Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 113559224 від 22.06.2014 року в розмірі 23\~584, 42 грн., а також судові витрати, зазначивши, що 22.06.2014 року між ПАТ «[PERSON] Стандарт» та відповідачем був укладений кредитний договір № 113559224 про надання кредиту в сумі 21\~496, 84 грн., строком погашення до 23.06.2017 року з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами\~55,00% річних. В порушення умов кредитного договору відповідач в повному обсязі не виконав свій обов'язок перед позивачем, що призвело до виникнення заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшло клопотання з проханням слухати справу за його відсутності, на позові наполягає, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в рекомендованому поштовому повідомленні, яке повернулося на адресу суду, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином, тому суд визнає його неявку в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням клопотання представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України,\~\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 1046 ЦК України\~передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і виплатити проценти. Судом встановлено наступне. 22.06.2014 року між ПАТ «[PERSON] Стандарт» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 113559224, відповідно до умов якого банком надано відповідачу кредит в сумі 21\~496, 84 грн. на строк до 23.06.2017 року зі сплатою процентної ставки за користування кредитом 55, 00 % річних. /а.с. 5-6/. Відповідач отримав вказаний кредит, про що свідчить копія виписки по особовим рахункам відповідача з 23.06.2014 по 29.08.2016. /11-14/. Відповідно до п. 1.2. Змін та доповнень до Статуту ПАТ «[PERSON] Стандарт», ПАТ Банк Форвард є правонаступником всіх прав та обовязків ПАТ «[PERSON] Стандарт». /а.с. 19-20/. Згідно з умовами кредитного договору, відповідач зобов'язується повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. /а.с. 7-8/. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 113559224 від 22.06.2014 року відповідач, станом на 29.08.2016 року має непогашену перед позивачем заборгованість в розмірі 23\~584, 42 грн., яка складається з: - 18 821, 46 грн. заборгованість за кредитом; - 4\~162, 96 грн. - заборгованість за відсотками; - 600, 00 грн. плата за пропуск платежів. /а.с. 10/. Однак до теперішнього часу зобов'язання відповідачем повністю не виконані. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог\~ст. 525 ЦК України\~вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, встановленої договором. Згідно\~ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів, передбачених договором. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, тому вважає необхідним задовольнити вказаний позов повністю не виходячи за межі заявлених позовних вимог. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір, в розмірі 1\~378, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 543897 від 12.09.2016 року /а.с. 1/, тому суд вважає необхідним стягнути ці витрати з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved