Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.1-2,80-85), і свої вимоги обгрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію мопеда, який є його батьком [PERSON], спричинено тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя і за цією ознакою кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження. Також внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому спричинено матеріальну шкоду, яка полягає в тому, що його майно було знищене, а саме мопед «DELTA-EX50QT-B», який на його думку не підлягає відновленню, або його відновлення є фінансово не доцільним. Своїми діями відповідач [PERSON] порушив вимоги Правил дорожнього руху України. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована в Страховій компанії «ВУСО» відповідно до полісу першого типу № АІ/0222644 від 07.06.2014 року і саме страхова компанія має нести відповідальність за шкоду заподіяну третім особам діями [PERSON] В зв'язку зі знищенням його майна, яке він оцінює в 14995,00грн. йому завдана матеріальна шкода в розмірі 14995,00грн. Одночасно до суми відшкодування він додає витрати на експертні послуги, які склали 740,49грн. Сума загального відшкодування збитків складає: 14995,00 + 740,49= 15735,49грн. Тому загальний розмір матеріальної шкоди завданої від злочину становить 15735,49грн. Таким чином, діями відповідача [PERSON], який скоїв ДТП та не вчинив ніяких дій направлених на добровільне відшкодування матеріальної шкоди, йому була завдана моральна шкода. При даній ДТП [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, в самий момент наїзду на нього, його життю загрожувала небезпека пов'язана зі смертю та врятувало від неї тільки те, що на ньому був шолом. Після наїзду на [PERSON] автомобілем він втратив свідомість, зазнав нестерпного фізичного болю, стан здоров'я до цього часу не покращився, його постійно турбують фізичні болі в тілі та дискомфортні відчуття. Позивач все це дуже близько приймає до себе, йому також приходиться постійно допомагати батьку з лікуванням та доглядати його, витрачати на це час та додаткові кошти. Моральна шкода для нього також полягає у психічних переживаннях, які він переніс під час ДТП, у душевних стражданнях, яких він та його сім'я зазнали у зв'язку із фактичним знищення його мопеду. В результаті позбавлення можливості користуватися транспортним засобом змінився його нормальний життєвий уклад. Отримав інші незручності, що спричиняють йому додаткові нервові переживання. Знадобиться чималий час та зусилля для відновлення його попереднього стану. Також у зв'язку з необхідністю вирішувати питання відшкодування шкоди в судовому порядку він змушений відстоювати свої права, витрачати час та переживати нервові стреси. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути зі Страхової компанії «ВУСО» та з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 15735,49грн. та моральну шкоду в розмірі 10000грн. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснивши, що згідно доданих до кримінального провадження матеріалів огляду місця події, мопед, на якому рухався потерпілий по справі [PERSON], в результаті ДТП був не знищений, а тільки пошкоджений. Про це ж йдеться і у висновку №021/2015 автотоварознавчого дослідження від 20.04.2015 року, згідно якого вартість матеріальної шкоди завданої власнику мотоциклу [NUMBER] внаслідок ДТП, що сталася 23.10.2014 року, становить 3368,72грн. Таким чином, розмір позовних вимог позивача по відшкодуванню йому матеріальної шкоди у розмірі 14995грн., явно не відповідає дійсному розміру цієї шкоди. Крім того, відповідно до ст.1192 ЦК України, за вибором потерпілого, крім її відшкодування у грошовій формі, суд може зобов`язати особу, яка завдала шкоди, полагодити пошкоджену річ. У зв`язку з безробіттям та відсутністю постійного заробітку [PERSON] не має можливості відшкодувати [PERSON] завдану йому матеріальну шкоду у грошовій формі. Разом з тим,він має достатній досвід роботи з автомототехнікою і згоден за свій рахунок полагодити пошкоджений ним мопед позивача, про що він неодноразово пропонував позивачу в ході судового розгляду кримінального провадження. Позивач [PERSON] не був учасником ДТП і діями [PERSON] ніякого пошкодження його здоров`ю заподіяно не було, як не було з його боку відносно позивача і ніяких протиправних дій. Просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Свідок [PERSON] мати позивача, пояснила, що її чоловік [PERSON] хворіє після дорожньо-транспортної пригоди, потребує лікування, син [PERSON] йому допомагає, хвилюється за батька. Після ДТП [PERSON] не намагався відремонтувати транспортний засіб, хоча обіцяв придбати новий мопед. Мопед не підлягає ремонту. Після ДТП ремонт мопеду не проводився. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, показання свідка, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 23.10.2014 року [PERSON], керуючи належним йому автомобілем «ГАЗ-2705 ВП-8» н.з. ВМ 1950 АМ та здійснюючи проїзд перехрестя вул.Привокзальна-Орджонікідзе ув м.Суми зі сторони тер.ЧРЗ у напрямку вул.2-га Залізнична, з головної на другорядну дорогу, знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не надав переваги у русі транспортному засобу, що наближався, внаслідок чого відбулося зіткнення з мопедом «DELTA-EX50QT-В» н.з. ВМ 1590 АА під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] заподіяні тяжкі тілесні ушкодження. Цивільним позивачем у кримінальному провадженні власником транспортного засобу мопеда «DELTA-EX50QT-В»,» н.з. ВМ 1590 АА [PERSON] заявлений позов до [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] про стягнення з [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] 15735грн.49коп. заподіяної матеріальної шкоди та 10000грн. в відшкодування моральної шкоди. Викладені обставини підтверджуються вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 27.07.2016 року (а.с.3-6). Згідно з цим вироком [PERSON] був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами здоровю або майну яких заподіяна шкода внаслідок ДТП транспортним засобом «ГАЗ-2705 ВП-8» н.з. застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО», що підтверджується полісом обовязкового страхування №АІ/0222644 від 30.05.2014 року (а.с.171, 212). Згідно з п.33.1.4 ст.33 [PERSON] України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має це підтвердити документально. Про дорожньо-транспортну пригоду відповідач [PERSON] повідомив [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО» 04.11.2014 року з порушенням строку, встановленого [PERSON] України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за спливом 12 днів з моменту ДТП (а.с.188-189). Відсутні докази щодо поважності причин неповідомлення [PERSON] страховика про дорожньо-транспортну пригоду в установлений [PERSON] строк. Статтею 2 [PERSON] України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Цивільним кодексом України, [PERSON] України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього [PERSON] передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього [PERSON]. Пунктом 5 ст.991 ЦК України передбачено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування передбачені ст.37 [PERSON] України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, пункт 5 ст.991 ЦК України розповсюджується на випадки, коли страхувальник, на користь якого виплачується страхова виплата, не повідомив в установлений строк страховика про страховий випадок (договори особистого чи майнового страхування). [PERSON] України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю, та майну потерпілих. [PERSON] України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема ст.37 цього [PERSON], не передбачають як підставу для відмови у здійсненні страхового відшкодування потерпілому неповідомлення страхувальником в установлений [PERSON] строк про дорожньо-транспортну пригоду страховику. Пунктом 37.1.3 ст.37 закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обовязків, визначених цим [PERSON], якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Таких обставин при розгляді справи не встановлено. Позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.79), але [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО» безпідставно відмовила позивачу у здійсненні страхової виплати , повідомивши листом від 06.02.2015 року (а.с.79). Згідно з ст.29 [PERSON] України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Обовязок сплатити страхове відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу виникає в [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО». Відповідно до п.22.1 ст.22 [PERSON] України «Про обовякове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим [PERSON] порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до норм [PERSON] України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО» не направив свого представника на місце настання страхового випадку та до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення розміру збитків. Згідно з п.34.3 цього закону потерпілий самостійно обрав експерта для визначення розміру збитків. Відповідно до висновку авто товарознавчого дослідження №021/2015 від 20.04.2015 року судового експерта-товарознавця [PERSON] (а.с.190-209, оригінал висновку знаходиться в матеріалах кримінального провадження у справі №592/12489/14-к) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу ( матеріальна шкода, завдана власникові мопеду марки «DELTA-EX50QT-В», 2008 року випуску, н.з. ВМ 1590 АА, без урахування ПДВ), становить 3368грн.72коп. Є безпідставними посилання відповідача [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО» на застосування ч.2 ст.36.2 [PERSON] України «Про обовякове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо зменшення розміру оціненої шкоди на суму визначеного законодавством податку на додану вартість. Оскільки розмір оціненої шкоди становить 3368грн.72коп. без ПДВ, то відсутні підстави для зменшення суми відшкодування на суму податку на додану вартість. Вимоги позивача щодо стягнення 14995грн. у звязку зі знищенням майна транспортного засобу є необґрунтованими. Позивач зазначає суму 14995грн. як вартість нового мопеда (а.с.86). Страховик відшкодовує лише оцінену шкоду, що в даному випадку відповідає вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу, визначеного експертом. В висновку автотоварознавчого дослідження зазначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу (мопеду) не перевищує ринкову вартість транспортного засобу на момент пошкодження, тому експертом проводився розрахунок вартості відновлювального ремонту. Отже, вимоги про стягнення з страхової компанії чи з відповідача [PERSON] повної вартості нового мопеда є безпідставними. Згідно з ст.12 [PERSON] України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Сума франшизи згідно з полісом обовязкового страхування визначена в розмірі 510грн. Тобто, сума страхового відшкодування зменшується на 510грн. (3368,72грн. 510грн.= 2858,72грн.). Отже, суд вважає необхідним стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь [PERSON] 2858грн.72коп. страхового відшкодування. Згідно з п.23.1 ст.23 [PERSON] України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, відшкодовується потерпілому фізичній особі у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Отже, [PERSON] як власнику пошкодженого транспортного засобу, моральна шкода страховиком [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО» не відшкодовується. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки розмір страхового відшкодування [PERSON] зменшується на суму франшизи, ця сума 510грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків відносяться витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Оскільки [PERSON] самостійно звертався до судового експерта-автотоварознавця для визначення вартості майнової шкоди і сплатив експерту за автотоварознавче дослідження 650грн.(а.с.76), ці витрати підлягають стягненню з [PERSON] Також з [PERSON] підлягають стягненню витрати [PERSON] в сумі 83грн.99коп. за направлення телеграми відповідачу [PERSON] щодо проведення огляду мопеда експертом (а.с.77-78). Отже, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 1243грн.99коп. (510грн. + 650грн. +83,99грн.=1243,99грн.). Згідно з ст.1167 ЦК України позивач [PERSON] має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому пошкодженням транспортного засобу мопеда. Дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої сталося пошкодження транспортного засобу позивача [PERSON], призвела до неможливості використання мопеда за призначенням. Всі ці обставини викликали у позивача [PERSON] моральні страждання - хвилювання, занепокоєння. Виходячи з суті позовних вимог, характеру та тривалості моральних страждань суд визначає суму в відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в розмірі 700 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Допитана як свідок [PERSON] підтвердила, що позивач [PERSON] хвилюється за здоровя батька. Внаслідок скоєння [PERSON] злочину за ч.2 ст.286 КК України батьку позивача - [PERSON] були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження. У звязку з заподіянням [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень, його тривалим лікуванням, позивач [PERSON] відчував душевні страждання, хвилювання за здоровя батька. Тому суд визначає розмір в відшкодування моральної шкоди, заподіяної [PERSON] у звязку з протиправною поведінкою щодо його близького родича батька, в сумі 1300грн. Отже, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 2000грн. в відшкодування моральної шкоди. Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як у первісному позові, так і у заяві про збільшення позовних вимог (а.с.1-2, 80-85) позивач [PERSON] заявляв вимоги про відшкодування майнової шкоди у звязку зі знищенням майна 14995грн. (вартість нового мопеда) та витрати на автотоварознавче дослідження та надіслання телеграми, всього 15735грн.49коп. В останніх судових засіданнях у справі, не змінюючи предмет і підставу позову, [PERSON] надавав докази щодо придбання запасних частин на суму 3017грн. і ремонту мопеду на суму 8280грн. (а.с.152-159, 187). Суд розглядає справи в межах заявлених вимог, а позивач до початку розгляду справи по суті не змінив підставу та предмет позову, просив відшкодувати шкоду у звязку зі знищенням транспортного засобу. Оскільки вартість відновлювального ремонту за висновком експерта не перевищувала вартість мопеду на момент пошкодження і експерт визначив суму майнової шкоди як вартість відновлювального ремонту, суд керувався відповідним висновком експерта, і стягнув з Страхової компанії «ВУСО» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з відрахуванням суми франшизи. Позивач не заявляв вимоги щодо відшкодування шкоди, повязаної з ремонтом транспортного засобу в квітні 2017 року, не змінював свої позовні вимоги, тому суд не приймає до уваги докази щодо ремонту мопеду в квітні 2017 року. Крім того, є необхідним зазначити, що та вартість ремонту, яку зазначає позивач 8280грн., перевищує вартість мопеду до дорожньо-транспортної пригоди і тому такий ремонт є економічно необґрунтованим. Отже, вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь [PERSON] 2858грн.72коп. страхового відшкодування та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 2000грн. в відшкодування моральної шкоди та 1243грн.99коп. в відшкодування майнової шкоди. З відповідача [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО» на користь держави підлягає стягненню 551грн.20коп. судового збору (сума судового збору визначена за ставками, які діяли в 2016 році). З відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 551грн.20коп. судового збору за вимогу майнового характеру і 551грн.20коп. за вимогу немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди) за ставками, які діяли в 2016 році.

Outcome: partial