Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 10.10.2009 року, зареєстрований Сихівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 164 та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого законодавчими нормами для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.02.2018 року до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2009 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Однак, сімейне життя у них не склалось. В зв'язку з різними поглядами на життя, почали виникати сварки та скандали, які призвели до того, що вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Сім'я розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Їй важко утримувати дитину, оскільки відповідач не надає достатньої допомоги на її утримання, разом з тим, відповідач інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому може утримувати їхню спільну дитину. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, вони дійсно тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, наміру зберігати сім'ю у нього немає . Просить шлюб розірвати. Не заперечує свого обов'язку по утриманню дитини, однак, сплачувати аліменти у такому розмірі в якому просить позивачка немає змоги, оскільки на даний час не працює, вважає за можливе сплачувати аліменти в розмірі 900 грн. щомісячно. Крім того, зазначив, що надає дитині усе необхідне утримання добровільно і буде надавати у межах своїх можливостей, а тому немає необхідності вирішувати дану вимогу в судовому порядку. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 10.10.2009 року уклали шлюб, Сихівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом №164, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], проте, міцної сім'ї не створили. Внаслідок непорозумінь та конфліктів, які виникали в сім'ї, сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Як ствердили суду сторони конфлікт в сім'ї носить постійний характер, почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім'я існувати не може, між ними втрачено, а примирення неможливе. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, який існує формально, суперечитиме інтересам сторін, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов'язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи із зазначеного положення у разі відсутності домовленості між батьками щодо способу утримання спір з приводу стягнення аліментів вирішується судом. З огляду на зазначене положення та враховуючи відсутність домовленості сторін щодо способу утримання дитини відповідачем між ними виник спір, який вирішується судом. Як вбачається із свідоцтва про народження, відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], відтак, зобов'язаний його утримувати до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України в твердій частці аліменти стягуються з відповідача у випадку коли він має нерегулярний, мінливий дохід чи одержує його в натурі. Частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи відсутність достатніх та достовірних даних про постійний та стабільний дохід відповідача, а також пояснення відповідача про отримання доходу від ведення сільського господарства, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на її утримання, задовільний стан здоров'я дитини, матеріальне становище дитини, яку утримує лише позивачка, яка працює, матеріальне становище відповідача, який непрацює, однак, жодних заходів до працевлаштування не вживає, незважаючи на наявність спеціальної освіти та задовільний стан здоров»я, отримання ним нерегулярного доходу від ведення сільського господарства, відсутність на його утриманні інших осіб, а також однаковий обов'язок обох батьків утримувати дитину та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 18.02.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved