Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просив визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року право власності на житловий будинок з господарчими побудовами, розташованими за адресою: [ADDRESS], , що складається з: житлового будинку «Ж-1», загальною площею: 80,90 кв.м., житловою площею: 62,5 кв.м.; літньої кухні «А»; підвалу «В»; сараю «Г»; сараю «З»; сараю «И»; вбиральні «Е»; огорожі №№1-4; водоколонки «І», замощення «ІІ». В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з господарським спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] За життя [PERSON] склав заповіт, яким все майно заповів позивачу. При зверненні позивача до Криворізької районної державної нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове нерухоме майно було видано [PERSON] після його смерті, що суперечить ч.4 ст.25 ЦК України. Зазначені обставини перешкоджають позивачу прийняти спадщину за заповітом після смерті батька, тому позивач звернувся до суду з даним позовом з метою реалізації своїх законних прав на спадкове майно. Позивач та його представник - [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористалися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити (а.с.43). Представник відповідача - Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 41). Представник третьої особи - Криворізька районна державна адміністрація Дніпропетровської області правом на участь в судовому засіданні не скористалися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.40). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача- [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, серія [NUMBER] від 09.03.2006 року та свідоцтвом про народження позивача виданим повторно, серії [NUMBER] від 15.11.1989 року (а.с.5,6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарським спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим виконкомом Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, від 19.03.2008 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим КП ДОР «Криворізьке БТІ», №18149266 від 19.03.2008 року та довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ», вих.№148341 від 08.07.2016 року (а.с.7,8, 9). За життя [PERSON] склав заповіт, яким все майно заповів позивачу, заповіт чинний, не змінений та не скасований, про що свідчить копія заповіту та інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 46489221 від 20.01.2017 (а.с.10). Як видно з листа Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області № 89/01-14 від 03.02.2017, 21.07.2006 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, звернувся [PERSON]- позивач по справі (а.с. 35). При зверненні позивача до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] оскільки правовстановлюючий документ на спадкове нерухоме майно було видано [PERSON] після його смерті, що суперечить ч.4 ст.25 ЦК України (а.с.14). В силу статті 214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд, зокрема, вирішує питання, яка саме правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Стаття 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з наведено, беручи до уваги, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька, спірний житловий будинок пройшов реєстрацію в відповідних державних органах, але правовстановлюючий документ на спадкове нерухоме майно видано [PERSON] після його смерті, перешкоджає позивачу реалізувати його спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі на загальних підставах, тому успадкування вказаного домоволодіння має здійснюватися в судовому порядку. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладені обставини та виходячи з положень ч.5 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON], в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року право власності на спірний житловий будинок.

Outcome: approved