Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь вартість необлікованого об`єму природного газу в сумі 13121,60 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір розподілу природного газу, за яким відповідач є споживачем природного газу. 15.03.2018 року за результатами експертизи лічильника газу типу РЛ «Ямпіль» G-4 заводський №1274276 встановлено, що метрологічні характеристики не відповідають ДСТУ 3336-96, складено відповідний акт. На підставі п.8 Глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 року (надалі Кодекс) позивачем визначено об`єм споживання природного газу, виходячи з 70% граничних об`ємів споживання природного газу населенням з рахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника до дня виявлення порушення та з урахуванням терміну на його усунення. 10.04.2018 року відповідно до вимог п.11 глави 5 розділу ХІ Кодексу за результатами розгляду акту про порушення комісією прийнято рішення про його задоволення повністю та складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Відповідачу направлено відповідний рахунок, який не сплачений до теперішнього часу. Ухвалою суду від 22.01.2020 року відкрито спрощене провадження у справі. 20.02.2020 року судом отримано відзив відповідача, який позов не визнав. Відповідач зазначив, що під час проведення експертизи несанкціонованого втручання в конструкцію лічильника не виявлено, пломби на корпусі лічильника не пошкоджені та відповідають ТУ заводу-виробника, відліковий механізм візуально не пошкоджений, тому відповідач не вчиняв жодного протиправного діяння чи порушення умов договору, не є винуватим у збитках позивача. Крім цього, відповідач зазначив, що експертиза проведена не суб`єктом експертної діяльності, визначеному Законом України «Про судову експертизу», а працівниками позивача. Також відповідач зазначив, що позивачем не надано жодного доказу того, що ним використано об`єм газу більший, ніж той, що сплачено. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Додатково пояснив, що вказаний лічильник був придбаний відповідачем та прийнятий в експлуатацію, тип лічильника, його виробник відповідають дозволеним. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, надав пояснення, аналогічні тим, що зазначені у відзиві. Додатково зазначив, що відповідачу призначено субсидію на житлово-комунальні послуги, яка взагалі не врахована позивачем при розрахунку вартості необлікованого природного газу. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 27.11.2015 року набрала чинності постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 року, якою затверджено Кодекс газорозподільних систем (надалі Кодекс). Відповідно до п.2 глави 1 розділу VI Кодексу доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до п.3 глави 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням\~статей 633,\~634,\~641,\~642\~Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Відповідно до п.4 глави 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. 17.02.2016 року відповідачем підписано Заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) (а.с.6). Таким чином, з 17.02.2016 року між позивачем та відповідачем виникли договірні зобов`язання з розподілу природного газу. Відповідач має особистий рахунок № [NUMBER] , отримав розрахункову книжку, сплатив за січень та лютий 2018 року за 413 куб.м. природного газу (щомісячно) на суму 155,39 грн (а.с.42). Відповідачу призначено субсидію на житлово-комунальні послуги на період травень 2017-квітень 2018 року включно (а.с.43). 05.03.2018 року представником позивача у присутності відповідача було здійснено демонтаж лічильника газу типу РЛ «Ямпіль» G-4 заводський №1274276 у зв`язку із виявленим «позаштатним режимом роботи» (а.с.7). Одночасно представником позивача та відповідачем складено протокол про направлення лічильника для проведення експертизи лічильника в лабораторію ПАТ «Полтавагаз» (а.с.8). Згідно Акту експертизи від 15.03.2018 року, складеного працівниками ПАТ «Полтавагаз» за участю працівника ДП «Полтавастандартметрологія», пломби на корпусі лічильника не пошкоджені та відповідають ТУ заводу-виробника, відліковий механізм візуально не пошкоджений, механічні пошкодження фарбового покриття корпусу лічильника відсутні, лічильник герметичний. Похибка лічильника за об`ємної втрати Qmin (-97,48), Qmax (-1,87). Висновок: несанкціонованого втручання в конструкцію лічильника не виявлено. Метрологічні характеристики не відповідають вимогам ДСТУ 3336-96. Лічильник не відповідає вимогам Р50-071-98 (а.с.9). Згідно довідки №10860 від 15.03.2018 року, виданої посадовою особою ДП «Полтавський науково-технічний центр стандартизації, сертифікації та метрології», лічильник газу типу РЛ «Ямпіль» G-4 заводський №1274276 не відповідає вимогам ДСТУ 3336-96 та Р50-071-98. Підстави для визнання ЗВТ непридатним: похибка вимірювань перевищує допустиму. (а.с.10). 15.03.2018 року посадовими особами позивача складено Акт про порушення №10860, в якому зазначено, що в роботі лічильнику газу типу РЛ «Ямпіль» G-4 заводський №1274276 виявлено позаштатний режим роботи, внаслідок чого витрата природного газу обліковується некоректно (а.с.11). Відповідачем вказаний акт підписано, зауважень не надійшло. Відповідно до п.8 Глави 3 розділу ХІ Кодексу (в редакції станом на час виявлення порушення) у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу та/або його позаштатного режиму роботу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється, виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів\~споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням терміну на його усунення. На підставі вищевказаної норми позивачем нараховано за період з 11.01.2018 року по 04.03.2018 року спожитого природного газу в об`ємі 1278,99 куб.м. на суму 13121,60 грн (а.с.12). Таким чином, позивачем здійснено нарахування обсягу спожитого природного газу за вказаний період не заданими лічильника, а за розрахунковими даним споживання природного газу без лічильника, при цьому нарахований об`єм значно перевищує об`єм, що облікований лічильником. Кваліфікуючи вказану ситуацію, суд вважає, що має місце суттєва зміна умов договору розподілу природного газу, в частині обліку природного газу, яка здійснена позивачем без згоди відповідача та значно погіршує становище відповідача. Відповідно до ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд зазначає, що позивачем не надано жодного доказу порушення відповідачем умов договору розподілу природного газу, в свою чергу, ні договором розподілу, ні законом не передбачена вищевказана зміна умов договору розподілу природного газу в частині його обліку в разі виявлення несправності лічильника. Навпаки, відповідно до ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» обов`язок встановлення лічильників газу покладається саме на суб`єктів господарювання. В свою чергу, відповідно до ч.4 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Таким чином, на думку суду, саме на позивача покладається обов`язок забезпечення штатного режиму роботи приладу обліку природного газу та тягар відповідальності за порушення цього режиму за відсутності втручання споживача. На підтвердження свого висновку суд зазначає, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №691 від 12.07.2018 року пункт 8 Глави 3 Розділу ХІ Кодексу, викладено в новій редакції: «8. У разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. У разі виявлення Оператором ГРМ позаштатного режиму роботи лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється залежно від середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менше шести місяців за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Таким чином, на даний час розрахунок обсягу природного газу спожитого при позаштатному режимі роботи лічильника газу здійснюється не за граничними розрахунковими величинами, а за даними обліку самого споживача за попередній період. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена окрема в п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04, 10/02/2010), хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Суд вважає достатніми вищевказані аргументи для висновку про необгрунтованість вимог позивача, тому не надає оцінку додатковим аргументам відповідача щодо суб`єкта проведення експертизи та неврахування в розрахунку сум призначеної позивачу субсидії на сплату житлово-комунальних послуг. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed