Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що згідно господарської книги Новоселівської сільської ради Оріхівського району за ним зареєстроване домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та яким він користується більш як 10 років. Також обробляє земельну ділянку на якій розташований житловий будинок. Даний житловий будинок батьки позивача побудували у відповідності до будівельного паспорта. БТІ виготовило технічний паспорт на будинок, однак зареєструвати своє право власності на вищевказаний житловий будинок позивач не може, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи. Просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними господарськими спорудами до складу якого входить: житловий будинок літ. «А» загальною площею 52,1 кв.м, житловою площею 32,3 кв.м, тамбур літ. «а», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», погріб з шийкою літ. «П-г», паркан № 1, ворота з хвірткою № 2, колодязь № 3, за адресою: [ADDRESS], з правом реєстрації у відповідних органах. Визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3770 гектарів, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON], на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯИ № 466813 кадастровий номер 2323985500:04:001:0196, з правом реєстрації права власності у компетентних організаціях та установах. Визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 гектарів, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON], на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯИ № 466812 кадастровий номер 2323985500:04:001:0195, з правом реєстрації права власності у компетентних організаціях та установах, з правом реєстрації права власності у компетентних організаціях та установах. В судовому засіданні позивач на позові наполягає. Представник відповідача виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Новоселівської сільської ради Оріхівського району, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], виданого КП «Імпульс» Пологівської райради, право власності на житловий будинок не зареєстровано. В судовому засіданні позивач пояснив, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] побудували його батьки, у відповідності до будівельного паспорту, більш як 10 років тому, але правовстановлюючі документи на будинок не виготовили, у зв'язку з чим він не може зареєструвати своє право власності на даний житловий будинок. Відповідно до ст.4 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», об'єкти нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації. Згідно вимог Інструкції про порядок обліку будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р. та Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Держкомітету по ЖКГ №56 від 13.12.1995р., котрі діяли на час набуття у власність гаражу, облік будинків і домоволодінь, що належать окремим громадянам і колгоспним дворам до 2002-го року вівся в реєстрових (погосподарських) книгах виконавчих органів відповідних рад. 01 липня 2004 року було прийнято Закон України №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (далі - Закон) згідно з вимогами якого обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, що знаходиться на території України. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється шляхом внесення даних до єдиної державної інформаційної системи, - Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Чинним законодавством України не визначено порядку та терміну перенесення даних, що містяться на паперових носіях (погосподарських, «шнурових» книгах) до електронного реєстру. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації прав є рішення суду. Відповідно до частини 1 статті 344 Цивільного кодексу України особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно, а частина 4 цієї ж статті вказує що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Умовами виникнення права власності за давністю володіння є: добросовісність, відкритість, безперервність, тривалість володіння. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач проживає в будинку за адресою: [ADDRESS], володіє ним добросовісно, відкрито та безперервно більше 10 років, тому суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними господарськими спорудами до складу якого входить: житловий будинок літ. «А» загальною площею 52,1 кв.м, житловою площею 32,3 кв.м, тамбур літ. «а», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», погріб з шийкою літ. «П-г», паркан № 1, ворота з хвірткою № 2, колодязь № 3, за адресою: [ADDRESS] , з правом реєстрації у відповідних органах. Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності , користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення. Таким чином, після набуття права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], до [PERSON] також перейшло право власності на земельну ділянку на якій розташований даний будинок. В судовому засіданні позивач пояснив, що цільове призначення земельної ділянки він не змінював та не має наміру змінювати, отже вимоги ст.20 Земельного кодексу України дотримано. На підставі викладеного,

Outcome: approved