Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на його користь 6 021,15 грн., з яких 2 001,00 грн. - заборгованість з повернення депозитних коштів, 941,08 грн. - проценти за користування депозитними коштами, три проценти річних в розмірі 07,74 грн., сума збитків, пов'язаних з інфляцією, в розмірі 70,61 грн., сума на відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000, 00 грн. На підтвердження своїх вимог вказував, що він, уклав з відповідачем, Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») договір банківського вкладу «Японський «Перший» Здорова добавка» від 25.09.13 № 653668/2013, предметом якого є розміщення ним вкладу на 13 місяців з виплатою процентів по закінченні строку дії вкладу із стандартною ставкою 20,75% річних, яка збільшується на надбавку у разі поповнення вкладу (п.1.5 Договору). Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору відповідач зобов'язався відкрити на моє ім'я вкладні рахунки [NUMBER] для обліку вкладу і [NUMBER] для виплат. На виконання умов договору позивачем було внесено на депозитний рахунок у відділення відповідача 5 001,00 грн., що підтверджується квитанціями від 25.09.13 № 1113935, від 22.10.13 № 978957, від 21.11.13 № 890273, від 13.12.13 № 617846, від 14.01.14 № 535403, 14.02.14 №695521. По закінченні строку дії вкладу відповідачем було нараховано проценти за користування депозитними коштами в розмірі 941,08 грн., про що свідчить виписка по особовому рахунку від 28.10.2014 р., з якої також вбачається, що на рахунок для виплат [NUMBER] було перераховано 5 942,08 грн. Оскільки датою вимоги вкладу згідно п. 1.7 Договору є 25.10.2014 р., у найближчий робочий день, 28.10.2014 р., [PERSON] усно звернувся до відділення банку з проханням повернути йому депозитні кошти та проценти за їх користування. Однак, всі кошти йому повернуто не було, лише видано в три етапи 3 000,00 грн., що підтверджується заявами на видачу готівки від 28.10.14 № 2709017, від 29.10.14 № 3131178. від 30.10.14 № 3567347. Решту коштів з невідомих йому причин відповідач не повернув, обіцяючи зробити це з дня на день. Чинним законодавством не передбачено одностороння відмова від виконання договірних зобов'язань та відсутня норма, що забороняє повертати вклади за депозитними договорами фізичних осіб, саме це заподіяло позивачу моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього зі сторони відповідача, він був змушений змінити звичний образ мого життя, постійно телефонувати до відповідача, відвідувати його, відправляти йому поштові повідомлення, звертатись до фахівців з права і з позовом до суду, у зв'язку з чим прохає відшкодувати моральну шкоду, яку оцінює в 3 000,00 грн., що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Позивач у судове засідання не прибув, подавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримував у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляв, заперечень, пояснень чи заяв по даній справі на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON], уклав з Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») договір банківського вкладу «Японський «Перший» Здорова добавка» від 25.09.13 № 653668/2013, предметом якого є розміщення вкладу на 13 місяців з виплатою процентів по закінченні строку дії вкладу із стандартною ставкою 20,75% річних, яка збільшується на надбавку у разі поповнення вкладу (п.1.5 Договору). Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору Банк зобов'язався відкрити на ім'я вкладника вкладні рахунки [NUMBER] для обліку вкладу і [NUMBER] для виплат. (а.с. 4). На виконання умов договору [PERSON] вніс на депозитний рахунок у відділення відповідача 5 001,00 грн., що підтверджується квитанціями від 25.09.13 № 1113935, від 22.10.13 № 978957, від 21.11.13 № 890273, від 13.12.13 № 617846, від 14.01.14 № 535403, 14.02.14 №695521 (а.с. 6-8). По закінченні строку дії вкладу Банком було нараховано проценти за користування депозитними коштами в розмірі 941,08 грн., про що свідчить виписка по особовому рахунку від 28.10.2014 р., з якої також вбачається, що на рахунок для виплат [NUMBER] було перераховано 5 942,08 грн. (а.с. 10). Видано в три етапи 3 000,00 грн., що підтверджується заявами на видачу готівки від 28.10.14 № 2709017, від 29.10.14 № 3131178. від 30.10.14 № 3567347 (а.с. 11). 11.11.2014 р. [PERSON] до банку із письмовою вимогою виплатити йому через касу банку залишок неповернутих коштів в розмірі 2 942,08 грн. не пізніше наступного дня. (а.с. 13). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів,умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу (ст. 1061 ЦК України). Отже, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2 942,08 грн.. які складаються з 2 001,00 грн. заборгованості з повернення депозитних коштів і 941,08 грн. - процентів за користування депозитними коштами. Крім того, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних за своєю сутністю є формою додаткової відповідальності боржника і не ототожнюються з відсотками, що нараховуються на суму вкладу. Сума трьох процентів річних нарахованих на суму боргу становить за період прострочення повернення вкладу відповідачем з 28.10.2014 р. по 26.11.2014 р. становить 7,74 грн. Сума збитків, пов'язаних з інфляцією, за період з 28.10.2014 р. по 26.11.2014 р. становить 70,61 грн. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на захист своїх прав державою, належну якість обслуговування, необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про послуги, що надаються, вимагати відшкодування шкоди (збитків), що були заподіяні споживачам неналежним виконанням свої договірних зобов'язань та мають право звернутися до суду та інших уповноважених державних органів за захистом своїх прав. Згідно з ст. 22 зазначеного Закону захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. Фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на вищевикладене підстав для стягнення моральної шкоди суд не вбачає, оскільки проявів спричинення відповідачем моральної шкоди позивачем не доведено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимог підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються cпоживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Outcome: partial