Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що між ПАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2506/1006/88-019 від 11.10.2006 року, відповідно до якого банк надав боржнику кредитні кошти в сумі 32000,00 доларів США. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено договір відступлення права вимоги у відповідності до умов якого, банк відступив позивачу право вимоги від [PERSON] коштів, право на одержання яких належить банку на підставі кредитного договору. Того ж дня між Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення права вимоги у відповідності до умов якого, останньому було відступлено право вимоги від [PERSON] коштів, право на одержання яких належить банку на підставі кредитного договору Вказує, що станом на 11.10.2016 року, у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 2736135,19 гривень (відповідно до курсу НБУ встановленого на день розрахунку). У звязку із набуттям права вимоги первісного кредитора, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за вказаним кредитним договором. У судове засідання представник позивача не зявився, але подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та прохання розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача та відповідач у судове засідання не зявивяся, хоча були належним чином повідомлені. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно укладеного та в установленому порядку підписаного кредитного договору № 2506/1006/88-019 від 11.10.2006 року ПАТ «Сведбанк» надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 32000,00 доларів США строком до 10.10.2016 року із щомісячною сплатою 14 відсотків річних. Згідно умов додаткової угоди № 1 від 11.04.2008 року, банк зобовязався надати відповідчу кредитні кошти в розмірі 64000,00 доларів США на тих же умовах. В подальшому, за згодою сторін процентні ставки за користування кредитом були змінені, а саме відповідно до додаткової угоди № 4 від 18.05.2010 року, відповідач за користування кредитом в період з 19.05.2010 року по березень 2011 року сплачує 7% річних, з 10.03.2011 року по 09.03.2012 року 10% річних, з 10.03.2012 року по 10.10.2024 року 16, 85 % річних. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено договір відступлення права вимоги у відповідності до умов якого, банк відступив позивачу право вимоги від [PERSON] коштів, право на одержання яких належить банку на підставі кредитного договору. 28.11.2012 року між Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи було укладено договір відступлення права вимоги у відповідності до умов якого, було відступлено позивачу право вимоги від [PERSON] коштів. Як встановлено із розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 11.10.2016 року, становить 2736135,19 гривень (відповідно до курсу НБУ встановленого на день розрахунку), з яких: - заборгованість за тілом кредиту 57370,40 доларів США, що за курсом НБУ станом на момент розрахунку складає 1481715,02 гривень; - заборгованість по відсоткам 48569,79 40 доларів США, що за курсом НБУ станом на момент розрахунку складає 1254420,17 гривень; Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, зобовязання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу. Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, зобовязання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. ч. 2 ст. 1050 ЦК України вказує, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ст. 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином встановлено, що [PERSON], отримавши кредитні кошти, свої зобовязання за кредитним договором не виконав, натомість позивач, отримавши право вимоги до боржника за договором має достатні підстави для звернення до суду із вказаним позовом про стягнення на їх користь наявної заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь, якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, судовий збір в розмірі 41042,03 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved