Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним рішення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода 63» від 04 липня 2013 року. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. У 2010 році співвласники будинку створили об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода 63», і він є членом цього об'єднання. 4 липня 2013 року на загальних зборах ОСББ «Злагода 63» було ухвалено рішення про узаконення [PERSON] самовільно збудованого гаражу, тераси та узаконення [PERSON] самовільно влаштованого сараю та самовільно влаштованого санвузла на площі коридору (протокол від 04.07.2013р. загальних зборів ОСББ «Злагода 63»). Вважає, що рішення загальних зборів ОСББ «Злагода 63» від 04.07.13. є незаконним, оскільки земельна прибудинкова ділянка не є приватизованою і, навіть, не передана у користування ОСББ «Злагода 63». Крім того, дане рішення порушує його права, як співвласника приміщень загального користування. В зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представники відповідача голова ОСББ «Злагода 63» [PERSON], який одночасно діяв і у власних інтересах, та [PERSON] проти позову заперечили, пояснивши, що 07.07.2013 року було прийнято рішення, яке було оформлено протоколом, про узаконення самовільного будівництва [PERSON], а саме сараю та влаштування санвузла на площі коридору, та узаконення самовільного будівництва [PERSON], а саме тераси та гаражу. Зазначене рішення прийняте відповідно до вимог п. 5.5 Статуту, яким передбачено, що для передачі фізичним особам об'єктів, які знаходяться у спільній сумісній власності потрібно лише 3/4 голосів присутніх на зборах членів об'єднання, беручи до уваги, що серед п'яти присутніх, чотири члени об'єднання проголосували за прийняття вищевказаного рішення, вважають його законним. Крім того, влаштування санвузла на площі коридору мало місце ще у 1963 році, а сарай був побудований у 1982 року. В зв'язку з наведеним, просять у позові відмовити. Суд ухвалив справу розглядати без участі відповідача [PERSON], який будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не прибув без поважних на те причин, проте матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок по [ADDRESS] є багатоквартирним будинком, оскільки в ньому знаходиться п'ять квартир. Власником квартири № 5 є позивач [PERSON], квартири № 2 відповідач [PERSON], квартири № 3 відповідач [PERSON], квартири № 7 [PERSON], у квартирі № 4 на даний час ніхто не проживає, зазначена квартира опечатана працівниками ЛКП «Левандівка», що не заперечується учасниками судового процесу /а.с.39/. В 2010 році співвласниками цього багатоквартирного будинку створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода 63», Статут якого зареєстровано 29 листопада 2010 року /а.с.22-31/. Як убачається з пояснення голови ОСББ «Злагода 63» [PERSON] на даний час їх об'єднання ще не оформило ні права власності, ні права користування на земельну ділянку прилеглу до будинку по [ADDRESS]. Відповідно до протоколу № 4 від 04 липня 2013 року засідання співвласників ОСББ «Злагода 63» ( в кількості 5-х чоловік - позивача, відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та [PERSON]) прийнято рішення про узаконення самовільного будівництва [PERSON], а саме сараю та влаштування санвузла на площі коридору, та узаконення самовільного будівництва [PERSON], а саме тераси та гаражу /а.с.12/. Як убачається з технічної документації сарай та гараж були побудовані відповідачами на прилеглій території до будинку по [ADDRESS] /а.с.36/, санвузол, площею 4,0 кв.м., був облаштований на площі загального коридору /а.с.80/, що не заперечується учасниками судового процесу, а також до будинку була прибудована тераса, площею 2,3 кв.м. /а.с.81/. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» цей Закон регулює порядок створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об'єднань, асоціацій; відносини суб'єктів права власності щодо користування та розпорядження нерухомим майном у об'єднанні, асоціації. Статтею 1 цього Закону визначено, що об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - це юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна; прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку; уповноважена особа власника - фізична або юридична особа, яка має оформлене у встановленому порядку доручення власника представляти його інтереси відповідно до доручення та в межах, визначених законом; управитель - юридична особа, яка здійснює управління неподільним та загальним Майном житлового комплексу за дорученням власника (власників) майна і забезпечує його належну експлуатацію. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання (ст.4 вищевказаного Закону). Таким чином, правовий статус земельної ділянки по [ADDRESS] - для обслуговування житлового будинку та відноситься ця ділянка, відповідно до ст.19 ЗК України, до категорії земель житлової та громадської забудови. При приватизації громадянами одно-або багатоквартирного будинку державного житлового фонду порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією згідно з п.5 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Земельним Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватися у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. З аналізу Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ст.42 ЗК України слідує, що в разі приватизації громадянами квартир у багатоквартирному будинку земельна ділянка, яка належить до прибудинкової території, належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і неподільною частиною житлового комплексу (допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку, його технічне обладнання) є майном співвласників, які визначають порядок його використання. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ст.19 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню. Загальне майно перебуває у спільній частковій власності співвласників багатоквартирного будинку. Власники приміщень володіють, користуються і у встановлених цим Законом та цивільним законодавством межах розпоряджаються спільним майном. Таким чином, з урахуванням викладеного, судом встановлено, що рішення про узаконення самочинного будівництва гаражу, сараю та тераси на прибудинковій території, а також санвузлу на площі загального коридору, прийнято чотирма членами ОСББ без погодження цього питання з іншими власниками квартир, які є співвласниками будинку та яким повинна належати на праві спільної сумісної власності прибудинкова територія після приватизації, чим порушені їх права. Крім того, відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів того, що про проведення загальних зборів ОСББ «Злагода 63» належним чином був повідомлений власник квартири № 7 по [ADDRESS] - [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.318 ЦК України усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників (ч.2 ст.369 ЦК). Оскільки порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками, то за таких обставин, з урахуванням вимог ст.42 ЗК України будівництво на прибудинковій території повинно проводитись за згоди всіх співвласників житлового будинку. Беручи до уваги положення ст. 382 ЦК України, суд вважає, що і приєднання місць загального користування (зокрема частини загального коридору) до конкретної квартири, також має проводитись за згоди всіх співвласників житлового будинку Відповідно до ст.14 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» здійснення прав власника не може порушувати права інших власників. Спори щодо здійснення прав власників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку. Крім того, ні Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», ні Статутом ОСББ «Злагода 63» не передбачено, що в повноваження об'єднання входить узаконення самочинно збудованих об'єктів, а відтак відповідач приймаючи оскаржуване рішення, вийшов за межі своїх повноважень. За таких обставин, суд не бере до уваги твердження представників відповідача, що для передачі фізичним особам об'єктів, які знаходяться у спільній сумісній власності потрібно лише 3/4 голосів присутніх на зборах членів об'єднання (п.5.5 Статуту), оскільки таке спростовується вищенаведеним та протирічить чинному законодавству України. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновків, що позовні вимоги є підставні, і тому оскаржуване рішення слід визнати недійсним, оскільки таке не відповідає вимогам чинного законодавства.

Outcome: approved