Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 18 серпня 2005 року, на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 1242 від 22.09.2003 року [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 4.100 га у межах згідно з планом, розташованої на території [PERSON] селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на землю, серія ЯА № 540433, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:05:126:01769, кадастровий № 1223255600-02-033-0350. 03 квітня 2008 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON] секретарем Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 659, яким усе своє майно, яке буде їй наложити на день її смерті, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповідала своєму сину [PERSON]. 29 вересня 2012 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеної земельної ділянки площею 4.100 га, розташованої на території [PERSON] селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] був він - її син. Він на момент смерті спадкодавця проживав разом з нею, тому прийняв спадщину. Інших спадкоємців не було. 08 жовтня 2015 року він звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 29 вересня 2012 року. Але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як він не надав правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, а саме: оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку на імя спадкодавця, в звязку з його втратою. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4.100 га у межах згідно з планом, розташованої на території [PERSON] селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на землю, серія ЯА № 540433, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:05:126:01769, кадастровий № 1223255600-02-033-0350, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 29 вересня 2012 року. У судове засідання позивач і його представник не зявились, про день слухання справи повідомлені належним чином, письмово просять розглянути справу за їх відсутністю. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просить розглянути справу за відсутності їх представника. Представник 3-ої особи - Управління Держгеокадастр у Новомосковському районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступних підставах: Встановлено, що 29 вересня 20012 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданого виконкомом [PERSON] селищною радою Новомосковського району Дніпропетровської області 02 жовтня 2012 року, актовий запис № 85. При житті [PERSON], 18 серпня 2005 року, на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 1242 від 22.09.2003 року їй була виділена земельна ділянка площею 4.100 га у межах згідно з планом, розташованої на території [PERSON] селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на землю, серія ЯА № 540433, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:05:126:01769, кадастровий № 1223255600-02-033-0350. 03 квітня 2008 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON] секретарем Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 659, яким усе своє майно, яке буде їй наложити на день її смерті, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповідала своєму сину [PERSON]. Після її смерті [PERSON], померлої 29 вересня 2012 року, відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеної земельної ділянки площею 4.100 га, розташованої на території [PERSON] селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] був її син [PERSON], який на момент смерті спадкодавця проживав разом з нею, тому прийняв спадщину. Інших спадкоємців не було. 08 жовтня 2015 року позивач звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 29 вересня 2012 року. Але нотаріусом листом від 08.10.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як він не надав правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, а саме: оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку на імя спадкодавця. Вищевказані обставини підтверджуються копією спадкової справи, наданої суду районною державною нотаріальною конторою Новомосковського району Дніпропетровської області. У відповідності до\~ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Позивач є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON], померлої 29.09.2012 року. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не заявив про відмову від спадщини. Оцінюючі зібрані докази, суд вважає визнати на позивачем право власності на земельну ділянку, площею 4.100 га у межах згідно з планом, розташованої на території [PERSON] селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на землю, серія ЯА № 540433, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:05:126:01769, кадастровий № 1223255600-02-033-0350, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 29.09.2012 року. Позивачкою судовий збір сплачений в повному обсязі, згідно наданої квитанції. На підставі викладеного та

Outcome: approved