Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 184, укладений між ним та відповідачем 10 січня 2007 року, зареєстрований у Богодухівському відділі державної реєстрації прав на нерухоме майно Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №040868600232 та додаткову угоду до цього договору, зобовязати відповідача повернути вказану земельну ділянку у стані, придатному для використання за цільовим призначенням, стягнути із СВК ім. В.Н. Каразіна судовий збір згідно квитанції. Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,63 га кадастровий номер 6320886000:02:001:0356, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Павлівської сільської ради Богодухівського району Харківської області за межами населеного пункту. Вищевказану земельну ділянку 10 січня 2007 року, згідно договору оренди землі № 184, який зареєстровано 18 березня 2008 року в Богодухівському відділі державної реєстрації прав на нерухоме майно Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №040868600232, строком на 10 років позивач передав в оренду СВК ім. В.Н. Каразіна. Вказаний договір оренди земельної ділянки вважає недійсним, так як він не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, визначення у договорі розміру орендної плати в розмірі 844 грн. 20 коп., тобто 1,5 % від вартості земельної ділянки не відповідало положенням Указу Президента України від 02 лютого 2992 року № 92/2002 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту населення селян власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», сталося не з вільного його волевиявлення, як сторони договору при його укладенні і не у звязку з досягненням між ним та відповідачем згоди на такі умови, а внаслідок використання відповідачем його юридичної необізнаності, що призвело до значного порушення прав, оскільки тривалий час він не отримував реального доходу від передачі земельної ділянки в оренду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 10 січня 2007 року між ним та СВК ім. В.Н. Каразіна було укладено договір оренди землі № 184, який він вважає недійсним з тих причин, що вказаний договір не містить таких істотних умов як: відповідальність орендаря за несплату орендної плати та відсутність умов передачі земельної ділянки у заставу і внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. В подальшому позивач та його представник подали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності на задоволенні позову наполягали. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, мотивуючи тим, що10 січня 2007 року між СВК ім. В.Н. Каразіна та [PERSON], власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4, 63 га, яка знаходиться на території Павлівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, було укладено договір оренди землі № 148, який був зареєстрований у Богодухівському відділі державної реєстрації прав на нерухоме майно Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті по земельним ресурсам України», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 18 березня 2004 року № 220. Відповідно до п. 9 Договору орендна плата встановлюється Орендарем у формі та розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки земельної ділянки , що в грошовому вираженні складає на час підписання Договору 844 грн. 20 коп. СВК ім. В.Н. Каразіна залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану господарства щорічно виплачувало орендну плату позивачу в підвищеному розмірі ніж це передбачено Договором. Що з стосується посилання позивача на відсутність у Договорі такої істотної умови, як відповідальність орендаря за несплату орендної плати та відсутності умов передачі земельної ділянки у заставу і внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки слід відмітити наступне: перелік істотних умов договору оренди землі, які встановлені ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» була доповнена Законом № 509-VI (509-17) від 16 вересня 2008 року, тобто вже після укладеннями Договору та його державної реєстрації. Крім того, від позивача не надходило пропозицій щодо доповнення Договору з приводу цього питання, а також [PERSON] не надано доказів того, що СВК ім. В.Н. Каразіна вживало спроби по передачі земельної ділянки у заставу і внесення до статутного фонду права оренди. В подальшому від представника відповідача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував. Представник Відділу Держгеокадастру в Богодухівському районі Харківської області в судове засідання не зявився, надав суду письмові пояснення, відповідно до яких за наявною у Відділі інформацією 18 березня 2008 року Богодухівським районним відділом реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» зареєстровано договір оренди землі від 10 січня 2008 року між [PERSON] та СВК ім. В.Н. Каразіна. Державна реєстрація вказаного договору оренди землі здійснювалась Богодухівським районним відділом реєстрації Харківської регіональної філії ДП « Центр ДЗК», яке не має жодного відношення до Відділу Держгеокадастру (Держземагенства, Держкомзему) у Богодухівському районі Харківської області та не є його правонаступником. Станом на час вчинення державної реєстрації договору оренди землі від 18 березня 2008 року між [PERSON] та СВК ім. В.Н. Каразіна порядок реєстрації договорів оренди землі регулювався «Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель», затвердженим Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02 липня 2003 року. Таким чином, державна реєстрація у 2008 році договору оренди землі між [PERSON] та СВК ім. В.Н. Каразіна здійснювалась відповідним структурним підрозділом ХРФ ДП «Центр ДЗК», а не відділом Держгеокадастру. Представник Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Богодухівського районного управління юстиції в Харківській області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши сторони по справі, приходить до слідуючого: Судом встановлено, що відповідно до копії договору оренди землі № 184 від 10 січня 2007 року, між [PERSON] та сільськогосподарським виробничим кооперативом ім. В.Н. Каразіна було укладено договір оренди землі, відповідно до якого [PERSON] надав в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 4, 63 га кадастровий №6320886000:02:001:0356 призначену для товарного сільськогосподарського виробництва. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 56\~280 грн. 16 коп. Строк дії договору становить 10 років. Орендна плата вноситься у розмірі 844 грн. 20 коп. (1,5 % вартості земельної ділянки). Орендна плата вноситься в натуральній формі один раз на рік до 20 числа останнього у звітному році місяця. Земельна ділянка передається у оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції. Даний договір був зареєстрований у Богодухівському відділі державної реєстрації прав на нерухоме майно Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис 18 березня 2008 року за № 040868600232. 01 липня 2008 року між [PERSON] та СВК ім. В.Н. Каразіна було укладеного Додаткову угоду №184, відповідно до якої стороні дійшли згоди про зміни оплати за оренду земельної ділянки, а саме: у п. 9 згідно п. 13 Договору № 184 змінено нижче указані умови договору вклавши їх у такій редакції «Орендна плата за оренду земельної ділянки сплачується «Орендарем» за 2008 р. в розмірі 2 % вартості земельної ділянки. Решта умов Договору залишається незмінною. Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 18 червня 2014 року, 17 червня 2014 року Реєстраційною службою Богодухівського районного управління юстиції Харківської області надано інформацію про державну реєстрацію договору оренди землі № 184 та додаткової угоди до договору оренди землі, які були укладені між [PERSON] та сільськогосподарським виробничим кооперативом ім. В.Н. Каразіна. Обєктом договору оренди землі є земельна ділянка загальною площею 4,63 га кадастровий № 6320886000:02:001:0356, яка розташована на території Павлівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно довідки сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. В.Н. Каразіна від 27 жовтня 2015 року № 53, за період з 2007 року по 2015 рік [PERSON] проведено виплату орендної плати за користування земельною ділянкою по Договору оренди землі № 184 від 10 січня 2007 року в наступних розмірах: - в 2007 році нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 56\~280 грн. 16 коп., розмір орендної плати 1, 5 %, сума орендної спати складає 845 грн., 10 коп.; - в 2008 році нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 56\~280 грн. 16 коп., розмір орендної плати 2 % (після укладення додаткової угоди до Договору оренди землі № 184), сума орендної плати складає 1\~157 грн. 12 коп.; - в 2009 році нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 56\~280 грн. 16 коп., розмір орендної плати 2 %, сума орендної плати складає 1\~153 грн.; - в 2010 році нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 70\~582 грн. 48 коп. , розмір орендної плати 2 %, сума орендної плати складає 1\~153 грн.; - в 2011 році нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 70\~582 грн. 48 коп., розмір орендної плати 3 %, сума орендної плати складає 2\~117 грн.; - в 2012 році нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 123\~942 грн. 83 коп., розмір орендної плати 2 %, сума орендної плати складає 2\~478 грн. 86коп.; - в 2013 році нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 123\~942 грн. 83 коп., розмір орендної плати 3 %, сума орендної плати складає 3\~718 грн. 28 коп.; - в 2014 році нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 123\~942 грн. 83 коп., розмір орендної плати 3,6 %, сума орендної плати складає 4\~461 грн. 94 коп.; - в 2015 році нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 154\~804 грн. 60 коп., розмір орендної плати 5 %, сума орендної плати складає 7\~740 грн. 23 коп. Отже, згідно умов договору позивачу повинна сплачуватись орендна плата в розмірі 1,5 відсотка вартості земельної ділянки, а згідно додаткової угоди орендна плата становить 2 відсотки вартості земельної ділянки, але як підтверджується вищевказаною довідкою орендар сплачував орендну плату у більшому розмірі. Відповідно до довідки сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. В.Н. Каразіна від 21 серпня 2015 року № 42, ними було розглянуто заяву [PERSON], про розірвання договору оренди землі №184 від 10 січня 2007 року та повідомлено останнього, що ними не вбачається підстав для розірвання договору оренди землі № 184, так як на даний час провадиться робота по розробці проекту сівозмін та розроблений бізнес план до 2019 року на цю земельну ділянку яка знаходиться в єдиному масиві, що використовується підприємством на правах оренди для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, крім того земельна ділянка використовується за цільовим призначенням, дотримуються екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, своєчасно здійснюють виплату орендної плати. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 ст. 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, \~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України. Згідно ч. 1,2,3,5,6 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Як вбачається з матеріалів справи, 18 березня 2008 року Богодухівським районним відділом реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» було зареєстрованого договір оренди землі №184 від 10 січня 2007 року, який укладений між [PERSON] та сільськогосподарським виробничим кооперативом ім. В.Н. Каразіна. Крім того сторонами 01 липня 2008 року було укладеного додаткову угоду до Договору оренди землі № 184, відповідно до якої внесено зміни, щодо сплати орендної плати. Частиною 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди;орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 Закону України « Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 184, який укладений 10 січня 2007 року між ним та СВК ім. В.Н. з тих підстав, що даний договір не містить таких істотних умов, як: відповідальність орендаря за несплату орендної плати, проте п. 41 вищевказаного договору передбачена відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору. Крім того, позивач зазначає, що визначені у договорі оренди землі розмір орендної плати в сумі 844 грн. 20 коп., тобто 1,5 % від вартості земельної ділянки не відповідало положенню Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92/2002 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту населення власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», оскільки на протязі тривалого часу він не отримував реальних доходів від передачі земельної ділянки в оренду. Доводи позивача про порушення його прав в наслідок сплати відповідачем 1,5 % від вартості земельної ділянки спростовуються додатковою угодою від 01.07.2008 року, якою замінено ставку орендної плати на 2 відсотки від вартості земельної ділянки. Також позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 184 з тих підстав, що договір не містить такої істотної умови, як відсутність умов передачі земельної ділянки у заставу і внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Дана вимога не передбачена діючим Законом України «Про оренду землі», а сторони по справі при укладенні договору не скористались своїм правом, а саме не включивши дану вимогу в умови договору оренди землі. Отже, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження недійсності договору оренди земельної ділянки № 184 від 10 січня 2007 року та додаткової угоди до цього договору. Відмовляючи у визнанні недійсним договору оренди земельної ділянки № 184, від 10 січня 2007 року та додаткової угоди до цього договору, суд відмовляє і у зобовязанні відповідача повернути вказану земельну ділянку у стані, придатному для використання за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивач [PERSON] не довів своїх позовних вимог, що є його обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагальності процесу, розяснював позивачу його права та обовязки. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] необіхно відмовити.

Outcome: dismissed