Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на земельну частку (пай) та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, він являється братом [PERSON], який помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] ніхто з близьких родичів спадщину не приймав оскільки така у померлого була відсутня. Проте в березні 2017 року позивач при усній розмові з попереднім Надлацьким сільським головою [PERSON] дізнався від останнього, що при формуванні списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) з земель КСП «Зоря» [PERSON] не потрапив оскільки книга трудового стажу і заробітку колгоспника на той момент була відсутня. З метою оформлення своїх спадкових прав на сертифікат на право на земельну частку (пай) позивач в березні 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Новоархангельського районного нотаріального округу. В свою чергу приватним нотаріусом Р.Г. Степаненко 07.03.2017 року було здійснено запити № 9/01-16 до відділу у Новоархангельському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо надання копії сертифікату на ім'я [PERSON] а також нотаріус просив повідомити чи видавався на зазначеного спадкодавця державний акт на земельну ділянку на підставі сертифікату. Відділом у Новоархангельському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області 13.03.2017 року було повідомлено, що за даними наявними у відділі спадкодавця [PERSON] не включено до списків членів КСП «Зоря» яким видано сертифікати на право на земельну частку (пай). З метою підтвердження наявності членства [PERSON] в КСП «Зоря» позивач 13.06.2017 року звернувся до Трудового архіву Новоархангельської районної ради Кіровоградської області з відповідним запитом на що 14.07.2017 року було видано архівну довідку № 176 відповідно до якої вбачається, що [PERSON] за період з 1974 по 1979 роки та за 1981 рік має трудовий стаж в «Колгоспі «Зоря комунізму». В свою чергу згідно особової справи № 69 [PERSON] з 01.01.1980 року отримує пенсію по другій групі по вічно. При зверненні до відділу Держгеокадастру у Новоархангельському районі через приватного нотаріуса з питання розпаювання земель колишнього КСП «Зоря» відділ Держгеокадастру у Новоархангельському районі повідомив що розпаювання земель колишньої колективної власності Колишнього КСП «Зоря» проводилося у 1995 році на підставі державного акту на право власності на землю КСП «Зоря» Надлацької сільської ради від 01.01.1996 року та складання схеми поділу земель колективної власності на земельні частки/паї Розпорядження голови Новоархангельської районної державної адміністрації №178р від 02.09.1997 року. Від так, оскільки на час винесення Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року покійний [PERSON] був членом КСП оскільки відсутнє рішення про його виключення з членів КСП «Зоря» то відповідно має право на земельну частку (пай) і повинен був бути включений до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю та отримати земельний пай у натурі. В серпні 2017 року, за можливості, позивач в усному порядку звернувся до відповідача з проханням надати земельну частку (пай) [PERSON] на, що йому було повідомлено, що на даний час всі земельні спори вирішуються в судовому порядку. Про порушення гарантованого Конституцією України та іншими законодавчими актами права покійного [PERSON] на отримання сертифікату на земельну частку (пай) Позивач дізнався лише у 2017 році, після спілкування з попереднім Надлацьким сільським головою [PERSON] з приводу неотримання його покійним [PERSON] земельної ділянки і поради як можливо захистити своє право. За таких обставин позивач вимушений просити суд поновити йому строк на звернення до суду з даним позовом. Зокрема 03.04.2018 року позивач звернувся з запитом до відділу у Новоархангельському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області яким просив надати інформацію про середній розмір земельної частки (паю) на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області про те відповіді на зазначений запит не отримано, хоча позивачу відомо, що середній розмір земельної частки (паю) на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області складає 3,000 га. Із цього вбачається, що покійний [PERSON], як члена колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області має право на земельну частку /пай/, із земель колективної власності зазначеного господарства. В даному випадку померлого брата позивача без законних на те підстав було позбавлено права на земельну частку /пай/. Позивач просив суд поновити пропущений строк звернення до суду з даним позовом, визнавши причини пропуску строку поважними; визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) по Надлацькій сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області, як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря»; визнати в порядку спадкування за законом за позивачем [INFO], уродженцем с. Тимофіївка Новоархангельського району Кіровоградської області право на земельну частку (пай), із земель запасу чи резерву колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», або із земель запасу чи резерву Надлацької сільської ради, у разі неможливості виділити із земель сільської ради (не витребувані земельні частки паї). Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив, справу слухати у його відсутність позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача - Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача - Новоархангельської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Виходячи із положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, яка регламентує, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачі позов визнали в повному обсязі, на думку суду наявні всі правові підстави для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч .1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. З матеріалів цивільної справи вбачається, що [INFO] року у [ADDRESS] помер [PERSON] (світлокопія свідоцтва про смерть серія [NUMBER]) /а.с.6/. Зі світлокопії архівної довідки Новоархангельської районної ради Кіровоградської області №176 від 14.07.2017 вбачається, що у документах архівного фонду «Колгосп «Зоря комунізму» Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області» в книгах обліку трудового стажу та заробітку колгоспників за період із 1974 року по 1979 рік, за 1981 є відомості про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих людино-днів [PERSON], посада не вказана /а.с.8/. Згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 08.08.1995 року - право на земельну частку /пай/ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська рада чи райдержадміністрація приймає одне з рішень (розпоряджень) або про коригування проекту землеустрою організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); або про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У листі від 10 грудня 2001 року Державний комітет України по земельних ресурсах зазначає, що виходячи з Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку - пай мають тільки члени недержавного сільськогосподарського підприємства, а надання права на земельну частку - пай здійснюється не за місцем проживання, а відповідно до встановленого членства в підприємстві (за місцем роботи або виходом на пенсію). Із цього вбачається, що покійний брат позивача, як член колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області має право на земельну частку /пай/, із земель колективної власності зазначеного господарства. Визнання позову відповідачами є констатація ними факту порушення суб'єктивних прав померлого [PERSON], в силу його малограмотності та необізнаності, на час виділення земельної частки /паю/, а саме не включення до списку-додатку до державного акту на право колективної власності на землю, що саме по собі обумовило неотримання останнім гарантованої зазначеним вище Указом президента земельної ділянки. В розрізі поняття ст. 1 протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є захист права володіння майном особи та зауваження з приводу неможливості позбавлення особи права власності, не інакше як в інтересах суспільства. В нашому випадку померлого без законних на те підстав було позбавлено права на земельну частку /пай/. Разом з тим суд вважає, за доцільне поновити позивачу процесуальний строк на звернення до суду, так як він пропустив його з поважної причини, оскільки про порушення права на отримання сертифікату він дізнався в 2017 році під час спілкування з колишнім головою Надлацької сільської ради. Разом з тим підлягає задоволенню позовна вимога позивача з приводу визнання за ним права власності на земельну частку /пай/ з наведених нижче мотивів. В розумінні ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто з даної норми матеріального права вбачається, що спадкуванню підлягають будь-які права спадкодавця, а саме переходу прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. У відповідності до ст. ст. 80, 81 ЗК України позивач є громадянином України, проживає на її території та має право набути право власності на спадкову земельну ділянку при прийнятті спадщини. В п. 5 ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Право на отримання у спадок земельної ділянки позивачем є абсолютним. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. Враховуючи, що правовстановлюючий документ сертифікат на право на земельну частку /пай/ буде виданий після смерті спадкодавця, а тому позивач буде знову позбавлений можливості його успадкувати у встановленому законом порядку, оскільки відповідно до порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в МЮ України 22.02.2012 року за № 282/20595, нотаріусом приймаються документи, які були видані за життя спадкодавця, що в подальшому може призвести до повторного звернення позивача суду, та на думку суду може мати наслідком порушення положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо ефективного способу юридичного захисту. З огляду на зазначене суд констатує, що право щодо успадкування, володіння, розпорядження та користування земельною ділянкою, є непорушним, а в разі порушення підлягає відновленню. А тому суд, на підставі викладеного, вважає за доцільне та у відповідності до вищеозначених норм матеріального права, задовольнити в повному обсязі заявлені позовні вимоги. На підставі наведеного, та

Outcome: approved