51160256. Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46596853, виданого вказаним нотаріусом 31.01.2017 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи №8/2017 за номером у спадковому реєстрі - 60173843. Довідкою вищевказаного нотаріуса від 12.04.2017 року стверджується, що після смерті [PERSON], померлої 17.05.2011 року, жительки с. Мишин, вул. Бурова, 11, Коломийського району, яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON]»юка [PERSON], померлого 10.04.2011 року, але не оформила своїх спадкових прав. Станом на 12.04.2017 року єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON]. [PERSON] довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №47474394, виданої приватним нотаріусом [PERSON] 19.04.2017 року, стверджується, що у вказаному реєстрі відсутня інформація щодо [PERSON], дата смерті: 15.01.1992 року. 19.04.2017 року [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з житлового будинку з господарською спорудою, що знаходиться в с. Мишин, вул. Бурова, 11, Коломийського району, що належав [PERSON]»юку [PERSON], який помер 10.04.2011 року, спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Згідно висновку про вартість обєкта оцінки, ринкова вартість житлового будинку №13 загальною площею 42,1 кв.м., господарських будівель та споруд в с. Мишин Івано-Франківської області по вул. Бурова становить 63040 грн. На підставі наведеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову та визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Мишин, вул. Бурова, 13, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Outcome: approved