Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач звернувся\~до\~суду з\~позовом в якому\~ просив визнати [PERSON] таким,\~що втратив\~право користування\~приміщенням житлового будинку [ADDRESS] з тих підстав,\~ що\~ останній понад рік без поважних причин в зазначеному житлі не проживає. В позові [PERSON] вказав, що він є власником будинку [ADDRESS] . В даному будинку крім позивача, його дочки та онука, зареєстрований його колишній зять [PERSON] , з яким його дочка розірвала шлюб 07 лютого 2018 року. Ще в лютому 2018 року відповідач, забравши свої речі виїхав з належного позивачу будинку, хоча залишається зареєстрованим до цього часу. Ніяких речей відповідача в будинку немає,\~ спільного господарства між ними не ведеться, знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку не бажає, чим створює йому як власнику будинку, перешкоди в\~користуванні та\~розпорядженні власністю,\~оскільки комунальні\~послуги нараховуються\~по кількості\~зареєстрованих осіб,\~а [PERSON] \~витрат по\~утриманню житла\~не несе. Просив визнати [PERSON] таким,\~ що втратив\~ право користування\~ житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою суду від 11 березня 2019 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, повідомлений належним чином про судове засідання через оголошення на сайті суду, у зв`язку з чим, згідно ч. 5\~ст. 279, ст.ст. 280-281 ЦПК України, справа розглянута у порядку заочного розгляду за наявними у справі матеріалами. Дослідивши\~ письмові\~ докази,\~ які\~ є\~ в\~ матеріалах\~ справи,\~ суд\~ приходить\~ до\~ наступних\~ висновків. Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12 червня 2008 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 липня 2008 року, підтверджується, що будинок [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] (а.с 7-8). Згідно довідки відділу квартирного обліку приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади Ніжинської міської ради від 18.03.2019 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 лютого 2018 підтверджується, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Підстави\~ втрати права на користування\~ житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі\~ користування\~ житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду\~ та ст. 405 ЦК України в разі користування\~\~ майном (житлом)\~ власника. Будинок [ADDRESS] є майном (житлом) позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися\~ відповідними нормами цивільного кодексу України.\~ Відповідно\~ до вимог\~ ст. 405 ЦК України член сім`ї\~ власника\~ житла\~ втрачає\~ право\~ на\~ користування\~ цим\~ житлом\~ в разі\~ відсутності\~\~\~ в\~ житлі\~ понад\~ один рік\~\~ без\~ поважних\~ причин,\~ якщо\~ інше\~ не\~ встановлено\~ домовленістю\~ між\~ ним і власником\~ житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не є членом сім`ї власника житла в силу ст. 64 Житлового кодексу України, дані про укладення з ним договору найму житлового будинку також відсутні. Норма закону яка б регулювала порядок визнання особи, яка не є членом сім`ї власника (чи наймачем), такою, що втратила право користування жилим приміщенням в діючому законодавстві, зокрема,\~ ЖК України та ЦК України не передбачена, з огляду на це, слід застосувати аналогію закону, зокрема, ст.405 ЦК України. В позові [PERSON] стверджував, що відповідач з лютого 2018 року, тобто більше року, не проживає в будинку, власником якого є позивач. \~На підтвердження даних тверджень позивач надав суду \~акт про не проживання особи за місцем реєстрації від 21 лютого 2019 року,\~ в\~якому значиться, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з лютого 2018 року. На думку\~суду позивач\~довів той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації тому його слід\~визнати таким,\~що\~втратив право користування вказаним жилим приміщенням.

Outcome: approved