Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Позов мотивований тим, що позивач є власником будинку по [ADDRESS] . В будинку зареєстровано троє осіб, позивач, його син та брат [PERSON] . Відповідач не проживає в будинку більше трьох років. Відповідач в 2018 році добровільно залишив жиле приміщення, забрав свої особисті речі та вчинив дії, що свідчать про втрату ним інтересу до збереження прав користування спірним житлом, на даний час знаходиться в м. Києві. Де знаходиться та проживає відповідач на даний час позивачу не відомо, контактів з ним не підтримує. Той факт, що в будинку зареєстрований відповідач заважає позивачу повноцінно користуватись будинком, а також це впливає на оформлення соціальної допомоги з боку держави. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 15.07.2021 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для\~\~подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~\~проти розгляду справи\~\~в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~\~строк для подання відзиву на позов. Відповідач\~\~відзиву на позов,\~\~заяви із\~\~обґрунтованими\~\~запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З копії договору дарування житлового будинку від 14.04.2009 року вбачається, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] . Згідно витягу про зареєстрованих у житловому будинку осіб №714 від 23.06.2021 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідач в даному будинку зареєстрований, але не проживає, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов від 15.02.2020, 15.10.2020, 16.04.2021 року. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема, усунення перешкод можливе шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім`ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Отже вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. З вищевикладеного вбачається, що відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання по [ADDRESS] , та не приймає участі у витратах на його утримання, доказів поважності причини тривалої відсутності за місцем реєстрації суду надано не було, також відсутні договірні відносини чи сервітут на користування нерухомим майном. Таким чином, суд вважає, що відповідач втратив право користування вказаним будинком, і позивач як власник, має право захищати своє право власності в обраний ним спосіб, тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved