Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 9928,22 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що з вини відповідача [PERSON], водій якого керував автомобілем «Шевроле Нива», державний номер [NUMBER] і порушив Правила дорожнього руху України, 22.03.2015 року сталася ДТП в с. Старошийка, Житомирського району по вул. Грушевського, внаслідок якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження чим останньому спричинено матеріальну та моральну шкоду. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 1166, 1167, 1188, 1192 ЦК України. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як передбачено вимогами ст.1188 ЦК України. Відповідно до вимог п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами та доповненнями, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, [PERSON] 22.03.2015 року о 13 годині в с. Старошийка Житомирського району по вул. Грушевського керував автомобілем «ВАЗ» реєстраційний номер [NUMBER], пр.и цьому не врахував дорожню обстановку, а саме її зміну, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Шевроле Нива», реєстраційний номер [NUMBER], що рухався попереду в попутному напрямку та раптово зупинився, в результаті чого автомобілі механічно пошкодились. Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 11.06.2015 року закрито провадження по справі на підставі ч.1 п.1 ст.247 КУпАП через відсутність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП. При цьому судом встановлено, що водій [PERSON] не може вважатись таким, що проявив неуважність за дорожньою обстановкою та не дотримався безпечної дистанції під час руху, оскільки він не міг передбачити, що [PERSON] керуючи автомобілем «Шевроле Нива» після здійснення випередження, раптово зупинить транспортний засіб. Таким чином, оскільки ДТП виникла не з вини [PERSON], тому в його діях відсутній склад адміністративного проступку, передбаченого ст..124 КУпАП. Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 25.09.2015 року також встановлено, що перебування [PERSON] у стані алкогольного сп'яніння підтверджується даними висновку за результатами медичного огляду №296. Факт різкої зупинки свого автомобіля підтвердив і сам [PERSON] у своїх письмових поясненнях від 22.03.2015 року. Відповідно до довідки, складеної інспектором ДПС ВДАІ Житомирського району Буханевичем Д.О., внаслідок ДТП автомобіль «ВАЗ 21144», державний номер [NUMBER], яким керував позивач отримав механічні пошкодження - розбито: передній бампер, передня права фара, передній правий поворот, рамка переднього номерного знаку, передня декоративна планка, деформовано передній капот. Вартість нових деталей та ремонтних робіт пошкодженого автомобіля, яким керував позивач підтверджується актом надання послуг №587 від 03.06.2015р., накладною №23 від 15.04.2015р., товарним чеком №ЧК 2546 від 15.04.2015р. та складає на загальну суму 9928,22 грн. На підстав вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в результаті ДТП позивачу відповідачем була заподіяна матеріальна шкода, яка складає 9928,22 грн. та підлягає відшкодуванню відповідачем. Що стосується стягнення моральної шкоди на користь позивача, то відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» із змінами і доповненнями та ст. 1167 ЦК України, позивачем не надано доказів на підтвердження наявності вини відповідача у її завданні, розміру спричиненої шкоди, з яких міркувань позивач виходив визначаючи цей розмір, а саме не зазначено характеру, обсягу та глибини заподіяних позивачу моральних страждань, їх наслідків, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем дані факти нічим не підтверджені, хоча відповідно до ст. 10-11 ЦПК України це є його обов'язком. Крім того, суд стягує з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial