Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначила,що 06 серпня 2013 року після смерті його діда - [PERSON],відкрилась спадщина на належне йому майно. Позивач є спадкоємцем за заповітом,відповідач - спадкоємцем першої черги за законом.У визначений законодавством строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та частково реалізував свої спадкові права, а саме на житловий будинок № 3 по вул.Садовій в с.Тарасівка Андрушівського району Житомирської області. Проте позивач не може реалізувати в повному обсязі своє право на спадщину в позасудовому порядку, безпосередньо на отримання спадщини на земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства за тією ж адресою, де розташований спадковий будинок та земельну ділянку по вул..Садвоій 55 в с.Тарасівка,оскільки спадкодавець за життя не виготовив правовстановлюючі документи на право приватної власності на земельні ділянки. В зв`язку з цим приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Чистяковим було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.Земельні ділянки: 0.25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,25 га. для ведення особистого селянського господарства , 0,13 га. для ведення особистого селянського господарства були передані у власність спадкодавцю рішенням виконкому Зарубинецької сільської ради № 20 від 30 липня 1993 року зі змінами,внесеними 5 сесію 7 скликання Зарубінецької сільської ради від 3 серпня 2016 року. При обмірі спадкових земельних ділянок було встановлено фактичні розміри співпадають з розмірами,зазначеними в рішенні сільської ради,що підтверджується планом фактичного користування земельною ділянкою виконаний спеціалістами земельного кадастру. Просив визнати за ним право власності на зазначені земельні ділянки,як на спадщину за заповітом. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсягу. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю. Дослідивши матеріали справи,суд встановив: 06 серпня 2013 року після смерті діда позивача - [PERSON] петровича,відкрилась спадщина на належне йому майно. Позивач є спадкоємцем за заповітом,відповідач - спадкоємцем першої черги за законом.У визначений законодавством строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та частково реалізував свої спадкові права, а саме на житловий будинок № 3 по вул.Садовій в с.Тарасівка Андрушівського району Житомирської області. Проте позивач не може реалізувати в повному обсязі своє право на спадщину в позасудовому порядку, безпосередньо на отримання спадщини на земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства за тією ж адресою, де розташований спадковий будинок та земельну ділянку по вул..Садвоій 55 в с.Тарасівка,оскільки спадкодавець за життя не виготовив правовстановлюючі документи на право приватної власності на земельні ділянки. В зв`язку з цим приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Чистяковим було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.Земельні ділянки: 0.25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,25 га. для ведення особистого селянського господарства , 0,13 га. для ведення особистого селянського господарства були передані у власність спадкодавцю рішенням виконкому Зарубинецької сільської ради № 20 від 30 липня 1993 року зі змінами,внесеними 5 сесію 7 скликання Зарубінецької сільської ради від 3 серпня 2016 року. При обмірі спадкових земельних ділянок було встановлено фактичні розміри співпадають з розмірами,зазначеними в рішенні сільської ради,що підтверджується планом фактичного користування земельною ділянкою виконаний спеціалістами земельного кадастру.Позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину,подавши відповідну заяву до нотаріальної контори,але не може реалізувати свої спадкові права в частині прийняття спадщини на земельні ділянки,оскільки за життя спадкодавець замовив,але не встиг отримати державні акти на вказані земельні ділянки. Зазначені обставини визнані відповідачем,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст. 61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 380,1216,1220,1222,1269 ЦК України,ст.125 ЗК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.125 ЗК України,де вказано,що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником даної земельної ділянки,з часу передачі вказаних земельних ділянок йому у власність відповідним рішенням сільської ради. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на земельні ділянки : 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,25 га. для ведення особистого селянського господарства, розташовані по вул.Садовій 3 в с.Тарасівка Андрушівського району Житомирської області та земельну ділянку площею 0,13 га. для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул.Садовій 55 в с.Тарасівка Андрушівського району Житомирської області. Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідача не стягує.

Outcome: approved