Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначила,що 3 листопада 2014 року померла її мати [PERSON] Степанівна.Після її смерті відкрилась спадщина на будинок № 17 по вул.Залізничній в м.Андрушівка Житомирської області,дві земельні ділянки : 0,10 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку,господарських будівель та споруд,0,0533 га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих за вказаною адресою.Вона є єдиним спадкоємцем за законом та прийняла спадщину,подавши відповідну заяву до нотаріальної контори,але не може реалізувати свої спадкові права в частині прийняття спадщини на земельні ділянки,оскільки за життя спадкодавець замовив,але не встиг отримати державні акти на вказані земельні ділянки.Просила визнати за нею право власності на зазначені земельні ділянки,як на спадщину за заповітом. В судове засідання позивач не зявився,направив на адресу суду заяву,з проханням розглядати справу в його відсутність,вказував,що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився,направив на адресу суду заяву,з проханням розглядати справу в його відсутність,вказував,що позов визнає,проти задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи,суд встановив: 3 листопада 2014 року померла її мати [PERSON] Степанівна.Після її смерті відкрилась спадщина на будинок № 17 по вул.Залізничній в м.Андрушівка Житомирської області,дві земельні ділянки : 0,10 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку,господарських будівель та споруд,0,0533 га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих за вказаною адресою,які були передані спадкодавцю у власність рішенням шостої сесії пятого скликання Андрушівської міської ради від 22.09.2006 року та відповідають фактичному розміру користування земельними ділянками. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом та прийняла спадщину,подавши відповідну заяву до нотаріальної контори,але не може реалізувати свої спадкові права в частині прийняття спадщини на земельні ділянки,оскільки за життя спадкодавець замовив,але не встиг отримати державні акти на вказані земельні ділянки. Зазначені обставини визнані відповідачем,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст. 61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1216, 1220,1222,1269 ЦК України,ст.125 ЗК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.125 ЗК України,де вказано,що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Згідно ст.1269 ЦК України,спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником даної земельної ділянки,з часу виготовлення на його імя державних актів. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на дві земельні ділянки : 0,10 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку,господарських будівель та споруд,0,0533 га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих за адресою : м.Андрушівка ,вул.Залізнична 17 Житомирської області Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідача не стягує.

Outcome: approved