Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 59287,67 грн. та витрати по сплаті судового збору, посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору № 014/01/2014/359 від 30.01.2014. Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що 30 січня 2014 року між АБ «Укргазбанк» та відповідачем укладено Кредитний договір № 014/01/2014/359, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 79920 грн. Кредит надано на придбання автомобілю строком до 29 січня 2019 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 16 % річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 21 % річних /а.с.5-8/. Позичальник зобов`язався повернути банку отриманий кредит та сплатити відсотки за користування ним у порядку та строки, обумовлені договором. Відповідачем платежі в рахунок погашення боргу здійснювались з порушенням графіку та не повному обсязі. Станом на 08 квітня 2019 р. сума заборгованості склала 59287,67грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 52311,16 грн., нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.07.2014 по 30.04.2015 6976,51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених судових витрат. Позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1921 грн., тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved