Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати право на земельну ділянку: -площею 1,55 га, кадастровий номер 7424484200:08:001:0489, яка розташована на землях Любецької селищної ради, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЧН №010759 від 17.09.2002, виданого на ім`я [PERSON] , та яке після смерті останньої 07.07.2004 успадкував [PERSON] , як такий, що прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, в порядку спадкування після [PERSON] , померлого [INFO] ; -площею 0,98 га, яка розташована на землях Любецької селищної ради, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЧН №010759 від 17.09.2002, виданого на ім`я [PERSON] , та яке після смерті останньої 07.07.2004 успадкував [PERSON] , як такий, що прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, в порядку спадкування після [PERSON] , померлого [INFO] ; -площею 1,39 га, яка розташована на землях Любецької селищної ради, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЧН №010759 від 17.09.2002, виданого на ім`я [PERSON] , та яке після смерті останньої 07.07.2004 успадкував [PERSON] , як такий, що прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, в порядку спадкування після [PERSON] , померлого [INFO] ; -площею 0,07 га, яка розташована на землях Любецької селищної ради, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЧН №010759 від 17.09.2002, виданого на ім`я [PERSON] , та яке після смерті останньої 07.07.2004 успадкував [PERSON] , як такий, що прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, в порядку спадкування після [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] був спадкоємцем після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , та прийняв спадщину після смерті останньої шляхом фактичного проживання за однієї адресою, але не оформив своїх спадкових прав. За життя [PERSON] було передано у власність земельні ділянки, загальною площею 4,62 га (що складається з: 1,55 га, 0,98 га, 1,39 га, 0,07 га), згідно до розпорядження Ріпкинської районної адміністрації №278 від 06.09.2002, що також підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЧН №010759 від 17.09.2002. Для оформлення спадщини після смерті батька на вищезазначені земельні ділянки, позивач звернувся до Ріпкинської районної державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки йому було відмовлено. Причиною відмови стало те, що Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЧН №010759 від 17.09.2002 містить не посвідчені виправлення виконані без застосування комп`ютерної техніки, а саме: в частині цільового призначення та меж і площ земельних ділянок (було додано інформацію про земельні ділянки площею 0,98 га, 0,07 га, 1,39 га), що є порушенням п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності. В позасудовому порядку позивач не може замінити чи виправити зіпсований непосвідченими написами державний акт, оскільки виправлення в державний актах не допускається, а видача дублікатів припинена. Відтак наведені вище обставини перешкоджають [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину, тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. У підготовче засідання позивач не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність та надав клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: Лист від ГУ Держгеокадастру, копію другого примірника Державного акту IV-ЧН №010759, копію сторінки книги реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та довідку від Малинівського старостинського округу. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просив справу розглядати у його відсутність. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність та при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 5, батьками [PERSON] є [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №09, та [PERSON] , який помер [INFO] , що встановлено з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №02. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Стаття 1258 ЦК України вказує, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до положень ст. ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У положеннях статті 1269ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] та оформив частину свої спадкових прав. Відповідно до Розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 06.09.2002 №278 та списку громадян, яким передано безоплатно у власність земельну ділянки із земель колективної власності с/г підприємств для ведення товарного с/г виробництва згідно державного акта на право власності на землю, матері позивача - [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки загальною площею 4,62 га. На підставі вищевказаного Розпорядження [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЧН №010759 від 17.09.2002, площею 1,5500 га, яка розташована на території Малинівської сільської ради, про що в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зроблений запис №2681. Проте судом встановлено, що у вищезазначеному Державному акті на право приватної власності на землю містяться непосвідчені виправлення, а саме було додано земельні ділянки площею 0,98 га, 0,07 га та 1,39 га. Відповідно до п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999, усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп`ютерної техніки. Водночас у п. 3.9. вищевказаної Інструкції передбачено, що у разі будь-яких змін в розташуванні меж земельної ділянки або умов її передачі чи надання, які відбулися після видачі державного акта, ці зміни вносяться одночасно до обох примірників державного акта. Нові межі відображаються на плані земельної ділянки суцільною лінією чорною тушшю, а старі межі перекреслюються червоною тушшю. Кожен запис про зміни посвідчується підписом начальника районного відділу, міського управління (відділу) земельних ресурсів Держкомзему України. На підтвердження своїх вимог [PERSON] надав лист від ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області №97-25-0.211-796/178-21 від 25.05.2021, до якого додані другий примірник Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЧН №010759 від 17.09.2002, копії сторінки Книги записів державних актів на право приватної власності на землю 17.09.2002 та сторінки книги реєстрації державних актів на право приватної власності на землю й довідку видану Малинівським старостинським округом Любецької селищної ради №8 від 20.01.2020. З копії сторінки Книги записів державних актів на право приватної власності на землю, вбачається, що Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЧН №010759 від 17.09.2002 виданий [PERSON] та зареєстрований за №2681. Наданий позивачем другий примірник вищевказаного державного акту, який зберігається у ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, підтверджує той факт, що всі виправлення, які наявні в першому примірнику містяться і в другому також, що відповідає вимогам п. 3.9. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі. Також з книги реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, підтверджується, що на підставі Розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 06.09.2002 №278, надавалися земельні ділянки загальною площею 3,99 га (1,55 га, 0,07 га та 2,37 га). Отже, суд дійшов висновку, що, на підставі Розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 06.09.2002 №278, [PERSON] за життя належали земельні ділянки загальною площею 3,99 га. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. Згідно з ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, та беручи до уваги визнання позову відповідачем, як таке, що не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved