Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 2687,03 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн., посилаючись на те, що [PERSON] на праві власності відповідно до договору дарування нежитлового приміщення від 09.10.2013 року належить нежитлові приміщення 1-го поверху №1,2,3,5,6 в літ «А-5» загальною площею 46,6 кв.м. за адресою: м.Харків пр.Косіора (пр.Олександрівський), буд.91. Дане нежитлове приміщення знаходиться у складі житлового будинку, що має централізовану систему опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Опалювальні прилади в нежитловому приміщення підключені до єдиної централізованої системи опалення та відносяться до невід'ємної частини внутрішньо будинкових систем житлового будинку за адресою: м.Харків пр.Косіора (пр.Олександрівський), буд.91. За період бездоговірного користування теплової енергії з 01.10.2015 року по 01.02.2017 рік відповідачем безпідставно спожито теплової енергії на суму 2687,03 грн. За кожен розрахунковий період (календарний місяць) відповідачу були направлені рахунки-фактури про сплату за спожиту теплову енергію, які до цього часу не сплачена. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. У випадку неявки відповідача, просив ухвалити заочне рішення. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявсяь належним чином, у судове засідання не зявився. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві власності відповідно до договору дарування нежитлового приміщення від 09.10.2013 року належить нежитлові приміщення 1-го поверху №1,2,3,5,6 в літ «А-5» загальною площею 46,6 кв.м. за адресою: м.Харків пр.Косіора (пр.Олександрівський), буд.91. Дане нежитлове приміщення знаходиться у складі житлового будинку, що має централізовану систему опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Опалювальні прилади в нежитловому приміщення підключені до єдиної централізованої системи опалення та відносяться до невід'ємної частини внутрішньо будинкових систем житлового будинку за адресою: м.Харків пр.Косіора (пр.Олександрівський), буд.91. Вищезазначені факти встановлені рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 березня 2016 року і відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. За період бездоговірного користування теплової енергії з 01.10.2015 року по 01.02.2017 рік відповідачем безпідставно спожито теплової енергії на суму 2687,03 грн. (а.с.24). За кожен розрахунковий період (календарний місяць) відповідачу були направлені рахунки-фактури про сплату за спожиту теплову енергію, які до цього часу не сплачена (а.с.26,27). Постачання теплової енергії відповідачам підтверджується актами: № 170/5379 від 19.10.2016 про підключення споживача до джерела теплової енергії, - № 170/7007 від 03.04.2017 про відключення споживача від джерела теплової енергії (а.с.20,22). Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об'єктах сфери теплопостачання визначаються Законом України «Про теплопостачання», який регулює відносини, пов'язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання. Відповідно до ст.1 зазначеного Закону, постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; суб'єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; теплопостачальна організація - суб'єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Згідно ст.3 Закону, відносини між суб'єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Статтями 19,24,25 Закону передбачено, що споживач або суб'єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Пунктом 4 Правил встановлено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. У разі викупу частини приміщень в окремо розташованому будинку теплопостачальна організація укладає договір з кожним власником (п. 5 Правил). Згідно п. 14 Правил споживач зобов'язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання, а відповідно до приписів п. 23 Правил розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил (ст. 40 Правил). Відповідно до вимог ст.ст.\~525,526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання не допускається. Згідно ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобовязані щомісячно сплачувати за комунальні послуги, у тому числі і за опалення та гарячу воду. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved