Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Державного підприємства Український інститут інтелектуальної власності, про визнання свідоцтва про право власності на знак в частині визначення власників свідоцтва, мотивуючи позов по тим підставам, що Рішенням Загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю Стоматологічна клініка «Київ Дент», оформленим Протоколом № 1 Засідання Загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю Стоматологічна клініка «Київ Дент» від 07.09.2010 призначено директором Товариства - [PERSON] та доручено йому здійснити передбачену чинним законодавством України процедуру щодо державної реєстрації. Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області 13.09.2010 здійснено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІЮ «КИЇВ ДЕНТ» (далі - Товариство) за номером 1 357 102 0000 002582. Учасниками (Засновниками) Товариства у відповідності до пункту 6.3.1 та 6.3.2 розділу (Статуту ТОВ СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ» (надалі - Статут Товариства, затвердженого Загальними зборами учасників (Протокол №1 від 07.09.2010) є [PERSON] та [PERSON] . 18.11.2020 з метою реєстрації знаку для товарів і послуг та отримання свідоцтва від імені Товариства - директор [PERSON] подав заявку до Державного підприємств Український інститут інтелектуальної власності. 26.09.2011 Державною службою інтелектуальної власності України зареєстровано знак СТОМАТОЛОГІЧНОЇ КЛІНІКИ КИЇВ ДЕНТ (Індекс міжнародної класифікації кл.44 Зуболікування; лікарні; лікарні приватні; лікарська (медична) допомога; поліклініки) та видані свідоцтво № [NUMBER] . 09.07.2014 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ» зареєстрований в реєстрі за №2122. У відповідності до умов зазначеного договору (пункт 1.1), [PERSON] продав та передав належну йому частку у статутному капіталі ТОВ СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ» [PERSON] 09.07.2014 рішенням Загальних зборів учасників ТОВ СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ» (протокол №8 від 09.07.2014 питання №4, №5) звільнено [PERSON] з посади Директора ТОВ СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ» за власним бажанням з 09.07.2014 та призначено директором - [PERSON] з 10.07.2014. Всю документацію Товариства, в тому числі і свідоцтво про реєстрацію знаку для товарів послуг № [NUMBER] від 26.09.2011 [PERSON] забрав з собою, тому новий директор Товариства не знав про належність торгової марки саме фізичним особам, а не юридичній особі ТОВ СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ». У зв`язку з відсутністю у Товариства документації, щодо правового захисту торгової марки СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ», директором Федоренко Тетяною Олексіївною уповноважено [PERSON] на подання до Державного підприємства Український інститут інтелектуальної власності заяви про реєстрацію знака для товарів і послуг в Україні. 29.05.2015 на адресу Товариства надійшло повідомлення №30298/3 від 29.09.2015 щодо відмови у реєстрації знака у зв`язку з тим, що для послуг 44 класу, а саме: «зуболікування; лікарняні, лікарні приватні; лікарська (медична) допомога; поліклініки» є схожим настільки, що його можна сплутати з комбінованим знаком «СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ», раніше зареєстрованим в Україні на ім`я [PERSON] та [PERSON] (заявка № m201018015 від 18.11.2010, свідоцтво [NUMBER] від 26.09.2011), щодо зазначених послуг. Вважають, що право власності на торгову марку «СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ» повинно належати юридичній особі ТОВ «СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ», а не фізичним особам [PERSON] та [PERSON] , виходячи з наступного. Так, з метою реєстрації знаку для товарів і послуг та отримання свідоцтва директор [PERSON] , діючи в інтересах Товариства в робочий час, подав заявку до Державного підприємства Український інститут інтелектуальної власності. Враховуючи зазначене вважають, що директор Товариства [PERSON] , подаючи заявку до Державного підприємства Український інститут інтелектуальної власності про реєстрацію знаку для товарів і послуг, діяв від імені Товариства з обмеженою відповідальністю СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ», тому право власності на зареєстрований знак належить саме юридичній особі, а не фізичним особам, як зазначено у свідоцтві № [NUMBER] . Просить визнати недійсним свідоцтво № [NUMBER] про право власності на знак СТОМАТОЛОГІЧНОЇ КЛІНІКИ «КИЇВ ДЕНТ» (Індекс міжнародної класифікації кл.44: Зуболікування; лікарні; лікарні приватні; лікарська (медична) допомога; поліклініки) на підставі п. в ст.19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ» право власності на знак СТОМАТОЛОГІЧНОЇ КЛІНІКИ «КИЇВ ДЕНТ» (Індекс міжнародної класифікації кл.44: Зуболікування; лікарні; лікарні приватні; лікарська (медична) допомога; поліклініки), встановивши, що єдиним власником свідоцтва є Товариство з обмеженою відповідальністю СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ».Зобов`язати Державне підприємство Український інститут інтелектуальної власності видати нове свідоцтво про право власності на знак СТОМАТОЛОГІЧНОЇ КЛІНІКИ «КИЇВ ДЕНТ» (Індекс міжнародної класифікації кл.44: Зуболікування; лікарні; лікарні приватні; лікарська (медична) допомога; поліклініки) єдиному власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ».Стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 1378 гривень. В судовому засіданні представник позивача просив уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Крім того, [PERSON] подавав до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого просив позов задовольнити. Від представника Державного підприємства Українського інституту інтелектуальної власності надходили заперечення проти позовної заяви, згідно яких просять в задоволені позову. Від представника [PERSON] надходив відзив на позовну заяву, згідно якого просив в задоволені позову відмовити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, Рішенням Загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю Стоматологічна клініка «Київ Дент», оформленим Протоколом № 1 Засідання Загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю Стоматологічна клініка «Київ Дент» від 07.09.2010 призначено директором Товариства - [PERSON] та доручено йому здійснити передбачену чинним законодавством України процедуру щодо державної реєстрації. Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області 13.09.2010 здійснено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІЮ «КИЇВ ДЕНТ» за номером 1 357 102 0000 002582. Учасниками (Засновниками) Товариства у відповідності до пункту 6.3.1 та 6.3.2 розділу (Статуту ТОВ СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ» є [PERSON] та [PERSON] . 18.11.2020 з метою реєстрації знаку для товарів і послуг та отримання свідоцтва від імені Товариства - директор [PERSON] подав заявку до Державного підприємств Український інститут інтелектуальної власності. 26.09.2011 Державною службою інтелектуальної власності України зареєстровано знак СТОМАТОЛОГІЧНОЇ КЛІНІКИ КИЇВ ДЕНТ (Індекс міжнародної класифікації кл.44 Зуболікування; лікарні; лікарні приватні; лікарська (медична) допомога; поліклініки) та видані свідоцтво № [NUMBER] . 09.07.2014 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ» зареєстрований в реєстрі за №2122. У відповідності до умов зазначеного договору (пункт 1.1), [PERSON] продав та передав належну йому частку у статутному капіталі ТОВ СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ» [PERSON] 09.07.2014 рішенням Загальних зборів учасників ТОВ СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ» (протокол №8 від 09.07.2014 питання №4, №5) звільнено [PERSON] з посади Директора ТОВ СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ» за власним бажанням з 09.07.2014 та призначено директором - [PERSON] з 10.07.2014. [PERSON] було уповноважено [PERSON] на подання до Державного підприємства Український інститут інтелектуальної власності заяви про реєстрацію знака для товарів і послуг в Україні. 29.05.2015 на адресу Товариства надійшло повідомлення №30298/3 від 29.09.2015 щодо відмови у реєстрації знака у зв`язку з тим, що для послуг 44 класу, а саме: «зуболікування; лікарняні, лікарні приватні; лікарська (медична) допомога; поліклініки» є схожим настільки, що його можна сплутати з комбінованим знаком «СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ», раніше зареєстрованим в Україні на ім`я [PERSON] та [PERSON] (заявка № m201018015 від 18.11.2010, свідоцтво [NUMBER] від 26.09.2011), щодо зазначених послуг. У відповідності до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 Статуту Товариства - Повне найменування Товариства зазначено, як Товариство з обмеженою відповідальністю «СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ». Враховуючи зазначене, ТОВ СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ» використовувало в своїй комерційній діяльності словесне позначення СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ» з моменту державної реєстрації (з 13.09.2010), реєстрація знаку для товарів і послуг державним підприємством Український інститут інтелектуальної власності відбулася 26.09.2011 на підставі заяви директора товариства [PERSON] . Відповідно до пункту 9.6 розділу 9 Статуту Товариства виконавчим органом, що здійснює управління поточною діяльністю Товариства, є Директор. Згідно пункту 9.6.3 розділу 9 Статуту Товариства Директор має право без доручені здійснювати дії від імені Товариства. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 статті 16 ЦКУ визначені способи захисту цивільних прав та інтересів зокрема ті як: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало порушення та інші. Згідно зі статтею 159 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання - юридичниа особа може мати комерційне найменування. Правовій охороні підлягає як повне, так і скорочене комерційне найменування суб`єкта господарювання, якщо воно фактично використовується ним в господарському обігу. За змістом частини другої статті 489 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності на комерційне найменування є чинним з моменту першого використання цього найменування та охороняється без обов`язкового подання заявки на нього чи його реєстрації і незалежно від того, є чи не є комерційне найменування частиною торговельної марки. Водночас відповідно до приписів пункту 1 статті 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом. Згідно з пунктом 3 статті 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати з фірмовими найменуваннями, що відомі в Україні і належать іншим особам, які одержали право на них до дати подання до Установи заявки щодо таких же або споріднених з ними товарів і послуг. Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що товарний знак, який є тотожнім або схожим до ступеня змішування з фірмовим найменуванням іншої юридичної особи, є неохороноспроможним. З огляду на припис статті 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» у разі невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони, свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково. Відповідно до частини 6 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», статті 500 Цивільного кодексу України та статті 4 Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20 березня 1883 року в Україні визнається право попереднього користувача на торговельну марку. Згідно з частиною 6 статті 16 Закону виключне право власника свідоцтва забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстрований знак не поширюється на здійснення будь\--якого права, що виникло до дати подання заявки або, якщо було заявлено пріоритет, до дати пріоритету заявки. Відповідно до частини 1 статті 500 Цивільного кодексу України будь-яка особа, яка в інтересах своєї діяльності добросовісно використала торговельну марку в Україні або здійснила значну і серйозну підготовку для такого використання, має право на безоплатне продовження такого використання або використання, яке передбачалося зазначеною підготовкою (право попереднього користувача). Відповідно до пункту В статті 4 Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20 березня 1883 року, яка набула чинності для України з 25.12.1991, згідно з якою права, набуті третіми особами до дня першої заявки, що є підставою для права пріоритету, зберігаються відповідно до внутрішнього законодавства кожної країни Союзу. Згідно статті 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи може бути обмежена зле за рішенням суду. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. У відповідності до частини 1 статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Відповідно до пункту 9.6 розділу 9 Статуту ТОВ СТОМАТОЛОГІЧНА КЛІНІКА «КИЇВ ДЕНТ» виконавчим органом, що здійснює управління поточною діяльністю Товариства, є Директор. Згідно пункту 9.6.3 розділу 9 Статуту Товариства Директор має право без доручення здійснювати дії від імені Товариства. З метою реєстрації знаку для товарів і послуг та отримання свідоцтва директор Репа Всеволод Андрійович, діючи в інтересах Товариства подав заявку до Державного підприємства Український інститут інтелектуальної власності. У відповідності до частини 2,3,4 статті 92 Цивільного кодексу України, у випадки встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані іншій юридичній особі. Згідно статті 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові право, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно глави 3 цього Кодексу. Відповідно до статті 21 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» захист прав на знак здійснюється у судовому та іншому встановленому законом порядку. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у зв`язку із застосуванням цього Закону. Відповідно до ст.19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі: а) невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони; б) наявності у свідоцтві елементів зображення знака та переліку товарів і послуг, яких не було у поданій заявці; в) видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 5,6,16,19,21 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», ст.ст. 16,91,92,94,489,500 ЦК України,

Outcome: approved