Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина [PERSON], який народився [INFO]. В обґрунтування позову орган опіки та піклування зазначив, що відповідачі перебували у шлюбі, який розірвано 11 квітня 2000 року. Дитина позбавлення батьківського піклування, батько відмовився від виховання та матеріального утримання сина нотаріально засвідченою 29 березня 2002 року заявою, мати більше 15 років з дитиною не проживає та не піклується за дитиною, матеріально не утримує. Дитина повністю знаходиться на утриманні та вихованні бабусі. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, просила позбавити відповідачів батьківських прав. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є матір'ю відповідача [PERSON], яка від шлюбу з відповідачем [PERSON] народила сина [PERSON]. Відповідачі розірвали шлюб, [PERSON] практично з народження виховувався та проживав з нею та її чоловіком, який вже помер. Донька залишила сина їй, вийшла заміж, потім ще, ніколи участі у вихованні та утриманні сина не приймала, останній раз вона вийшла заміж та проживає десь в Одеській області, має ще дітей та фактично від сина відмовилася. С батьком онук познайомився декілька років, один раз зустрівся на цьому їх спілкування завершено. В судовому засіданні заслухана думка неповнолітнього [PERSON] з питання, що розглядається судом, який вказав, що з 10 місяців він був залишений батьками бабусі с дідусем, з того часу як він себе пам'ятав вони були йому батьками, усвідомлює, що батькам він ніколи не був потрібен, він самостійно намагався з ними спілкуватися, але їм він не цікавий, вони ніколи не займалися ні його вихованням, ні духовним розвитком, не цікавилися його інтересами, матеріально його життя не забезпечували, всім цим займалися його бабуся та дід, який помер. Вважав, що позбавлення батьківських прав відповідачів відносно нього є необхідним та справедливим. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися - про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог закону. В зв'язку з цим на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України суд постановляє заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши письмовими доказами, заслухавши свідка та думку дитини, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за наступних підстав. Позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], який народився [INFO] в м.Херсон, про що в книзі реєстрації актів про народження ВРАГС м.Херсон 1999 року березня місяця 24 числа зроблено відповідний актовий запис № 257, що підтверджено свідоцтвом про народження (арк. справи 13). 11 квітня 2000 року шлюб між [PERSON]та [PERSON] розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (арк. справи 16). 29 березня 2002 року [PERSON] подана нотаріально засвідчена заява до компетентних органів про відмову від виховання та матеріального утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у випадку усиновлення сина іншим чоловіком він не буде мати до нього ніяких майнових та інших претензій (арк. справи 14). 01 грудня 2015 року до служби у справах дітей звернулася [PERSON] з питання позбавлення батьківських прав відносно її онука [PERSON] його батьків,оскільки вони залишили сина у 10-місячному віці (арк. справи 9). 01 грудня 2015 року [PERSON] надав письмові пояснення службі у справах дітей, відповідно до якої він повідомив, що він впродовж 15 років проживає з бабусею, яка виховує та утримає його, батьки після розлучення влаштували особисте життя та забули про його існування, всі ці роки його виховує бабуся, жодної матеріальної допомоги від батьків на його утримання не надходить, батьки не цікавляться його життям, успіхами в навчанні. Просив сприяти у позбавленні його батьків батьківських прав відносно нього (арк. справи 10). З акту обстеження умов проживання дитини від 11 січня 2016 року встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з бабусею [PERSON], житло є придатним для проживання, має місце для відпочинку, для навчання, комп'ютер, забезпечений одягом та взуттям відповідно до віку та пори року, вихованням та розвитком займається бабуся (арк. справи 8). З характеристики [PERSON], виданої Херсонською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 36 Херсонської міської ради вбачається, що дитина є здібним учнем, проявляє інтереси до предметів гуманітарного циклу, має здібності до мов та зарубіжної літератури, є активним юнаком, бере участь у художній самодіяльності, конкурсах виразного читання, має друзів, відвідує основну групу з фізичної культури, не має шкідливих звичок, веде здоровий спосіб життя. Вихованням займається бабуся [PERSON], батьки жодного разу у школі з'являлися, навчанням сина не цікавились, юнак має все необхідне для навчання, виглядає охайним (арк. справи 11). З листа № 1.4-2091 від 26.11.2015 року Комунального закладу «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського» вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку у дитячій поліклініці з народження, за весь час спостереження за дитиною мати дитиною не займалася, з дитиною не проживала, з сином не спілкується, допомоги не надає, оскільки догляд за дитиною здійснює тільки бабуся [PERSON] Дитина на «Д» обліку не перебуває, відвідує ЗОШ № 36, останній раз оглянутий 23.10.2015 року та є здоровим (арк. справи 12). З висновку органа опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради № 2-49/284 від 11 лютого 2016 року вбачається, що зазначений орган вважає доцільним позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітнього [PERSON] 1999 р.н. (арк. справи 5-7). У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати свою дитини, піклуватися про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, забезпечити одержання ним повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі з 2000 року вихованням свого сина [PERSON] не займаються, матеріально його не забезпечують, необхідних умов для розвитку сина не надають, не цікавиться його долею та здоров'ям, маючи при цьому об'єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов'язками. У відповідності до ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідачами доказів на спростування доказів позивача не надано. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], маючи об'єктивну можливість виконувати свої батьківські обов'язки у відношенні неповнолітнього сина [PERSON], 1999 року народження, ухиляються від їхнього виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов'язків. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідачів батьківських прав у відношенні їх дитини. Одночасно підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів аліментів, оскільки відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 166 СК України батьки, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов'язку щодо утримання своїх дітей. Відповідно дост.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує особи відповідачів, те, що достовірних відомостей про наявність у них інших неповнолітніх дітей відсутні, і вважає за необхідне стягнути з останніх на користь особи, яка буде призначена піклувальником у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судові витрати у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» по 551,20 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved