Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив: ?Розірвати договір купівлі продажу майнових прав №А-7.39-6-29112016 від 29.11.2016 року, укладений між ТОВ «Кооператив Рів`єра сіті», ТОВ «Сіті Міськ буд» та [PERSON] ?Стягнути з ТОВ «Кооператив Рів`єра сіті» суму сплаченого гарантійного внеску та майнових прав у розмірі 390000,00 грн. ?Стягнути з ТОВ «Кооператив Рів`єра сіті» суму процентів за невиконання договору у розмірі 5850,00 грн. із розрахунку нарахування 0,1% за кожен місяць прострочення у відповідності до п. 10.2 договору (за 15 місяців з січня 2018 по квітень 2019 р.). ?Стягнути з ТОВ «Кооператив Рів`єра сіті» моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. ?Стягнути з ТОВ «Кооператив Рів`єра сіті» суму сплаченого судового збору. У обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29.11.2016 року, між ним, ТОВ «Кооператив Рів`єра сіті» (продавець) в особі директора Торлюка Г.І. та ТОВ «Сіті Міськ буд» (генеральний підрядник) в особі директора Марченка А.А. з третьої сторони, був укладений договір купівлі продажу майнових прав №А-7.39-6-29112016, за яким продавець зобов`язався передати йому у власність майнові права на об`єкт нерухомості, який знаходиться в стадії будівництва. Відповідно до умов договору, орієнтований строк завершення будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва до 30.09.2017 року. Він сплатив гарантійний платіж в розмірі 390000,00 грн. у відповідності до графіку платежів, однак коли настав час сплачувати наступний платіж, йому стало очевидним, що у найближчий час будівництво не буде завершене та об`єкт не буде введено в експлуатацію в строки передбачені договором. Він звертався до відповідача з метою отримання інформації щодо порушення строків завершення будівництва та введення в експлуатацію об`єкта, однак жодної конкретної інформації не отримав, у зв`язку з чим він вважає, що його вводять в оману, через що він вимушений звернутися до суду. У обґрунтування стягнення моральної шкоди, зазначив, що він зазнав моральні страждання та стрес, через що він та його сім`я були вимушені змінити привичний спосіб життя, постійно себе обмежувати, економити та відмовляти собі у повсякденних радощах. Крім того, у нього суттєво погіршились відносини с дружиною, вона вважає, що зазначена ситуація виникла з його провини. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність, додатково зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник ТОВ «Кооператив Рів`єра сіті» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що зокрема свідчить розписка представника [PERSON] /а.с.34/. Жодний заяв, клопотань чи відзову на позовну заяву до суду не надходило. Представник ТОВ «Сіті Міськ буд» в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. На електронну адресу суду 04.02.2020 року, надійшло клопотання адвоката Федорчука М.А. про відкладення розгляду справи, однак жодних доказів, що підтверджують здійснення представництва від імені ТОВ «Сіті Міськ буд», адвокатом Федорчуком М.А., надано не було /а.с.37-38/. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частиною 1 ст. 280 ЦПК України, визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;3) відповідач не подав відзив;4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи думку позивача, викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 29.12.2016 року між ТОВ «Кооператив Рів`єра сіті» в особі директора Торлюка Г.І. (продавець) з однієї сторони та [PERSON] (покупець) з другою сторони, і ТОВ «Сіті Міськ буд» в особі директора Марченка А.А. (генеральний підрядник) з третьої сторони уклали договір купівлі продажу майнових прав №А-7.39-6-29112016 /а.с.8-15/. Умовами зазначеного договору, визначено наступне. Пунктом 1.2 Договору передбачає, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором є однокімнатна квартира за будівельною адресою. [ADDRESS] ,проектна загальна площа - 53,81 кв.м. проектна житлова площа - 22,31 м.кв, секція забудови А-7, (кадастровий номер земельної ділянки 5122786400:01:001:3129). Пунктом 1.8. Договору, визначено, що орієнтовний строк завершення будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва - до 30.09.2017року. Пунктом 5.5. Договору передбачено, що продавець зобов`язаний проводити будівництво об`єкту капітального будівництва та введення його в експлуатацію в строки, визначені Договором. Пунктом 10.1 Договору, визначено, що у випадках невиконання, або не належного виконання своїх зобов`язань за Договором, винна сторона відшкодовує потерпілій стороні всі збитки, спричинені такими її винними діями (бездіяльністю). Пунктом 10.2 Договору, у випадку порушення строків введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва продавець зобов`язаний сплатити покупцю неустойку у розмірі 0,1 % від загальної вартості майнових прав за кожний місяць прострочення починаючи з четвертого місяця прострочки виконання зобов`язань. Пунктом 11.5 Договору, визначено, що у випадку неналежного виконання продавцем своїх обов`язків, щодо терміну прийняття об`єкта капітального будівництва в експлуатацію більше ніж на 6 місяців, покупець має право розірвати цей договір в односторонньому порядку. В такому випадку фактично сплачені продавцю кошти та гарантійний платіж повертаються покупцю протягом 10 календарних днів з моменту розірвання (припинення) цього договору в повному обсязі. Пунктом 12.2 Договору, визначено, що у випадку, якщо сторони не зможуть врегулювати спір чи протиріччя шляхом переговорів, будь яких з сторін має право в порядку, встановленому законодавством, звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Відповідно до платіжних доручень №1 від 29.11.2016 року, №1 від 30.11.2016 року, №1 від 02.12.2016 року, №2 від 30.11.2016 року, [PERSON] було сплачено на користь ТОВ «Кооператив Рів`єра сіті» розмір гарантійного платежу в загальному розмірі 390000,00 грн./а.с.16-19/. Відповідно до заяви від 27.12.2018 року, [PERSON] звернувся до відповідача із вимогою розірвання договору №А-7.39-6-29112016 від 29.11.2016 року на підставі п. 11.5 зазначеного договору /а.с.20/. Задовольняючи позовні вимоги в частині розірвання договору купівлі продажу майнових прав №А-7.39-6-29112016 від 29.11.2016 року, укладеного між ТОВ «Кооператив Рів`єра сіті», ТОВ «Сіті Міськ буд» та [PERSON] , суд виходив з того, що відповідачем було істотно порушенні умови договору в частині несвоєчасного завершення будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва, вимога позивача в частині розірвання договору обґрунтована, передбачена умовами договору (п.11.5), у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми сплаченого гарантійного внеску та майнових прав у розмірі 390000,00 грн. та стягнення суми процентів за невиконання договору у розмірі 5850,00 грн., суд виходив з того, що зазначені вимоги обґрунтовані, прямо передбачені умовами договору (п.п. 10.2, 11.5), у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Ухвалюючи рішення, суд враховує, що судовим розглядом не встановлено виконання вимог договору в частині завершення будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва у порядку та строки визначені договором. Задовольняючи позовні вимоги частково в частини стягнення моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг душевних і психічних страждань позивача, їх тривалість, можливість відновлення немайнових втрат та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає справедливим та виваженим відшкодуванням моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковими для неї. Виконання цивільного обов`язку забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, яка встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). Орієнтовний перелік способів захисту порушених прав наведений в ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес також іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. За змістом положень ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 615 ЦК, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Частиною 2 ст. 651 ЦК України, визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Ч.5 ст. 653 ЦК України, передбачено, що у випадку якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до пунктів 3 4, 5, 10, 14 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Також що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином із вищевикладеного, проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з урахуванням того, що позовні вимоги задоволенні частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3958,50 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.12,13,81,76-77, 80-81, 141, 223, 263-265,280 ЦПК України, 11, 13-16, 23, 615, 651, 653 ,1167 ЦК України, суд,-

Outcome: partial