Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 16.07.2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №743; після розлучення залишити за відповідачем прізвище [PERSON] та визначити місце проживання неповнолітніх дітей з відповідачем, посилаючись на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини, подальше сумісне життя, примирення між сторонами не можливе. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.05.2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 03.06.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити та не заперечував щодо вирішення справи без участі відповідача в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзив на позов не надала, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони уклали шлюб 16.07.2004 року, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №743. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе, оскільки строк на примирення надавався судом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на відсутність заперечень відповідача та положення ст.160 СК України, суд лише визначає місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з матір`ю, а місце проживання [PERSON] з огляду на його вік визначається ним самостійно. Крім того, з огляду на положення статті 113 СК України, суд позбавлений можливості вирішити питання прізвища відповідача після розірвання шлюбу за вимогою позивача, оскільки це є правом особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними та вирішує питання судових витрат.

Outcome: partial