Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO]. В позові зазначив, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2012 року. З вересня 2013 року стосунки між батьками дитини припинені, дитина проживає із відповідачем. Оскільки відповідач перешкоджає йому спілкуватися з сином, він звернувся з позовом до суду та просить усунути перешкоди у спілкуванні із дитиною та встановити графік побачень з дитиною. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, уточнив свої позовні вимоги та просив встановити порядок спілкування з дитиною з урахуванням висновку органу опіки та піклування у вигляді трьох побачень з сином на тиждень, з них два побачення за місцем проживання відповідача, одне - за місцем проживання позивача. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутність та не заперечувала проти встановлення побачень батька з дитиною за уточненими позовними вимогами . Від представника третьої особи Органу опіки та піклування надійшло клопотання розглянути справу у відсутність його представника, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.Надано висновок органу опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради, в якому вважав можливим визначити порядок побачень позивача з малолітнім сином за графіком роботи батька 2 рази на тиждень за місцем проживання матері та один раз на тиждень за місцем проживання батька у присутності матері. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2012 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 25.04.2014 року.(а.с. 6). Батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], є позивач та відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 25.04.2014 року, постійно проживає з відповідачкою. Згідно висновку органу опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради від 12.06.2014 року за № 05-611-13, позивач працює, за місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання батька створені всі необхідні умови для тимчасового перебування дитини, про що свідчить акт обстеження житлово-побутових умов позивача, та орган опіки та піклування вважає можливим визначити порядок побачень позивача з малолітнім сином за графіком роботи батька 2 рази на тиждень за місцем проживання матері та один раз на тиждень за місцем проживання батька у присутності матері. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно вимог ст.151, 153 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, залучати до виховання інших осіб, обирати форми і методи виховання дитини, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, а також мають право на спілкування з дитиною. Відповідно до ст. 157 СК України, той із батьків, який проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, який проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Згідно ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного із батьків у вихованні дитини (періодичні та систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця їх проживання і т.д.), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини. Що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. При таких обставинах суд приходить до висновку про надання позивачу можливості зустрічатися з сином два рази на тиждень за місцем проживання матері та один раз на тиждень за місцем проживання батька у присутності матері, оскільки це відповідає не тільки правам позивача, але й правам самої дитини на спілкування із батьком, всебічному розвитку дитини, її вихованню. При визначенні порядку та часу спілкування позивача з дитиною суд враховує висновок органу опіки та піклувння Жовтневой районної адміністрації Маріупольської міської ради від 12.06.2014 року та погодження батьків із цим висновком. Оскільки права позивача були порушені з боку відповідача щодо спілкування з дитиною, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.151-153, 157, 159 СК України,

Outcome: approved