Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому просить : витребувати із чужого незаконного володіння відповідача квартиру [ADDRESS] та визнати за позивачем право власності на 1/6 частину цієї квартири. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що батьками позивача [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу набута у власність спірна квартира. 06.05.2006 року померла [PERSON] , внаслідок чого відкрита спадщина , до якої увійшла ? частки спірної квартири. Спадкоємцями першої черги за законом є сини [PERSON] позивач [PERSON] , третя особа [PERSON]Є та третя особа - її чоловік [PERSON] 21.12.2006 року свідоцтво про право власності на спірну квартиру на підставі рішення виконавчого комітету Комінтернівської районної в м. Харкові ради №307-89 отримав [PERSON] Після чого [PERSON] відчужив дану квартиру на підставі договору купівлі- продажу від 16.05.2012 року відповідачу [PERSON] Рішенням апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2014 року , свідоцтво про право власності на квартиру від 21.12.2006 року видане [PERSON] та договір купівлі- продажу від 16.05.2012 року визнані недійсними. Отже після смерті [PERSON] до складу спадщини увійшла ? частки квартири , з якої 1/6 частка за законом повинна перейти у спадок позивачу. Позивач у встановлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини , але не отримав свідоцтво про право на спадщину . Будь якої згоди на відчуження квартири позивачем не надавалося. Таким чином , квартира була придбана відповідачем у [PERSON] ,який не мав права відчужувати дану квартиру , що підтверджено , зокрема рішенням апеляційного суду Харківської області від 19.05.2014 року , поза волею позивача. Крім того, на сьогоднішній день відповідач фактично володіє квартирою не маючи для цього будь-яких правових підстав , оскільки договір купівлі- продажу квартири визнано недійним. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала , просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те , що позивач обґрунтовує свій позов тим, що частина спірної квартири належить йому на праві власності в порядку спадкування після смерті матері. Однак , доказів оформлення спадщини та державної реєстрації права власності на належну йому частину квартири суду не надав. Оскільки, після набрання чинності рішення апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2014 року ,яким свідоцтво про право власності та договір купівлі-продажу спірної квартири визнані недійсними , позивач [PERSON]Є не вчинив жодної дії щодо застосування наслідків недійсності правочинів та оформлення за ним права власності на частину спірної квартири в порядку спадкування. Таким чином , позовні вимоги заявлені особою ,яка не є власником майна , і відповідно не має права на його витребування, а право власності на частину квартири йому належить оформлювати в порядку спадкування. Крім того, даних про звернення позивача до нотаріуса для оформлення спадщини , що є обов.яковою умовою позивач не наводить , в зв,язку з чим представник відповідача вважає, що вимога про визнання права власності на 1/6 частину спірної квартири заявлена позивачем передчасно , та до неналежного відповідача. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з,явилися. Суд ,вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов*язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України\~ за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №6907961 від 17.10.2006 року , після смерті [PERSON] ,яка померла 06 травня 2006 року , Сьомою ХДНК заведена спадкова справа №40870500 за №953/2006. Як вбачається з матеріалів справи , 21 грудня 2006 року Комінтернівською районною в м. Харкові радою , видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно , а саме: на квартиру [ADDRESS] , на підставі рішенням виконавчого комітету Комінтернівського районної в м. Харкові ради від 21.11.2006 року за №307-89 на ім.,я батька позивача - [PERSON]. 16 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі- продажу,який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON]А, р. №868, відповідно до якого [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна щодо об,єкта нерухомого майна від 07.12.2016 року , право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за відповідачем [PERSON] Згідно рішення апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2014 року, свідоцтво про право власності на нерухоме майно , видане [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Комінтернівської районної в м. Харкові ради за №307-89 від 21 грудня 2006 року та договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS] від 26 травня 2012 року , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] визнані недійсними. Даним рішенням встановлено , що квартира [ADDRESS] була спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Як встановлено цим же рішенням апеляційного суду , позивач 06 жовтня 2006 року звернувся до Сьомої ХДНК з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 06 травня 2006 року. Як вбачається із\~ст. 16 ЦК України, одним з цивільно-правових способів захисту права власності є віндикація - витребування власником майна з чужого незаконного володіння. У відповідності до\~ст. 387 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Пунктом 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»\~ визначено, що відповідно до\~статті 387 ЦК\~та частини третьої\~статті 10 ЦПК\~особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Згідно вимог ч.1\~ст. 388 ЦК України\~якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Таким чином, аналізуючи вищенаведене ,суд прийшов до висновку , що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки є передчасним , так як [PERSON] своє право власності на частку спадкового майна не набув , а відповідно до ст. 387 ЦК України, лише власник майна має право на його витребування . На підставі викладеного та

Outcome: dismissed