Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, третіх осіб про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом, в якій зазначає, що 20 листопада 2000 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно. Відповідно до ст. 1261 ЦК України він, син спадкодавця [PERSON] спадкоємець за законом першої черги. Спадщину він прийняв та частково оформив, отримавши на своє ім'я свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим номером 1-1297, видане Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області 07.10.2002 року. До складу спадщини також входить право на отримання земельної частки (паю) в КСП «Україна» села Артільне Лозівського району Харківської області, яке мав її померлий 06.09.1995 року чоловік [PERSON], яке [PERSON] прийняла, але за життя не оформила. Спадщину [PERSON] після померлого [PERSON] прийняла у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, заволоділа належним чоловікові майном, з яким постійно проживала за однією адресою до дня смерті. Він, позивач [PERSON], прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], в тому числі і право на отримання земельної частки (паю) в КСП «Україна» села Артільне Лозівського району Харківської області, тому, що померлий 06.09.1995 року [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) за життя не отримав, але його прізвище внесено до списку громадян - членів колективного сільськогоспо\-дарського підприємства, що є додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-20-00-000252, що відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року Л2 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» надавало йому право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) в КСП «Україна» села Артільне Лозівського району Харківської області. У зв'язку з відсутністю документа (сертифіката), який підтверджує право [PERSON] на отримання земельної частки (паю), він, спадкоємець, не може оформити своє право на спадщину в органах нотаріату. 20.08.2015 року державний нотаріус Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та роз'яснила йому порядок звернення до суду за захистом своїх спадкових прав. [PERSON] помер 06 вересня 1995 року, до видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) членам КСП «Україна», і не знав про те, що його права порушені. У звязку з вищевикладеним, позивач просить суд визнати за ним право на отримання в порядку спадкування за законом земельної частки (паю) в КСП «Україна» на території Артільської сільської ради Лозівського району Харківської області), середній розмір якого становить 8,85 га. Позивач та його представник за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні підтримали вимоги, викладені у позові та просили їх задовольнити. Позивач пояснив, що 06.09.1995 року помер його батько [PERSON], який сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Україна» с. Артільне Лозівського району, Харківської області за життя не отримав, але його прізвище було внесено до списку громадян-членів КСП і надавало йому право на отримання цього сертифікату. Спадщину після смерті [PERSON] його мати [PERSON] прийняла, в тому числі і право на отримання земельної частки (паю), але не оформила. Він прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла 20.11.2000 року, в тому числі і право на отримання земельної частки (паю). Він звертався до суду у 2010 році з приводу прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, але у позові було відмовлено. Представник відповідача Лозівської районної державної адміністрації Харківської області у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки мати позивача прийняла спадщину після смерті [PERSON] фактично, ніяких доказів про прийняття спадщини не надано. Сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Україна» с. Артільне Лозівського району, Харківської області [PERSON] не видавався. [PERSON] не звернувся до компетентних органів з цього питання. Державний акт на право колективної власності на землю виданий 01.03.1995 року, а батько позивача помер у вересні 1995 року. Отже, не має підстав для задоволення позову. Представник третьої особи територіальної громади Артільської сільської ради Лозівського району Харківської області [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову позивача, оскільки після смерті батьків кожен має право отримати спадщину. Представник третьої особи Головного управління Держземагенства у Харківській області у судове засідання не зявився, однак їх представник надав до суду письмове заперечення, в якому зазначив про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги не визнають та просять у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів того, що покійний [PERSON] був членом КСП «Україна» та набув у встановленому порядку право на земельну частку (пай) в зазначеному КСП, доказів того, що зазначене майно увійшло до складу спадкової маси після смерті [PERSON], а тому виходячи із норм статті 1216 ЦК України, останній не може успадковувати право, яке не набуте спадкодавцем. Крім того, вважають, що позивачем пропущено строк позовної давності тривалістю три роки. За доводами позивача, [PERSON] помер 06.09.1995 року, однак не вказує точно, коли саме він довідався про право на земельну частку (пай), наявне у [PERSON] та якими доказами це підтверджується. Також, вважають за необхідне зазначити, що відповідно до листа Управління Держгеокадастру у Лозівському районі Харківської області від 29.10.2015 22-20.04- 0.4-455/2-15 прізвище гр. [PERSON] в списку громадян-членів КСП «Україна», що додається до Державного акта на право колективної власності на землю значиться за №366. Але, в списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Україна»,що додається до справи по паюванню земель колективної власності КСП «Україна», яка розроблена Харківським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук у 1996 році, прізвище гр. [PERSON] не значиться.Окрім того, сертифікат на право власності на земельну частку (пай) з земель реформованого КСП «Україна» на території Артільської сільської ради, розміром 8,85 га в умовних кадастрових гектарах, на ім'я [PERSON] в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Лозівською райдержадміністрацією» не зареєстровано. Відповідно до державної статистичної звітності по формі 6-зем станом на 01.07.2015 року земельні ділянки (рілля), які ненадані у власність та користування, на території Артільської сільської ради Лозівського району не обліковуються (а.с. 81-87). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно правових позицій, викладених у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, вбачається, що відносини спадкуваня регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. [PERSON] батько позивача, помер 06 вересня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8, 10). Так, до даних правовідносин застосовуються норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Необхідно зазначити, що згідно ст. 549 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини, визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії мають бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При розгляді вказаної цивільної справи, позивачем не подано жодного доказу на підтвердження прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON]. 20 листопада 2000 року померла мати позивача та дружина [PERSON] [PERSON] (а.с. 8-9, 11). Судом було з'ясовано, що за життя [PERSON] був включений до Списку громадян-членів сільськогосподарського підприємства, с/г кооперативу або товариства під № 366, про що свідчить Державний акт на право колективної власності на землю від 01.03.1995 року № ХР-20-00-000252, виданого Лозівською районною Радою народних депутатів Лозівського району Харківської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю № 2 (а.с. 14-16). Але, в списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Україна», що додається до справи по паюванню земель колективної власності КСП «Україна», яка розроблена Харківським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук у 1996 році, прізвище гр. [PERSON] не значиться. Окрім того, сертифікат на право власності на земельну частку (пай) з земель реформованого КСП «Україна» на території Артільської сільської ради, розміром 8,85 га в умовних кадастрових гектарах, на ім'я [PERSON] в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Лозівською райдержадміністрацією» не зареєстровано. Відповідно до державної статистичної звітності по формі 6-зем станом на 01.07.2015 року земельні ділянки (рілля), які ненадані у власність та користування, на території Артільської сільської ради Лозівського району не обліковуються, викладене підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Лозівському районі Харківської області від 29.10.2015р. № 22-20.04- 0.4-455/2-15 (а.с. 86). Судом беззаперечно встановлено, що за життя [PERSON] не скористався своїм правом на отримання сертифікату про право на земельну частку (пай), хоча Державний акт на право колективної власності на землю виданий 01.03.1995 року, ще до його смерті. Також цим правом не скористалася і [PERSON] в порядку спадкування. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. На підтвердження цих вимог, позивачем не надано жодних доказів чи працював померлий [PERSON] у КСП «Україна» Лозівського району Харківської області та чи був його членом, чи пенсіонером на момент передачі землі в колективну власність, хоча згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно правових позицій Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року, член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права власності на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Однак [PERSON], як спадкоємець першої черги, не оформила своїх спадкових прав за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] в порядку спадкування. Крім того, відповідно до правових позицій пункту 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, визначено, що при визначені спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), або помолково не був включений (безпідставно виключений) до списку, даного державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підпртиємства, товариства тощо, то при вирішенні спору про спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року. Судом було зясовано, що позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а звернувся лише із даною заявою після смерті матері [PERSON] та йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні документи, які підтверджують право [PERSON] на право на отримання земельної частки (паю) в КСП (а.с. 19). З урахуванням обставин, які були з'ясовані в судовому засіданні, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: dismissed