Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що його син [PERSON] помер [INFO] року. Померлий [PERSON] , був власником земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,290 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], яка розташована Дніпропетровська область, Синельниківський район, КСП ім. Енгельса, Зайцівської сільської ради. Право власності на земельну ділянку належало померлому [PERSON] на підставі державного акту [NUMBER] від 02.02.2000 р., який був виданий на підставі рішення 10 сесії ХХІІІ скликання Синельниківської районної Ради народних депутатів №144 від 08.12.1999 р. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю №19889 . Після смерті сина позивач своєчасно, а саме 12 серпня 2016 року звернувся до Другої синельниківської державної нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини. Але постановою державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Причиною відмови стало те, що оскільки спадкова справа була відкрита за останнім місцем проживання спадкодавця в м. Москва. Відповідач у справі [PERSON]- це син померлого [PERSON], а відповідачка [PERSON]- вдова, які мешкають на території Російської Федерації і не зверталися с заявами про прийняття спадщини після померлого. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, надали суду заяву в якій позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити на підставах, які зазначені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явився, до суду надані нотаріально посвідчені , апостилізовані заяви від імені відповідачів, в яких вони просять розглянути справу за їх відсутності і зазначили, що вони визнають позовні вимоги, не заперечують проти їх задоволення. З урахуванням визнання відповідачами позовних вимог в повному обсязі судом ухвалено про проведення судового розгляду за відсутності сторін. Суд дослідив документи, які надані позивачем і судом встановлено наступне: [PERSON] помер [INFO] року, вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке було видано 01 червня 2016 року Органом ЗАЦС №65 Багатофункціонального центру надання державних послуг району Донський, актовий запис №17 . Факт родинних стосунків між позивачем та померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], яке було видано Зайцевською сільською Радою Синельниківського району Дніпропетровської області , у вказаному свідоцтві в графі « Батько» зазначений [PERSON]. Відповідно до Державного акту №19889 [NUMBER] від 02.02.2000 р.- [PERSON] , був власником земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,290 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], яка розташована Дніпропетровська область, Синельниківський район, КСП ім. Енгельса, Зайцівської сільської ради. Державний акт [NUMBER] від 02.02.2000 р. був виданий на підставі рішення 10 сесії ХХІІІ скликання Синельниківської районної Ради народних депутатів №144 від 08.12.1999 р. , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю Згідно з копією спадкової справи № 308/2016 після померлого [PERSON]- позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернувся с заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса за місце перебування спадкового майна. Разом з тим, в матеріалах спадкової справи є повідомлення нотаріуса Московської міської нотаріальної палати Фадєєвої О.А. від 09.08.2017 р. про те, що в матеріалах спадкової справи №110/2016 заповіт після [PERSON] відсутній. Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги і має право на спадкування після смерті сина за законом. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З урахуванням встановлених під час судового розгляду фактів, визнання відповідачами позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і документально підтвердженими, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved