Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 22.08.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір № Р23.211.71300 . Згідно із Кредитним договором Відповідач отримав кредит в розмірі 17739 грн. зі сплатою 18 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, та надав Відповідачу кредитні кошти. 31.12.2015 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-1. Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 31.12.2015 р., а Позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги Позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення прав вимоги 31.12.2015 року становила: основний борг 7087, 92 грн., прострочений борг - 6725, 71 грн., прострочені проценти 4803,14 грн., строкові проценти - 203, 8 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту 0 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту 0, загальна заборгованість 18820, 57 грн. Після відступлення права вимоги відповідачем сплата не здійснювалася. Останній платіж боржником здійснено 26.11.2015 року. Станом на 30.03.2016 року заборгованість за кредитним договором становить : за тілом кредиту 13813, 63 грн., за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 4871, 26 грн., загальна заборгованість 18684, 89 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» заборгованість за кредитним договором в розмірі 18684, 89 грн. та судовий збір у розмірі 1378 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, просить розглянути справи без його участі, прохає суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір № Р23.211.71300. Згідно із Кредитним договором Відповідач отримав кредит в розмірі 17739 грн. зі сплатою 18 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, та надав Відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. Станом на 31.12.2015 р. Відповідач не повернув Банку отриманий кредит в встановлений договором терм ін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 18820,57 грн.: основний борг 7087, 92 грн., прострочений борг - 6725, 71 грн., прострочені проценти 4803,14 грн., строкові проценти - 203, 8 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту 0 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту 0, що підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості від 31.12.2015 року. Останній платіж боржником було здійснено 26.11.2015 року, що підтверджується випискою з особового рахунку. 31.12.2015 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-1. Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 31.12.2015 р., а Позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги Позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення. Судом встановлено, що після відступлення права вимоги відповідачем сплата не здійснювалася. Останній платіж боржником здійснено 26.11.2015 року. Станом на 30.03.2016 року заборгованість за кредитним договором становить : за тілом кредиту 13813, 63 грн., за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 4871, 26 грн., загальна заборгованість 18684, 89 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 30.03.2016 року. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Отже, всупереч умовам Кредитного договору Відповідач своїх зобовязання щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Пунктом 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України\~\~ зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 18684,89 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 13813, 63 грн., за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 4871, 26 грн., є доведеними та\~\~підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судовий збір у сумі 1378, 00 грн. що був сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved