Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 64.11/13-М545 від 14 травня 2013 року в розмірі 116\~623 грн. 75 коп. та 1\~749 грн. 36 коп. сплаченого судового збору. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, 14.05.2013 року між позивачем та ПП «Галлактон» було укладено кредитний договір № 64.11/13-М545, відповідно до умов якого позивач надав ПП «Галлактон» кредит в розмірі 250 000 грн., з терміном користування кредитом до 13.05.2017 року, із сплатою 33 % річних. 14.05.2013 року в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №64.11/13-М545 від 14 травня 2013 року, було укладено договір поруки № 64.11/13-ДП01 з відповідачем, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором в повному обсязі. Однак, відповідач взяті на себе зобовязання за договором поруки не виконав, незважаючи на порушення позивальником умов договору кредиту отримані позичальником кредитні кошти та проценти за користування ними не повернув. В звязку із чим просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що позивачем та ПП «Галлактон» було укладено кредитний договір № 64.11/13-М545, відповідно до умов якого позивач надав ПП «Галлактон» кредит в розмірі 250 000 грн., з терміном користування кредитом до 13.05.2017 року, із сплатою 33 % річних. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальником по кредитному договору, 14.05.2013 між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки відповідно № 64.11/13-ДП01, згідно якого відповідач відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник ПП «Галлактон», в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків.Як вбачається з п. 7.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його користування та інших платежів згідно з умовами цього договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, як діє на момент прострочення від суми прострочених зобовязань. Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним згідно із ст.526 Цивільного кодексу України є виконання, що відповідає умовам договору, вимогам закону та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На вимогу кредитора він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції на весь час прострочення. Судом встановлено, що позичальник ПП «Галлактон»умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором. Відповідно до ч.2\~ст.625 Цивільного кодексу України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційні втрати повязані з інфляційними процесами в державі і за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 30.05.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 116\~623 грн. 75 коп., з яких: 88 470 грн. 33 коп. просторочена заборгованість по кредиту станом на 30.05.2016 р.; 3614 грн. 06 коп. строкова заборгованість по сплаті процентів з 14.04.2016 р. по 30.05.2016 р.; 16\~314 грн. 53 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів за період 16.07.2013 р. по 30.05.2016 р.; 1\~043 грн. 89 коп. 3 % річних за прострочення повернення кредиту за період з 16.07.2013 р. по 30.05.2016р.; 109 грн. 79 коп. 3 % річних за прострочення сплати процентів за період з 16.07.2013 р. по 30.05.2016р.; 6026 грн. 13 коп. інфляційні витрати за несвоєчасну сплату кредиту, що нараховані з 15.05.2014 р. по 18.04.2016 р.; 1045 грн. 02 коп. інфляційні витрати за несвоєчасну сплату відсотків, що нараховані за період з 15.05.2014 року по 14.01.2016 року. 18.01.2016 року банком, у звязку із невиконанням позичальником умов кредитного договору, було надіслано відповідачу лист-вимогу про повне виконання зобовязань за кредитним договором, однак, відповідачем жодних дій по виконанню вимог банку не вчинено. Враховуючи вищенаведене, те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не повернув отриманий кредит, не виконавши взятих за договором поруки зобовязань, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором №64.11/13-М545 від 14 травня 2013 року в сумі 115 470 грн. 07 коп., яка складається з 88 470 грн. 33 коп. простороченої заборгованості по кредиту станом на 30.05.2016 р.; 3614 грн. 06 коп. строкової заборгованості по сплаті процентів з 14.04.2016 р. по 30.05.2016 р.; 16\~314 грн. 53 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів за період 16.07.2013 р. по 30.05.2016 р.; 6026 грн. 13 коп. інфляційних витрат за несвоєчасну сплату кредиту, що нараховані з 15.05.2014 р. по 18.04.2016 р.; 1045 грн. 02 коп. інфляційних витрат за несвоєчасну сплату відсотків, що нараховані за період з 15.05.2014 р. по 14.01.2016 р. підлягає стягненню в користь позивача з відповідача. Разом із тим, вимога про стягнення 3% річних на підставі ст.625 Цивільного кодексу України не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, кредитним договором № 64.11/13-М545 від 14 травня 2013 року визначений інший розмір процентів (33% річних), які були нараховані позивачем та вимога про стягнення яких судом задоволена, відтак, позовна вимога про стягнення ще 3 % річних за прострочення повернення кредиту за період з 16.07.2013 р. по 30.05.2016р. та 3 % річних за прострочення сплати процентів за період з 16.07.2013 р. по 30.05.2016р. до задоволення не підлягає. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в обсязі пропорційно до задоволених вимог, а саме 1731 грн. 87 коп. На підставі ст.ст.526, 527, 530, 599, 610, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved