Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 58604,16 грн у зв`язку з тим, що відповідач не виконує обов`язки по поверненню кредиту, згідно з кредитним договором, а саме Генеральною угодою б/н від 10.12.2013 в результаті чого станом на 07.10.2019 виникла заборгованість в сумі 79050 грн 68 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 17924,50 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 18107,38 грн, заборгованості за комісією - 43018,80 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка вже була стягнута рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.11.2014 та складала 23616,11 грн, з яких 17924,50 - заборгованість за кредитом, 1805,04 - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 716,98 - заборгованість за комісією, 3169,58 - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Отже, різниця становить 5864,16 грн, яку позивач й просить стягнути. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, при цьому посилається на те, що необхідні докази надані до матеріалів справи, клопотання та заяви відсутні. Не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 листопада 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін та призначено судове засідання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 10.12.2013 між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н, відповідно до п.п.2.1 якої банк надав відповідачу кредит в сумі 19402,75 грн. строком на 24 місяці з 10.12.2013 по 31.12.2015, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в обмін на обов`язок позичальника щодо повернення кредиту, сплати відсотків в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в заяві та Умовах та Правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 970,91 грн. для погашення заборгованості по кредиту. Дата останнього погашення заборгованості - 31.12.2015 року /а.с.9/. Підписавши зазначену Генеральну угоду, відповідач погодився, що зазначена Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, а також Тарифами , складає між ним та Банком кредитний договір. АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк» /а.с.40-41/. Відповідно до п.п.2.1 Генеральної угоди, відповідач зобов`язався щомісяця погашати заборгованість по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентах, а також інших витрат відповідно до Умов та Правил. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 1050,1054 ЦК України позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 2.1 Генеральної угоди передбачено строк кредитування - 24 місяці, а саме: з 10.12.2013 по 31.12.2015. Відповідно до 2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день, по зобов`язанням строк яких не настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з часу виникнення порушень, заборгованість за кредитом починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою. Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення кредиту, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення. Договірні зобов`язання за Генеральною угодою відповідач належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 14.10.2014 утворилася прострочена заборгованість. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.11.2014 позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості за генеральною угодою від 10 грудня 2013 року станом на 14.10.2014 у розмірі 23616 грн. 11 коп., яка складається з: 17924 грн. 50 коп. заборгованість за кредитом; 1805 грн. 04 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 716 грн. 98 коп. заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 3169 грн. 59 коп. - штраф, а також стягнуті витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 23859 грн 71 коп. Тобто, позивач звертаючись до суду з позовною заявою до відповідача з вимогою про дострокове стягнення всієї заборгованості генеральною угодою від 10 грудня 2013 року, змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором, водночас сам кредитний договір припинив свою дію. Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем нараховано відсотки та комісію по 07 жовтня 2019 року включно, але після зміни строку виконання зобов`язання усі наступні нарахування, передбачені генеральною угодою від 10 грудня 2013 року, не мають правового значення та не підлягають виконанню. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1174цс16. Згідно з абзацом 2 ч.1 ст.1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Тому, виходячи із аналізу абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Така позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, у пунктах 53-55. Таким чином, заборгованість яка мала місце за генеральною угодою від 10 грудня 2013 року була стягнута достроково в повному обсязі рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.11.2014, у зв`язку з чим строк кредитування закінчився та відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України право позивача на нарахування відсотків та комісії за кредитом також припинилося. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed