Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення з останніх вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення в розмірі 18\~129,49 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у Личаківському відділі електропостачання Львівського міського відділення електропостачання ПрАТ «Львівобленерго» за адресою м. Львів, вул. Россі, 6/3, де проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстрований побутовий абонент та відкрито особовий рахунок № 714а/15. 15.11.2013р. за цією адресою зафіксовано порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме споживання електричної енергії безобліково шляхом пошкодження приладу обліку, здійснення споживачем дій, що призвели до зміни показів приладу обліку, вплив на роботу приладу обліку магнітним полем. Рішенням комісії ВРПС ЛМЕМ, у відповідності до [PERSON] визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення визначено розмір не облікованої електричної енергії, який згідно розрахунку становить 18\~129,49 грн. В добровільному порядку [PERSON], [PERSON] та [PERSON] таких коштів не сплатили, а після їхньої смерті спадкоємці відповідачів. Тому, дану суму просить стягнути в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, скерував до суду заяву, в якій справу просить слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, належним чином засвідчені копії матеріалів спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] і до якої долучено копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (далі спадкова справа № 27/2015), [PERSON] (далі спадкова справа № 18/2016), оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Як вбачається з відповіді органу реєстрації місця проживання чи місця перебування фізичної особи (а.с.17, 18, 19), [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані в квартирі № 3 на вул. Россі, 6 у м. Львові. Правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці та відносини, повязані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі визначаються та регулюються Законом України «Про електроенергетику». Відповідно до ст. 27 цього Закону, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою, в тому числі встановлену законодавством України цивільну відповідальність. Одним із видів правопорушення в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999р., у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Згідно абзаців 3, 7 п. 53 Правил, акт про порушення цих правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. Відповідно до акту про порушення № 04328 від 28.02.2014р., складеного трьома працівниками підприємства позивача за участю споживача [PERSON], під час перевірки квартири № 3 на вул. Россі, 6 у м. Львові, виявлено порушення ПКЕЕН шляхом пошкодження приладу обліку, здійснення споживачем дій, що призвели до зміни показів приладу обліку, вплив на роботу приладу обліку магнітним полем (а.с.2). 15.11.2013р. представником електропостачальника [PERSON] видано направлення на проведення експертизи приладу обліку, встановленого за адресою м. Львів, вул. Россчі, 6/3 (а.с.3). Згідно висновку Львівського НДІ судових експертиз від 01.07.2015р. (а.с.7-10), наданий на дослідження засіб обліку електроенергії має на зовнішніх елементах пломбування сліди характерні для стороннього втручання. На внутрішніх елементах, недоступних для безпосереднього зовнішнього механічного втручання, має пошкодження у вигляді розламу елементів кріплення лічильного механізму, які виникли внаслідок дії на лічильний механізм зусиль, що змінювали його просторове розташування всередині корпусу. Такі зусилля були викликані дією (впливом) магнітного поля, джерелом якого міг бути прикладений ззовні до корпусу лічильника магніт (електромагніт), що могло спричинити зміни в роботі лічильного механізму та його руйнування. Протоколом комісії від 06.12.2013р. (а.с.5) прийнято рішення про те, що споживачем допущено порушення ПКЕЕН та відповідно до [PERSON] визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, що затверджена Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006р., визначено розмір збитків в сумі 18\~129,49 грн., які обраховані за період з 15.11.2010р. по 31.10.2013р. (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Доказів проведення оплати завданих збитків суду не представлено. Таким чином, оскільки допущене порушення тягне за собою цивільно-правову відповідальність, розмір обрахованих відповідно до законодавства збитків підлягає стягненню солідарно в примусовому порядку. Відповідно до копій актових записів про смерть (а.с.57, 58, 60), [PERSON] помер 20.09.2015р., [PERSON] 04.08.2011р., [PERSON] 26.04.2016р. За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ст. 1218 ЦК України. Оскільки на момент смерті обовязок позичальника перед кредитором не припинився, такий обовязок переходить до спадкоємців. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, відповідачі зобовязані відшкодувати вартість не облікованої електричної енергії не солідарно, а пропорційно до їхніх часток у спадщині, незважаючи на те, що шкода була заподіяна спільними діями кількох осіб. Зокрема, відносно спадкоємців після смерті [PERSON], який помер 04.08.2011р. Оскільки такий спадкодавець помер в період нарахування боргу, його розмір, який підлягає стягненню із спадкоємців пропорційно до успадкованої частки належить обчислювати станом на дату смерті. Згідно розрахунку позивача (а.с.6), розмір заборгованості станом на 01.08.2011р. становив 3292,82 грн. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] і яка долучена до матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], останній за життя склав заповіт від 05.02.2002р. (а.с.37 спадкової справи № 27/2015), згідно з яким все своє майно заповів своєму сину [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.50зв. спадкової справи № 27/2015) [PERSON] помер 07.02.2002р., тобто до відкриття спадщини за згаданим вище заповітом. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Оскільки спадкоємець за заповітом помер до відкриття спадщини, спадкування за таким заповітом не відбувається. Натомість, згідно вимог ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Оскільки спадкоємець за заповітом [PERSON] в тому числі є спадкоємцем першої черги законом відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, належна йому за законом частка у спадщині після смерті [PERSON] переходить за правом представлення. Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.50 спадкової справи № 27/2015), відповідач [PERSON] є донькою [PERSON] Рішенням Личаківського районного суду м. Львова, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11.07.2013р. (а.с.57-58, 59 спадкової справи № 27/2015), [PERSON] визначено додатковий строк один місяць з часу вступу рішення в законну силу для подачі нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] З такою заявою [PERSON] звернулась 08.08.2013р. (а.с.60 спадкової справи № 27/2015) внаслідок чого вважається такою, що прийняла спадщину. Оскільки вище уже зазначалось, що спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом, іншими його спадкоємця першої черги є [PERSON], який був його сином, а також [PERSON], яка була його дружиною. Перший протягом встановленого законом шестимісячного строку звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.34 спадкової справи № 27/2015), а друга, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем за адресою м. Львів, вул. Карла Россі, 6/3 та була зареєстрованою за цією адресою з 25.11.1977р., що стверджується копією довідки з місця проживання про склад сімї і прописки (а.с.65 спадкової справи № 27/2015) і про що [PERSON] подала нотаріусу відповідну заяву від 11.06.2014р., якою одночасно, як співвласник квартири надала згоду на визначення за померлим 1/3 частки в квартирі (а.с.62 спадкової справи № 27/2015). Таким чином, спадкоємцями після смерті [PERSON] є троє осіб [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно матеріалів спадкової справи № 27/2015 (а.с.91 спадкової справи № 27/2015), [PERSON] на праві спільної сумісної власності разом з [PERSON] та [PERSON] належала квартира № 3 на вул. Карла Россі, 6 у м. Львові. Заявою від 11.06.2014р., співвласник [PERSON] одночасно надала згоду на визначення за померлим 1/3 частки в квартирі (а.с.62 спадкової справи № 27/2015). Відповідно, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] претендували на 1/9 частки цієї квартири. Оскільки живою на час розгляду справи є лише [PERSON], розмір її відповідальності становить 1/9 частки від суми боргу в розмірі 3292,82 грн., який існував на дату смерті [PERSON], а оскільки інші спадкоємці станом на дату звернення до суду померли, розмір їхньої частки відповідальності після смерті [PERSON] належить включити до частки відповідальності, яку повинні нести спадкоємці [PERSON] та [PERSON] Відомостей про інше майно, яке входить до складу спадщини після смерті [PERSON] матеріали спадкової справи не містять. Відносно спадкоємців [PERSON], який помер 20.09.2015р. Строк виникнення заборгованості виник ще за життя цього спадкодавця. Тому, спадкоємці відповідальність повинні нести в повному обсязі відповідно до розміру своїх часток у спадщині. Згідно довідки зі спадкового реєстру (а.с.12-13 спадкової справи № 27/2015), [PERSON], 19.09.1958р.н. (а.с.38 спадкової справи № 27/2015) не посвідчував заповітів, внаслідок чого спадкування після його смерті відбувається за законом. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 27/2015р., спадкоємцями першої черги за законом є відповідачі [PERSON] та [PERSON] син та дочка відповідно, які у встановлений законом шестимісячний строк подали заяви про прийняття спадщини (а.с.1, 18 спадкової справи № 27/2015), а також [PERSON] мама спадкодавця [PERSON] яка разом з останнім проживала за адресою [INFO], докази про що наведені вище, і яка відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно матеріалів спадкової справи № 27/2015, [PERSON] був одним із співвласників квартири № 3 на вул. К. Россі, 6 у м. Львові. Після смерті попереднього співвласника [PERSON] за останнім було визначено частку в квартирі в розмірі 1/3. Договору про зміну розміру часток між іншими співвласниками, який укладається ч. 2 ст. 372 ЦК України, а також відповідного рішення суду матеріали справи не містять, внаслідок чого, виходячи з презумпції рівності часток у спільній сумісній власності, до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшли 1/3 його частки, які належали йому відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 12.06.1996р. (а.с.91 спадкової справи № 27/2015), а також успадкована 1/9 частки цієї квартири після смерті попереднього співвласника [PERSON] Відомостей про інше майно, яке входить до складу спадщини після смерті [PERSON] матеріали спадкової справи не містять. Разом, склад спадщини становить 4/9 частки квартири (1/3 + 1/9 = 4/9), а оскільки спадкоємців після смерті [PERSON] є троє відповідачі [PERSON] та [PERSON] та мама спадкодавця [PERSON], кожен із них претендує (претендував) на 4/27 частки від цієї квартири (4/9 : 3 = 4/27). Саме на таку частку вказані відповідачі отримали свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.92, 96 спадкової справи № 27/2015), і тому, саме таким буде обсяг їхньої відповідальності при стягненні боргу, який виник за життя спадкодавця. Оскільки інший спадкоємець [PERSON] померла на час предявлення позову, обсяг її частки відповідальності після смерті [PERSON] належить включити до частки відповідальності, яку повинні нести вже її спадкоємці. Відносно спадкоємців [PERSON], яка померла 26.04.2016р. Строк виникнення заборгованості виник ще за життя цього спадкодавця. Тому, спадкоємці відповідальність повинні нести в повному обсязі відповідно до розміру своїх часток у спадщині. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 18/2016, заведеної після смерті [PERSON], остання за життя склала три заповіти. Перший від 05.02.2002р. відносно частки квартири на імя [PERSON] (а.с.43 спадкової справи № 18/2016). Другий від 11.06.2014. відносно всього свого майна на імя [PERSON] (а.с.42 спадкової справи № 18/2016). Третій від 10.11.2015р. відносно частки квартири, зокрема: 1/4 частки від частки заповіла [PERSON], яка зареєстрована за адресою [INFO], а 3/4 частки заповіла ПОРІВНУ [PERSON], яка зареєстрована [INFO] та [PERSON], який зареєстрований за адресою [INFO] (а.с.40 спадкової справи № 18/2016). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ч. ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці за останнім заповітом у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.24, 28, 38 спадкової справи № 18/2016), внаслідок чого відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України вважаються такими, що прийняли її. Оскільки в ситуації після смерті [PERSON] спадкування відбувалось за заповітом, відповідальність за необліковану спожиту електроенергію несуть виключно спадкоємці за останнім заповітом відповідно до розміру успадкованих часток в квартирі. В такому випадку обсяг відповідальності відповідачів [PERSON] та [PERSON], незважаючи на подачу ними заяви про прийняття спадщини (а.с.1, 10 спадкової справи № 18/2016) не збільшується, оскільки такі відповідачі не є спадкоємцями після смерті [PERSON] Склад спадкової маси після смерті [PERSON] становить 1/3 частки в квартирі згідно свідоцтва про право власності + 1/9 частки після смерті [PERSON] + 4/27 частки після смерті [PERSON], а разом 16/27 частки квартири. З них: 1/4 тобто 4/27 (16/27 : 4 = 4/27) переходить за заповітом [PERSON]; 3/4 від загальної частки, тобто 4/9 переходять за заповітом відповідачу [PERSON] та [PERSON], а кожному з них по 2/9 частки квартири. Відомостей про наявність у спадкодавця іншого майна окрім квартири матеріали спадкової справи № 18/2016 не містять, і тому, на відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить покласти відповідальність в розмірі 4/27, 2/9, 2/9 часток відповідно. В кінцевому, обсяг відповідальності кожного із відповідачів становить від суми боргу: [PERSON] 1/9 частки; [PERSON] 4/27 частки; [PERSON] 4/27 частки; [PERSON] 4/27 частки; [PERSON] 2/9 частки; [PERSON] 2/9 частки. При цьому, оскільки один із співвласників [PERSON] помер в період нарахування боргу 04.08.2011р., а один з відповідачів [PERSON] є лише його спадкоємцем, суму такого боргу в розмірі 3292,82 грн. належить стягнути окремо пропорційно до часток спадщини кожного відповідача. Іншу частину боргу в сумі 14\~836,67 грн. також належить стягнути пропорційно до часток спадщини кожного відповідача за виключенням відповідача [PERSON], оскільки після смерті [PERSON] порушення правил споживання електроенергії були допущенні лише співвласниками [PERSON] та [PERSON], а відповідач [PERSON], як зазначено вище не є їхніми спадкоємцями. Таким чином, борг в розмірі 3292,82 грн. підлягає стягненню окремо з кожного відповідача: [PERSON] в розмірі 365,87 грн.; [PERSON] 487,82 грн.; [PERSON] 487,82 грн.; [PERSON] 487,82 грн.; [PERSON] 731,74 грн.; [PERSON] 731,74 грн. Внаслідок відсутності у відповідача [PERSON] обовязку сплати боргу, який виник після смерті [PERSON] формула розрахунку буде іншою. Зокрема, відповідачі [PERSON], [PERSON] [PERSON] володіють 12/27 частинами квартири (4/27 + 4/27 + 4/27 = 12/27), а [PERSON], [PERSON] після приведення до спільного знаменника також 12/27 частинами квартири (6/27 + 6/27 = 12/27). Загалом, всі вони володіють 24/27 частин будинку. Борг в розмірі 14\~836,67 грн. в такому випадку належить розділити на 24, що становитиме пропорцію боргу до 1 частки в квартирі, після чого його належить помножити на ту частку, яка припадає на кожного відповідача. Для відповідачів [PERSON], [PERSON] [PERSON] на 4, для відповідачів [PERSON], [PERSON] на 6. Відтак, в примусовому порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить стягнути борг за період з 01.08.2011р. по 31.10.2013р. в розмірі, пропорційному їхній частці, а саме: [PERSON] 2\~472,78 грн.; [PERSON] 2\~472,78 грн.; [PERSON] 2\~472,78 грн.; [PERSON] 3\~709,17 грн.; [PERSON] 3\~709,17 грн. Загалом, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕН в розмірі 365,87 грн., з [PERSON] 2960,60 грн., з [PERSON] 2960,60 грн., з [PERSON] 2960,60 грн., з [PERSON] 4\~440,91 грн., з [PERSON] 4\~440,91 грн. Оскільки в спірних правовідносинах, які повязані із спадкуванням відповідальність спадкоємців не може бути солідарною, позов належить задовольнити частково із стягненням з кожного відповідача тієї суми боргу, яка відповідає його частці у спадщині. Сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.13), у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України належить стягнути з відповідачів на користь позивача пропорційно до частки задоволених позовних вимог до кожного відповідача. Зокрема, з відповідача [PERSON] належить стягнути 1/9 частин судового збору, що становить 153,11 грн., з відповідачів [PERSON], [PERSON] [PERSON] по 204,15 грн. з кожного, з відповідачів [PERSON], [PERSON] по 306,22 грн. з кожного. На підставі наведеного та

Outcome: partial