Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 01.03.2013р. між ним та [PERSON] було укладено договір безвідсоткової позики №01032013 на суму 200 000 грн., яку він частково повернув. В зв'язку з тим, що відповідача було звільнено з посади директора ПП «Рекламно-виробниче агентство «Галас» 11.10.2013р. на підставі поданої ним заяви та рішення засновника, в наказі на звільнення № К-43 від 11.10.2013р., з яким відповідач був ознайомлений під розпис, п.2 визначено зобов'язання відповідача повернути в касу підприємства отриману позику в розмірі 173236,25 грн. (сто сімдесят три тисячі двісті тридцять шість гривень 25 копійок). При отриманні заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку при звільнені в розмірі 3083,16 грн. відповідач вніс її в касу підприємства в погашення заборгованості за договором позики, таким чином зменшивши розмір заборгованості за договором позики до 170 153,09 грн. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою повернути заборгованість, однак, відповідач позику не повернув, в зв'язку з чим станом на 11.03.2014р. заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 174 538,08 грн. Позивач просить стягнути на свою користь вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання неодноразово не з'являвся, про час і місце слухання справи судом повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] працював у позивача директором та 01.03.2013р. між сторонами було укладено Договір безвідсоткової позики № 01032013, згідно якого позивач надав відповідачу безвідсоткову позику в розмірі 200 000,00 грн., факт отримання позики відповідачем стверджується копією видаткового касового ордеру від 01.03.2013 року. 11.10.2013р. відповідач звільнився з роботи на підставі поданої ним заяви та рішення засновника, та в наказі на звільнення № К-43 від 11.10.2013р., з яким відповідач був ознайомлений під розпис, п.2 було визначено зобов'язання відповідача повернути в касу підприємства отриману позику в розмірі 173 236,25 грн. (сто сімдесят три тисячі двісті тридцять шість гривень 25 копійок). При отриманні заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку при звільнені в розмірі 3083,16 грн. відповідач вніс її в касу підприємства в погашення заборгованості за договором позики, таким чином зменшивши розмір заборгованості за договором позики до 170 153,09 грн., однак, станом на 11.03.2014 року відповідач повністю позику не повернув, в зв'язку з чим заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 174 538,08 грн. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В п. 3.1. договору визначено, що граничний строк повернення позики в повному обсязі до 29.02.2016р., а п. 3.6. договору також визначено зобов'язання відповідача повністю погасити залишок суми позики при звільненні. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що відповідач не виконав покладене на нього грошове зобов'язання щодо повернення суми позики, останній несе відповідальність за невиконання грошового зобов'язання у вигляді обов'язку на вимогу позивача сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує також з відповідача на користь позивача 1745,38 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved