Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS] . Шлюб вони уклали в Російській Федерації в 2007 році. У липні 2013 року він знявся з реєстраційного обліку у м. Москва та переїхав з дружиною жити в Україну до м. Таврійська у Херсонській області, де він за власні кошти придбав будинок із земельною ділянкою за адресою : [ADDRESS] та оформили їх на дружину. Однак, на початку 2015 року його дружина почала погано себе почувати, з 20.08.2015 року перебувала на обліку у лікаря онколога, їй було проведено 6 курсів хіміотерапії, але з 2016 року захворювання почало прогресувати. В 2017 році ускладнення вразили очі, було проведено багато курсів лікування, а в 2018 році наслідки захворювання вразили головний мозок та кості. 25.05.2018 року дружині встановили 1 групу інвалідності. Весь цей час він з 2015 року постійно перебував з дружиною, купував їй ліки, возив до різних лікарень на обстеження та лікування, оплачував медичні препарати і послуги. Ніколи її діти не приймали участі у лікуванні та допомозі матері. На прохання допомогти матеріально на ліки та саме необхідне, або допомогти в догляді матері, вони відмовлялися. З 2015 року їх мати і його дружина хворіла, потребувала постійного піклування та догляду, оскільки перебувала у безпорадному стані за станом здоров`я. Він як чоловік завжди піклувався про стан здоров`я дружини, матеріально забезпечував її, робив все для належного догляду. За його рахунок було зроблено ремонт у будинку. Також протягом часу з 2015 року він постійно купував за власний рахунок ліки та оплачував обстеження, аналізи, сплачував комунальні платежі за будинок. Після смерті дружини залишилося три спадкоємця, її діти : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які не піклувалися про свою матір та не надавали допомоги, якої вона потребувала. Але протягом шести місяців вони звернулися до приватного нотаріуса Іваніщенко С.І. з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері. За законом вони мають успадкувати 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою : [ADDRESS] . Просив суд усунути [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від права на спадкування за законом на спадщину, що відкрилася після смерті [INFO] його дружини, [PERSON] . Визнати за ним, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину будинку за адресою : [ADDRESS] , що належав померлій [PERSON] . Позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] із зустрічною позовною заявою з урахуванням уточнень від 01.10.2019 року, вказавши, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] [PERSON] 10.02.2007 року взяла шлюб із [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] ». В період шлюбу 10.01.2014 року [PERSON] придбала житловий будинок садибного типу із належними до нього господарчими побутовими будівлями загальною площею 80,4 кв.м., який розташований в [ADDRESS] . Також, 10 січня 2014 року [PERSON] придбала у власність земельну ділянку площею 0,0519 га, яка розташована за адресою : [ADDRESS] та має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 6510770800 : 07: 128: 0018. [INFO] [PERSON] померла. За життя, [INFO] квітня 2018 року, [PERSON] склала заповіт, яким належну їй 1/2 частку належного їй на праві власності житлового будинку [ADDRESS] , та 1/2 частку належної їй на праві власності земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 6510770800:07:128:0018, загальною площею 0,0519 га, яка розташована [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , [INFO] . З метою вступу у права на спадкування на майно, яке заповіла йому матір, [PERSON] звернувся до [PERSON] з проханням надати йому оригінали правовстановлюючих документів на майно, проте йому було відмовлено в цьому, що позбавляє [PERSON] вступити у права спадкування та володіти і розпоряджатися належним йому майном. Просив суд визнати за ним [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на спадкове майно за заповітом, а саме : на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] ; 1/2 частину земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 6510770800:07:128:0018, загальною площею 0,0519 га, яка розташована [ADDRESS] . Позивач та його представник підтримав заявлені вимоги, зустрічний позов не визнали, посилаючись на обставини позову. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх представник позову не визнали. Позивач [PERSON] та його представник підтримали зустрічний позов. Відповідач [PERSON] надав вступне слово під присягою в якості свідка, вказавши, що під час перебування його матері в Москві вона почала себе погано почувати, почала обстежуватися і в неї виявилося онкологічне захворювання. Їй фінансово допомагали люди, в яких вона працювала, зокрема оплачували квартиру, в якій вони зі [PERSON] проживали під час перебування в Москві, оплачували поїздки до Москви. Він разом з дружиною дивилися за будинком і господарством, коли [PERSON] із матір`ю їздили до [PERSON] . Він тричі на тиждень бував у матері, допомагав, їздив за ліками, возив реабілітолога, виконував інші прохання матері. Особисто він пропонував продати квартиру, що перебувала у їх спільній власності для того, щоб були гроші на лікування матері, але мати була проти цього. Коли мати перебувала у лікарні, він постійно телефонував їй, цікавився її здоров`ям. Його мати перебувала у безпорадному стані з серпня 2018 року і до смерті. Також, він платив комунальні послуги за будинок у відсутність матері та [PERSON] . Мати заповіла йому частину житлового будинку, який вони спільно придбали зі [PERSON] , вона рішення приймала самостійно. Коли мати померла, [PERSON] змінився, він замкнув будинок, в будинку залишилися їх з братами речі, документи на будинок теж були у [PERSON] , він не зміг прийняти спадщину через відсутність документів. Відповідач [PERSON] надав вступне слово під присягою в якості свідка, пояснивши, що коли він перебував за кордоном, то постійно спілкувався з матір`ю. Коли приїздив додому, постійно допомагав матері, виконував її прохання, привозив продукти харчування, допомагав з опаленням по будинку, надавав фінансову допомогу, але мати відмовлялася, вона ніколи не просила про грошову допомогу. В 2018 році мати прислала СМС повідомлення і він відразу приїхав, мати перебувала у безпорадному стані. Він також привозив ліки, майстра з манікюру, педикюру, бо мати завжди дивилася за собою. Йому було відомо, що мати написала заповіт на [PERSON] , але він проти цього не заперечував, йому невідомо чи знав про це [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] зачинив будинок, вся доказова база залишилася в будинку. Він ніколи не ухилявся від надання допомоги матері і коли вона просила, не відмовляв їй. Відповідач [PERSON] надав вступне слово під присягою в якості свідка, зазначивши, що у всіх питаннях їх мати спілкувалася з ними, дітьми та їх дружинами. Він проживає в Одесі, коли мати перебувала на лікуванні в Одесі, вони з дружиною допомагали, провідували її, дружина працює медичним працівником, тому вона купувала ліки, які неможливо було знайти в аптеках, що потрібні були матері, медичні засоби. Мати завжди вирішувала всі питання самостійно, ніколи не просила матеріальної допомоги, але коли [PERSON] поїхав у Москву, вона звернулася до них і вони вирішили підшукати жінку, яка змогла б доглянути її, і привозили її з м. Одеса, оплачували її перебування та догляд за матір`ю. Також вони привозили онуків до матері, щоб вона могла відволіктися. Він надавав матері в борг гроші на закінчення операції, оскільки така була її умова, потім вона їх повернула. В родині мати вирішувала сама всі побутові потреби, розпоряджалася бюджетними коштами, тому рішення з приводу заповіту також прийняла самостійно, повідомивши про це дітям, і не порадившись із [PERSON] . Свідки зі сторони позивача надали наступні покази. Так, свідок [PERSON] показала суду, що є сусідкою [PERSON] . Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] жили дружно, коли [PERSON] захворіла, [PERSON] весь час був поруч, вона постійно говорила, що [PERSON] піклується про неї, купує все найкраще, вони разом були в Москві. Її колишні господарі надавали гроші на оплату квартири в Москві, а потім вона дізналася, що [PERSON] самостійно орендували квартиру. Також їй відомо, що сусіди продали мікроавтобус для лікування [PERSON] , документів на авто вона не бачила. Діти проживали з дружинами і своїми дітьми : [PERSON] був у Польщі, [PERSON] в Одесі, а [PERSON] приїздив і навідувався до матері. Їй не відомо, що діти не надавали допомоги матері, [PERSON] ніколи не скаржилася на дітей, вони були дружньою родиною. Вона часто спілкувалася із [PERSON] і телефонувала їй, коли та була в Москві. Свідок [PERSON] показала, що після того як [PERSON] розійшлася із чоловіком, вона поїхала працювати у Москву. Там вона працювала у різних господарів, одержувала хороший заробіток. В 2012 році разом із [PERSON] вони повернулися до м. Каховки, після цього не працювали, [PERSON] на території України також не працював. Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] їздили до Москви продавати квартиру [PERSON] , потім купили будинок у Таврійську. Коли [PERSON] захворіла, [PERSON] був поруч з нею, ні в чому їй не відмовляв. Діти були не з нею, один в Польщі, другий в Одесі, [PERSON] був в Каховці. В той час коли [PERSON] перебувала в безпорадному стані вони не спілкувалися, в них погіршилися відносини, але їй відомо, що на дітей вона ніколи не скаржилася, поганого про дітей вона нічого не може сказати. Свідок [PERSON] показав суду, що він раніше працював разом із [PERSON] , потім вона поїхала на заробітки до Росії, з того часу не бачилися. В подальшому спілкувався із [PERSON] , йому відомо, що він продав автомобіль «Рено» і гроші були витрачені на лікування [PERSON] , його дружина намагалася телефонувати [PERSON] , але остання не відповідала на дзвінки. Про те, що діти [PERSON] відмовляли їй в наданні допомоги, коли вона хворіла, йому нічого не відомо. Свідок [PERSON] суду показав, що він є сусідом [PERSON] , йому відомо, що [PERSON] доглядав за дружиною [PERSON] , возив на лікування, виводив на вулицю. [PERSON] продав свою машину і витратив гроші на лікування [PERSON] . Щоб діти не надавали допомоги такого не було. Син з [PERSON] приїздив 4-5 разів. Син [PERSON] був майже кожного дня, третього сина він майже не бачив. Але декілька разів і його машина стояла біля двору. [PERSON] хотів позичити у нього грошей, але потім вони продали машину і більше не потребували грошей. За столом вони говорили, що [PERSON] продав квартиру і вони купили будинок, документів він не бачив. Коли [PERSON] була в безпорадному стані він бачив, бо виносив її на руках з автомобіля, це було після останньої поїздки до м. Москва, вони з дружиною приходили її провідувати, діти приїздили, привозили своїх дітей. Свідок [PERSON] показала, що познайомилася із [PERSON] в січні 2019 року, зі слів [PERSON] їй відомо, що він займався лікуванням [PERSON] і весь час доглядав за нею, гроші були тільки в нього, діти не допомагали матері. На допиті інших свідків позивач не наполягав. Свідок зі сторони відповідачів [PERSON] показав, що він знайомий зі [PERSON] , був у них вдома. Коли [PERSON] хворіла, хтось із дітей був завжди біля неї, вона робила зауваження, що їй дуже багато приділяють уваги. [PERSON] возив [PERSON] на операції, оплачував їх. Його дружина також приходила до [PERSON] , допомагала їй. Вся родина лікувала [PERSON] і хотіли, щоб вона одужала. Йому відомо, що з Одеси син з невісткою привозили багато ліків, бачив коробки з медичними засобами, в його присутності ніхто з дітей не відмовляв матері в наданні допомоги. Свіріни продали машину, щоб лікувати [PERSON] , вони також пропонували гроші, але [PERSON] відмовлялися, сказали, що не потребують допомоги. Йому невідомо за чиї кошти був придбаний будинок в м. Таврійську. Свідок [PERSON] показала суду, що дуже давно знайома зі [PERSON] . У них зі [PERSON] були дуже теплі відносини. Із дітьми у них завжди були гарні відносини. До кінця серпня початку вересня 2018 року [PERSON] робила все сама, потім їй стало гірше і коли вона перебувала в безпорадному стані біля неї весь час хтось був. Вона приходила майже щодня, приїздив її син [PERSON] . Він також колов їй уколи, привозив лікарня і потім купував ліки. Коли [PERSON] їздив до Москви, син, що жив в м. Одеса привіз жінку, яка допомагала доглядати за [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] також привозили багато ліків, які були необхідні [PERSON] . Весь час [PERSON] спілкувалася з дітьми по телефону, а також з їх дружинами. Вона на дітей ніколи не скаржилася. Коли [PERSON] працювала в Москві, у неї були хороші роботодавці, тому вони їй допомагали фінансово і орендували квартиру в Москві. Діти ніколи не залишали [PERSON] , особливо під час перебування її в безпорадному стані, всі хотіли спасти матір. Від [PERSON] вона чула, що діти їй допомагали матеріально, але вона не хотіла брати гроші, говорила, що у дітей свої сім`ї. Також, діти хотіли продати квартиру в м. Таврійську, але [PERSON] була категорично проти цього, вона хотіла, щоб після неї щось залишилося дітям. Свідок [PERSON] показала суду, що коли її свекруха [PERSON] захворіла, всі діти допомагали їй по можливості. Допомоги вона від них не просила, бо була самостійною та вольовою жінкою. В серпні 2018 року коли вони приїхали з м. Варшави, [PERSON] приїхала після операції, вона особисто давала їй гроші, але [PERSON] відмовлялася, вони разом з чоловіком купували продукти харчування. Вона та інша невістка робили матері спеціальний масаж, але вона була дуже слаба. Її вивозили на вулицю на колясці, весь час були поруч. [PERSON] також доглядав за своєю дружиною, в них в родині були дружні відносини. [PERSON] дружина [PERSON] та [PERSON] привозили з Одеси медичні засоби, ліки, оплачували жінку, яка доглядала за [PERSON] , коли [PERSON] їздив із [PERSON] до [PERSON] . [PERSON] кожного дня був у матері, допомагав їй, готував, колов уколи, просто з нею розмовляв. Діти ніколи не відмовлялися від допомоги матері, але вона її ніколи не просила. Свідок [PERSON] суду показала, що є дружиною [PERSON] , їй відомо, що допомогу матері надавали всі сини [PERSON] . Вони з [PERSON] дивилися за будинком в період від`їзду [PERSON] та [PERSON] до лікарні, оплачували комунальні послуги. [PERSON] оплачував жінку, яка доглядала за [PERSON] , коли її чоловік їздив до Москви за речами. З 2015 року [PERSON] хворіла, але перебувала в безпорадному стані тільки після останньої операції, з серпня 2018 року. [PERSON] приходила кожного дня і допомогла [PERSON] , [PERSON] разом з нею теж приходили, допомагали одягнутися, готували їжу, прибирали в будинку, спілкувалися з [PERSON] та [PERSON] купували всі засоби для операції в Одесі, також провідували матір, привозили ліки до м. Таврійська, гроші за ліки не брали. [PERSON] була громадянкою Росії, отримувала деякі ліки безкоштовно, отримувала пенсію. Діти [PERSON] не відмовляли їй в наданні допомоги. На допиті інших свідків відповідачі не наполягали, про що вказали в своїй заяві. Суд заслухавши вступні слова учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10.02.2007 року в м. Москва Російська Федерація. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] . З довідки КЗ «Центральна міська лікарня міста Нова Каховка» від 24.04.2018 року слідує, що [PERSON] з 20.08.2015 року перебувала на обліку у лікаря онколога. Відповідно до комп`ютерної томографії головного мозку, [PERSON] проводилося дослідження головного мозку у м. Москва 08.07.2018 року. 10.01.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,0519 га, кадастровий номер 6510770800:07:128:0018, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Цього ж дня, 10.01.2014 року [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку площею 0,0519 га, яка розташована за адресою : [ADDRESS] та має цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 6510770800:07:128:0018, уклавши нотаріально по посвідчений договір купівлі-продажу. Позивачем надано чеки на сканування одного ока 350 грн. від 07.06.2017 року, придбання голки для біопсії 85 000 руб. від 13.08.2018 року. 11.09.2018 року [PERSON] надала згоду на проживання та реєстрацію місця проживання громадянина Російської Федерації [PERSON] , [INFO] , в житловому будинку по [ADDRESS] , вказана заява нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І. З адресного листка вибуття [PERSON] слідує, що в м. Москва останній був зареєстрований до 15.01.2014 року, вибув до [ADDRESS] . 14.08.2018 року [PERSON] проведено консультацію онколога в м. Москва Російська Федерація. Відповідно до договору замовлення № АА 1762407 від 06.08.2018 року про надання платних медичних послуг слідує, що [PERSON] надавалися платні медичні послуги з лабораторної діагностики на суму 2192 руб., які були оплачені, про що свідчить чек на вказану суму. З виписного епікризу ГБУЗ «ГКБ ім. Д.Д. ДЗМ» ЛПД № 1 від 02.06.2018 року слідує, що [PERSON] перебувала на лікуванні у вказаному медичному закладі з 30.05.2018 року до 02.06.2018 року з приводу загострення онкологічного захворювання. Відповідно до рекомендацій лікаря від 11.05.2017 року [PERSON] рекомендовано фізіопроцедури за місцем проживання. Позивачем надано обстеження очей [PERSON] , що проведене 03.05.2017 року в м. Херсон. Також [PERSON] надав квитанції про сплату комунальних послуг за житловий будинок, розташований в [ADDRESS] за серпень грудень 2016 року та за квітень 2019 рік, платник [PERSON] . З довідки МСЕ -16 № 2069301 слідує, що [PERSON] встановлено 1 групу інвалідності безстроково з 25.05.2018 року. Відповідно до квитанцій від 25.04.2018 року [PERSON] сплачено за припинення провадження в справі про порушення митних правил в сумі 17 000 грн. З відзиву представника відповідачів [PERSON] на позов [PERSON] слідує, що відповідачі по справі діти [PERSON] не ухилялися від надання їй допомоги, постійно спілкувалися з нею і підтримували, купували все необхідне. [PERSON] заповідала [PERSON] частину житлового будинку і земельної ділянки, належної [PERSON] на праві спільної сумісної власності із [PERSON] . Відповідачі не оспорюють факту лікування [PERSON] в м. Москва, проведення їй операцій, перебування з нею [PERSON] та зазначають, що [PERSON] після діагностування їй захворювання працювала в м. Москва, також отримувала пенсію в Росії, на яку вони разом із [PERSON] проживали, а [PERSON] з 2013 року не працював. З доказів наданих відповідачами слідує, що [PERSON] дружина [PERSON] оплачувала комунальні послуги за житловий будинок [PERSON] та [PERSON] протягом 2018 року та до березня 2019 року включно. З роздруківки смс-повідомлень, наданих відповідачами слідує, що [PERSON] постійно спілкувалася зі своїми дітьми та їх дружинами, [PERSON] направляли фотознімки внуків, повідомляли про їх успіхи. Також [PERSON] 17.06.2018 року повідомила [PERSON] про складання на нього заповіту, та про те, що [PERSON] вона про заповіт не говорила. Спілкування відбувалося також під час перебування [PERSON] в м. Москва в серпні 2018 року. Серед СМС повідомлень є повідомлення [PERSON] , в якому він пропонував матері продати квартиру, але вона відмовила, повідомивши, що необхідності немає, також повідомив, що вони наймуть людину для догляду за нею. Із свідоцтва про народження [PERSON] слідує, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу слідує, що 12.12.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 26.04.2018 року [PERSON] складено заповіт, відповідно до якого вона заповіла 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою : [ADDRESS] [PERSON] . 11.07.2019 року [PERSON] від імені [PERSON] звернувся до [PERSON] з проханням надати правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою : [ADDRESS] з метою оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] , відповіді не надійшло. Судом досліджено медичну амбулаторну картку [PERSON] , яка надана суду КНП «Центр первинної медичко санітарної допомоги м. Нова Каховка», в якій вказано про періоди захворювання [PERSON] та лікування. Останні записи зроблені лікарем онкологом 15.09.2018 року та 04.10.2018 року, в останньому записі зазначено про тяжкий стан [PERSON] . З копії спадкової справи №03/2019 до майна померлої [PERSON] , 08.10.2018 [INFO] , наданої на запит суду приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І. слідує, що 14.01.2019 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після [PERSON] за заповітом. 23.01.2019 року [PERSON] подав заяву про видачу свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя та заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 30.01.2019 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] 24.03.2019 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після [PERSON] на 1/2 частину квартири, розташованої в [ADDRESS] . 31.03.2019 року надійшла заява від [PERSON] про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 07.04.2019 року [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . З листа приватного нотаріуса Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слідує, що останні викликалися до нотаріусу для надання згоди на виділ [PERSON] 1/2 частини житлового будинку, придбаного в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] або повинні надати нотаріально посвідчені заяви. 17.05.2019 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про зупинення оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадкування після смерті дружини [PERSON] у зв`язку із оспорюванням їх права на спадкування. 20.08.2019 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із проханням надати копію заповіту складеного за життя [PERSON] 20.08.2019 року нотаріусом надано відповідь [PERSON] , з якої слідує, що [PERSON] роз`яснено право на спадкування за обов`язковою часткою у спадщині для чого необхідно надіслати документи, що підтверджують вказане право. З попереднього розрахунку суми судових витрат [PERSON] слідує, що витрати на правничу допомогу складають 19 000 грн., з них зустріч, консультація з клієнтами 950 грн., ознайомлення з позовною заявою, аналіз документів 1900 грн., аналіз документів наданих клієнтами 1425 грн., аналіз законодавства 950 грн., підготовка відзив на позов 3800 грн., підготовка зустрічної позовної заяви 1900 грн., підготовка клопотань 475 грн., ознайомлення з відповідями на запит 475 грн., участь у судових засіданнях 5700 грн. З відповіді Державної прикордонної служби України на запит суду слідує, що [PERSON] перетинала кордон України в пункті пропуску Гоптівка 22.09.2018 року та 27.09.2018 року, громадянин Росії [PERSON] 06.09.2018 року, 22.09.2018 року, 27.09.2018 року. Згідно із ст.1224 ч.5,6 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Згідно п. 6 Пленуму ВСУ від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. Відповідно до ст.1216,1220,1222,1223,1226,1233,1235 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно із ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З доказів наданих суду слідує, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу подружжя придбало житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0519 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою : [ADDRESS] . З 2015 року [PERSON] почала хворіти і їй діагностували онкологічне захворювання, відповідно до медичної документації протягом 2015-2018 року [PERSON] проходила лікування на території України та в м. Москва Російська Федерація, [PERSON] здійснювалося оперативне втручання з метою перешкоджання розвитку хвороби. За цей час на лікування здійснювалися витрати родиною [PERSON] , про що свідчать договори про надання медичних послуг та квитанції на придбання медичних препаратів і здійснення діагностики. З пояснень свідків зі сторони позивача та відповідача слідує, що [PERSON] постійно доглядав за [PERSON] , возив її на операції, купував ліки, проте свідки зазначили, що діти [PERSON] постійно з нею спілкувалися і надавали допомогу у виді догляду, придбання ліків, оплату доглядальниці, приготування їжі, моральної підтримки. Під час судового розгляду не знайшов підтвердження факт ухилення відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від надання допомоги [PERSON] під час перебування її у безпорадному стані. Натомість свідки допитані судом підтвердили, що [PERSON] була самостійною, вольовою жінкою і вирішувала всі побутові питання самостійно, ніколи не просила допомоги в дітей, перебувала в безпорадному стані, недовгий проміжок часу, коли повернулася з м. Москва в вересні 2018 року, про що також свідчить запис в амбулаторній медичній картці від 04.10.2018 року про тяжкий стан хворої. Суд критично ставиться до показань свідка [PERSON] щодо ненадання дітьми [PERSON] допомоги їй, оскільки вона є співмешканкою [PERSON] не спілкувалася з родиною [PERSON] за життя [PERSON] , є зацікавленою особою. Таким чином, суд не знаходить підстав для усунення відповідачів дітей [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВС від 04.04.2018 року у справі № 233/6868/15-ц, суд зазначив, що вирішуючи спір про відмову в позові про усунення від права на спадкування, відповідно до положень ст.1224 ЦК України, має значення сукупність обставин, а саме усунення особи від надання спадкодавцеві допомоги за можливості її надання, а саме перебування спадкодавця в безпорадному стані, надання допомоги саме відповідачем. Таким чином, посилання позивача на те, що відповідачі ухилялися від надання матері матеріальної допомоги, при наявності у них фінансової можливості та при необхідності [PERSON] такої допомоги не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки позивач як чоловік [PERSON] також був зобов`язаний піклуватися про свою дружину, що він підтвердив надавши відповідні докази, проте ним не надано доказів, що [PERSON] потребувала матеріальної допомоги на лікування, догляд за нею під час перебування в безпорадному стані та зверталася за такою допомогою до дітей відповідачів по справі і отримала відмову в наданні такої допомоги. Натомість свідок [PERSON] вказала, що надавала [PERSON] грошові кошти від родини [PERSON] , привозила їй одяг, вони купували необхідні продукти харчування, вона робила масаж [PERSON] для чого купувала необхідні медичні препарати, а [PERSON] не хотіла приймати допомогу в грошовому виразі. Свідок [PERSON] вказала під час допиту, що [PERSON] розповідала їй, про надання дітьми матеральної допомоги, яку вона не хотіла брати, бо у дітей були свої сімї та потреби. З телефонної переписки [PERSON] з відповідачами та їх дружинами слідує, що [PERSON] надавали допомогу її роботодавці, за вказані гроші вона купувала ліки, серед смс-повідомлень відсутні повідомлення, в яких [PERSON] просила відповідачів про надання їй матеріальної допомоги. Позовна вимога про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/2 частину будинку за адресою : [ADDRESS] також не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] за життя залишила заповіт від 26.04.2018 року, яким заповіла 1/2 частину будинку та земельної ділянки за адресою : [ADDRESS] , які належали їй на праві спільної сумісної власності, [PERSON] , доказів права на обов`язкову частку у праві на спадкування [PERSON] суду та нотаріусу на його звернення не надано, тому [PERSON] має право лише на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки як чоловік [PERSON] , відповідно до ст. 60,61 СК України. Позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] оспорює право [PERSON] на спадкове майно, перешкоджає йому у оформленні спадкових прав, не надаючи правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку, про що свідчить наявність оригіналів документів у [PERSON] , ненадання відповіді на звернення адвоката Грицак О.С., яка діє в інтересах [PERSON] та оригіналів документів на спадкове майно. З цих підстав у первісному позові слід відмовити, а зустрічний позов задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦК України зі [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 2087 грн., та частково витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Розподіляючи витрати, понесені [PERSON] на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи договір про надання правової допомоги, укладений між [PERSON] та адвокатом Грицак О.С., опис наданих послуг, квитанція на суму 19 000 грн, не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. З опису робіт (наданих послуг) вбачається, що вказані послуги надавалися [PERSON] адвокатом та полягають у тому, що адвокат здійснив аналіз позову, надав консультацію стороні у справі, здійснив аналіз доказів наданих позивачем та [PERSON] , склав відзив на позов та зустрічний позов, підготував письмові запити, здійснив аналіз законодавства, необхідного для відстоювання позиції сторони, ознайомився з відповідями на запит, приймав участь у судових засіданнях. З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 000 грн. є завищеними, зокрема вартість складання відзиву на позов та зустрічного позову, вартість за участь в судових засіданнях, ознайомлення з відповідями на запити, не є належним чином обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд з урахуванням заперечень представника позивача та позивача, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підставі ст. 392, 355, 368, 370, 392, 1216,1220,1222,1223,1224, 1226,1233,1235 ЦК України, п.6 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved