Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просив визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] ., укладений 05.12.1994 р., реєстр №1-7488, в Лисичанській нотаріальній державній конторі, між ним та [PERSON] ; визнати за ним право власності на зазначений об`єкт нерухомості; визнати недійсною довідку №742976-114 від 30.11.2001 р., яка видана державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори; визнати неправомірними дії державного реєстратора при державній реєстрації 14.05.1998 р. права власності на ім`я [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . та визнати недійсним реєстраційне посвідчення від 14.05.1998 р. на ім`я [PERSON] про право власності на зазначену квартиру (а.с.64-65). Позивач просить п. 3 уточнених позовних вимог читати в наступній редакції: скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на ім`я [PERSON] від 14.05.1998 р. на об`єкт нерухомості, розташований за адресою [ADDRESS] (а.с.1-4, 45-449-50, 73). Ухвалою Лисичанського міського суду від 07 травня 2019 р. провадження у справі в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій реєстратора і недійсним реєстраційного посвідчення закрито у зв`язку з тим, що є рішення суду у справі, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Співвідповідачі залучені до участі у справі на підставі заяв (а.с.43, 73) та ухвал Лисичанського міського суду (а.с.76, 156, 216). У залучені до участі у справі держави Україна ухвалою Лисичанського міського суду від 10.08.2017 р. відмовлено (а.с.133). Позивач у судовому засідання уточнені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Представники відповідача Міністерства юстиції України у судовому засіданні просили у задоволенні позову відмовити, оскільки [PERSON] не порушував права позивача та є неналежним відповідачем у справі. Представник відповідача\~- Лисичанської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності (а.с.69). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , представник відповідача ЛКП «БТІ» у судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали, про причину неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників відповідача МУЮ, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 05 грудня 1994 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . (а.с.11-12). Рішенням Лисичанського міського суду від 11 липня 1997 р., що набрало законної сили, зазначений договір було визнано недійсним. На підставі договору купівлі-продажу від 30 листопада 2001 р. право власності на [ADDRESS] Лисичанську перейшло до [PERSON] (а.с.21). Пунктом 4 рішенням виконавчого комітету Лисичанської міської ради №528 від 30 липня 2002 р. [PERSON] було надано дозвіл на реконструкцію вказаної квартири у приміщення продовольчого магазину. Згідно договору дарування від 09 лютого 2005 р. [PERSON] подарував вбудоване приміщення у буд [ADDRESS] Лисичанську [PERSON] і [PERSON] (а.с.44), у зв`язку з чим в них виникло право власності на цей об`єкт нерухомості. Вказані обставини встановлені рішенням Лисичанського міського суду від 10 серпня 2005 р., що набрало законної сили (а.с.104-106), тому відповідно до ст.82 ч.4 ЦПК України не потребують доказування. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з такого. 1.Визнання договору купівлі-продажу дійсним Згідно ст.227 ч.1 ЦК УРСР (діяв на момент укладення договору купівлі-продажу від 05 грудня 1994 р.) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Відповідно до ст.47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З договору купівлі-продажу від 05 грудня 1994 р. вбачається, що він був нотаріально посвідчений. Інших ніж зазначені у ст.47 ЦК УРСР підстав для визнання договору дійсним, діюче на момент укладення договору купівлі-продажу від 05 грудня 1994 р. цивільне законодавство не передбачало. Рішення про визнання цього договору недійсним набрало законної сили, і на час розгляду справи судом не скасоване та не змінене. Таким чином, підстави для визнання договору купівлі-продажу від 05 грудня 1994 р. між позивачем та [PERSON] дійсним відсутні, і позов в цій частині задоволенню не підлягає. 2.Визнання права власності на квартиру Згідно ст.12 ч.2 Закону УРСР «Про власність» (діяв на момент укладення договору купівлі-продажу від 05 грудня 1994 р.) громадянин набуває права власності на… майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. У зв`язку з тим, що угода (договір купівлі-продажу від 05 грудня 1994 р. між позивачем та [PERSON] ) рішенням Лисичанського міського суду від 11 липня 1997 р., що набрало законної сили, була визнана недійсною, а цим рішенням у задоволенні позову у визнанні її (угоди) дійсною відмовлено, право власності позивача на квартиру [ADDRESS] не виникло, і позов не підлягає задоволенню і в цій частині. 3. Визнання недійсною довідки, скасування рішення про державну реєстрацію права власності. Відповідно до ст.4 ч.1, 2 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Позивач просить визнати недійсною видану державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори довідку №742976-114 від 30.11.2001 р. та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на ім`я [PERSON] від 14.05.1998 р. на об`єкт нерухомості, розташований за адресою [ADDRESS] . Оскільки судом відмовлено у визнанні права власності позивача на квартиру [ADDRESS] , - рішення про державну реєстрацію права власності на цю квартиру за [PERSON] та видача довідки про відсутність заборон на цю квартиру на час здійснення відповідних дій не порушували прав, свобод чи законних інтересів позивача щодо цієї квартири. Не надані суду і докази звернення позивача за захистом інтересів інших осіб та/або наявність законних підстав для такого звернення. Тому [PERSON] є неналежним позивачем за позовними вимогами про визнання недійсною довідки та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, що також є підставою для відмови у їх задоволенні. 4.Суду також не надані докази порушень прав позивача з боку відповідача Міністерства юстиції України, та взагалі наявність між цими сторонами будь-яких правовідносин, що теж є підставою для відмови узадоволенні позову до цього відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed