Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] збитки в порядку регресу в розмірі - 1 404.43 грн. та витрати по сплаченому судовому збору в розмірі - 768.40 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі - 5 763.00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та громадянкою [PERSON] було укладено Кредитний договір № 3066/10/2015/0291, згідно якого Позичальнику було надано кредит у сумі 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок). Позичальник належним чином не виконував умови Договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених вищевказаним Договором, й станом на 15 листопада 2016 року заборгованість Позичальника за Договором становила 9 904,43 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот чотири гривні 43 копійки). Майнові інтереси AT «УКРГАЗБАНК», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного поверненням Позичальниками кредитів та\\або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених Договорами, були застраховані Приватним акціонерним товариством «СК «ВУСО» згідно Договору добровільного страхування кредитів № 1807994 від 15.12.2015 року. У зв`язку з вищезазначеним, AT «УКРГАЗБАНК» звернулося до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «ВУСО», виконуючи свої зобов`язання по договору № 1807994 від 15.12.2015 року, визнав факт неповного погашення Позичальником грошового зобов`язання згідно умов Договору перед AT «УКГАЗБАНК» страховим випадком та провів виплату страхового відшкодування в сумі, що підтверджується страховим актом, реєстром виплачених страхових відшкодувань з прийнятими на страхування Кредитними договорами за період з 16.10.2016 р. по 15.11.2016 р. та платіжним дорученням № 19641 від 15.11.2016р. Зазначає, що з вищенаведеного вбачається те, що в розумінні ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» у Позичальника (Відповідача) виникло зобов`язання перед ПрАТ ' «СК «ВУСО» відшкодувати завдані збитки в розмірі 9 904,43 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот чотири гривні 43 копійки). Крім цього зазначає, що Позичальник (Відповідач) частково компенсувала збитки ПрАТ «СК «ВУСО» в розмірі 8 500,00 грн., а тому залишилась не компенсована сума у розмірі 1 404, 43 грн. Вказує, що 14.01.2019 року, між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір № 14/01/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором № 1807994 від 15.12.2015 року. Таким чином, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу у розмірі 1 404,43 грн. Представник позивача в підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання в підтримку позовної заяви та розгляд справи 11.07.2019 року у його відсутності. Відповідач в підготовче засідання не з`явилась, однак подала до суду письмову заяву в якій вказала, що позов визнає. Окрім цього вказала, що просить розгляд справи проводити у її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 27 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та громадянкою [PERSON] було укладено Кредитний договір № 3066/10/2015/0291, згідно якого Позичальнику було надано кредит у сумі 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок). Позичальник належним чином не виконував умови Договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених вищевказаним Договором, й станом на 15 листопада 2016 року заборгованість Позичальника за Договором становила 9 904,43 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот чотири гривні 43 копійки). Майнові інтереси AT «УКРГАЗБАНК», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного поверненням Позичальниками кредитів та\\або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених Договорами, були застраховані Приватним акціонерним товариством «СК «ВУСО» згідно Договору добровільного страхування кредитів № 1807994 від 15.12.2015 року. У зв`язку з вищезазначеним, AT «УКРГАЗБАНК» звернулося до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування. З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК «ВУСО», виконуючи свої зобов`язання по договору № 1807994 від 15.12.2015 року, визнав факт неповного погашення Позичальником грошового зобов`язання згідно умов Договору перед AT «УКГАЗБАНК» страховим випадком та провів виплату страхового відшкодування в сумі, що підтверджується страховим актом, реєстром виплачених страхових відшкодувань з прийнятими на страхування Кредитними договорами за період з 16.10.2016 р. по 15.11.2016 р. та платіжним дорученням № 19641 від 15.11.2016р. З вищенаведеного вбачається те, що в розумінні ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» у Позичальника (Відповідача) виникло зобов`язання перед ПрАТ «СК «ВУСО» відшкодувати завдані збитки в розмірі 9 904,43 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот чотири гривні 43 копійки). Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що Позичальник (Відповідач) частково компенсувала збитки ПрАТ «СК «ВУСО» в розмірі 8 500,00 грн., а тому залишилась не компенсована сума у розмірі 1 404, 43 грн. Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду даної справи Позичальник (Відповідач) повністю компенсувала збитки ПрАТ «СК «ВУСО» в розмірі 1 404, 43 грн., що підтверджується оригіналом квитанції від 06.06.2019 р. А тому враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що у позовній вимозі про стягнення з [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] збитків в порядку регрессу в розмірі - 1 404.43 грн. слід відмовити. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат по сплаченому судовому збору в розмірі - 768.40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі - 5 763.00 грн., суд приходить до наступних висновків. Судом також встановлено, що 01.02.2019 року між ФОП [PERSON] та адвокатським об`єднанням «МАЗУРЕНКО ВОЙТЮК ТА ПАРТНЕРИ» вособі керівника, Адвоката Мазуренко Сергія Сергійовича, який діє на підставі Статуту адвокатського об`єднання, та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 18.05.2017 року № 6069/10, був укладений договір № 6 про надання правової (правничої) допомоги від 01.02.19 року. Таким фахівцем у галузі права, який дійсно надає Позивачу правничої допомоги у цій справі є - адвокат Свиридов С.В. та адвокат Мазуренко С.С., що підтверджується договором про надання правової (правничої) допомоги, додатковою угодою № 1/актом приймання - передачі правової (правничої) допомоги від 12.03.2019 року, ордером адвоката та довідкою про оплату правничої допомоги від 12.03.2019 року. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати - на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. З урахуванням вимог вищевказаної статті ЦПК України, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі - 5 763.00 грн. Разом з тим суд вважає, що з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню документально підтвердженні судові витрати в розмірі - 768.40 грн. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця [PERSON].

Outcome: partial