Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, посилаючись на те, що 08.11.2011 року ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №401056232, згідно якого товариство надало відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості у вигляді відновлювальної кредитної лінії у сумі 19688 грн., з кінцевим строком погашення до 11.11.2013 року. Між публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» 23 грудня 2013 року було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» відступив на користь товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором №401056232 від 08.11.2011 року. Боржник взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала, в результаті чого станом на 23.12.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 30270,24 грн. із якої: 19688 грн. - заборгованість за кредитом; 4,4 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4677,84 грн. - прострочена комісія; 5900 грн. - пеня. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 30270,24 грн. та понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір у сумі 302,7 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2011 року ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №401056232, згідно якого товариство надало відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості у вигляді відновлювальної кредитної лінії у сумі 19688 грн., з кінцевим строком погашення до 11.11.2013 року. Згідно п.2.2 кредитного договору процента ставка за користування кредитом становить 1%. Згідно п. 3 кредитного договору всі відносини між сторонами, що виникають на підставі цього договору врегульовуються Розділом 2 «Загальними умовами споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», затвердженими Розпорядженням ПАТ «Альфа-Банк» Хе3776 від «21» жовтня 2011 р. Вказані в цьому пункті «Загальні умови споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», є невід'ємною частиною цього Договору та визначають інші істотні умови цього Договору, зокрема, але не виключно порядок і умови нарахування процентів за користування Кредитом, поновлення нарахування процентів за користування Кредитом у разі якщо таке нарахування призупинить умови здійснення платежів, умови настання відповідальності за неналежне виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та/або інших платежів, що вказані в цьому Договорі, умови та порядок звернення стягнення на Предмет застави, а також будь-які інші умови, необхідні для врегулювання відносин між позичальником та Банком. Між публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» 23 грудня 2013 року було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» відступив на користь товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором№401056232 від 08.11.2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов Кредитного договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Кредитного договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). [PERSON] умови кредитного договору виконуються неналежним чином. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, станом на 23.12.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 30270,24 грн. із якої: 19688 грн. - заборгованість за кредитом; 4,4 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4677,84 грн. - прострочена комісія; 5900 грн. - пеня. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 29.05.2015 року на адресу відповідача було направлено вимогу про погашення існуючої заборгованості, яка залишена без задоволення. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 30270,24 грн. Крім того, згідно до ст. 88 ЦПК України, з огляду на те, що при подачі позову до суду позивачем було сплачено судові витрати у розмірі 302,70 грн., тому вказана сума також повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved