Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 27 лютого 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 151-426 ДОУ 1 Н, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 25 000, 00 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 01 березня 2027 року або достроково зі сплатою 12, 50 % річних за користування кредитом. Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором АКІБ «УкрСиббанк» прийнято в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], загальною площею 47, 1 кв. м., житловою площею 27, 6 кв. м., що належить на праві приватної власності [PERSON] Однак у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, у нього утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 26 червня 2013 року складає 26 442, 08 дол. США, що за курсом НБУ станом на 26 червня 2013 року складає 211 351, 54 грн., з яких: заборгованість за кредитом складає 19 456, 00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 26 червня 2013 року складає 155 511, 80 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом складає 6 986, 08 дол. США, що за курсом НБУ станом на 26 червня 2013 року складає 55 839, 73 грн. 08 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу права вимоги, за якими АТ «УкрСиббанк» відступив своє право грошової вимоги до боржника за кредитним договором № 151-426 ДОУ 1 Н від 27 лютого 2006 року. Тому з позовними вимогами до відповідача звернувся саме ПАТ «Дельта Банк». Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, ПАТ «Дельта Банк» просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 26 442, 08 дол. США, що за курсом НБУ станом на 26 червня 2013 року складає 211 351, 54 грн. за рахунок предмету іпотеки. Представник ПАТ «Дельта Банк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, подав заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомляв. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом. До суду повернулись поштові повідомлення форми Ф-20 від 24 березня 2014 року за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що відповідач до операторів поштового зв'язку не звертався. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків [PERSON], тому суд вважає, що останній про розгляд справи був сповіщений належним чином. У зв'язку з чим, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 лютого 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 151-426 ДОУ 1 Н, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 25 000, 00 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 01 березня 2027 року або достроково зі сплатою 12, 50 % річних за користування кредитом. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору відповідач зобов'язався використовувати кредит на зазначені у цьому договорі цілі і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором терміни. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем укладено іпотечний договір серії ВСО №855798 від 27 лютого 2006 року, за яким АКІБ «УкрСиббанк» прийнято в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], загальною площею 47, 1 кв. м., житловою площею 27, 6 кв. м., що належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27 лютого 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 229, зареєстрованого в Державному реєстрі право чинів за реєстраційним номером 1168860 згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №2122745 від 27 лютого 2006 року. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Також судом встановлено, що АКІБ «УкрСиббанк» належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором від 27 лютого 2006 року, надавши [PERSON] суму кредиту у визначеному договором розмірі. В свою чергу [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконував неналежним чином, внаслідок чого у нього утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 26 червня 2013 року складає 26 442, 08 дол. США, що за курсом НБУ станом на 26 червня 2013 року складає 211 351, 54 грн., з яких: заборгованість за кредитом складає 19 456, 00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 26 червня 2013 року складає 155 511, 80 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом складає 6 986, 08 дол. США, що за курсом НБУ станом на 26 червня 2013 року складає 55 839, 73 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому згідно ст. 1048 ЦК України. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 4.1 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється іпотекодержателем, в тому числі, у випадку порушення іпотекодавцями будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечене іпотекою за цим договором. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, або за договором між іпетекодавцями та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно п. 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Судом встановлено також, що в подальшому, 08 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу права вимоги, за якими АТ «УкрСиббанк» відступив своє право грошової вимоги до боржника за кредитним договором № 151-426 ДОУ 1 Н від 27 лютого 2006 року відповідно до ст. 1077 ЦК України. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набув права вимагати погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Таким чином, суд вважає обгрунтованими вимоги ПАТ «Дельта Банк» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості відповідача перед Банком за договором кредиту від 27 лютого 2006 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 113, 52 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved