Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити долі в квартирі за адресою: [ADDRESS], за кожним із співвласників, а саме: за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частини, припинивши право спільної сумісної власності. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.12.1957 року і по 15.07.2014 року. За час шлюбу вони придбали майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя та складається з: квартири в [ADDRESS]. Позивач бажає розпоряджатися своїм майном, проте не має можливості, оскільки долі в майні, що є спільною сумісною власнісю не визначені у зв'язку з чим позивач вимушений звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вимоги просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, сторони з 15.12.1957 року і по 15.07.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, що підтверджується рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.07.2014 року. В період шлюбу сторони придбали майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Квартира була зареєстрована на праві спільної сумісної власності за позивачем та відповідачем. Таким чином, спірна квартира набута подружжям під час перебування у шлюбі. Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо ) самостійного заробітку ( доходу ). Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідно до положень ст. 368 ЦК України, - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Спірна квартира була придбана сторонами у шлюбі. Право власності на квартиру зареєтровано на позивача та відповідача по 1/2 частини вкартири, а отже і підглягає визначенню долі по 1/2 частини за кожним припинивши право спільної сумісної власності. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved