Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 04.09.2012 року між ним та відповідачем була досягтуна домовленість про те, що остання придбає для позивача автомобіль «Дєу», для чого він передав їй кошти в розмірі 42 650 грн., про що відповідачкою була складена розписка, в якій установлений кінцевий строк придбання автомобіля або повернення грошей - 15 лютого 2013 року. Строк зобов'язання пройшов, проте [PERSON] відмовляється передати позивачу автомобіль або повернути гроші в розмірі 42 650 грн., чим завдала йому матеріальну шкоду. У зв'язку із вище викладеним вважає, що між сторонами виникли правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави. Тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму грошових коштів в розмірі 42 650 грн. 00 копійок, а також покласти на неї судові витрати. Позивач та відповідачка в судове засідання не з'явились. Про день та час слухання страви були повідомлені належним чином. Надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позивач на позові наполягав, відповідачка визнала позов в повному обсязі. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. 04.09.2012 року [PERSON] була складена розписка про те, що вона отримала гроші в сумі 42650 грн. від [PERSON], та зобов'язується в строк до 15.02.2013 р. повернути або гроші, або автомобіль, що підтверджується розпискою від 04. 09. 2012р. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому ода сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦК України особа зобов'язана повернути майно, коли на якій воно було набуте, згодом відпала, а тому сума внеску разом з сумою нарахованих за користування ним процентів може бути стягнута з відповідача позивачем в судовому порядку відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, та не повернув позивачу у визначені розписці строки, ані гроші, ані автомобіль не повернув, тому слід стягнути з відповідачки на користь позивача грошові кошті в розмірі 42 650 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позивач при подачі позовної заяви сплачував судовий збір у розмірі 426,50 грн., з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved