Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що [INFO] померла його тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,3134 га згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №062174 та Фермерського господарства «Юнона 2012». Своєю спадщиною [PERSON] розпорядилася ще за життя, склавши про це заповіт, посвідчений 09 листопада 2011 року приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області за реєстровим №1388,1389. За його умовами [PERSON] після своєї смерті усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося із чого не складалося, включаючи і земельну ділянку площею 4,3134 га згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №062174 заповіла позивачу. Позивач є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців немає. У визначений законом шестимісячний термін він подав заяву про прийняття спадщини за заповітом приватному нотаріусу Оріхівського районного нотаріального округу [PERSON] Нотаріусом заведено спадкову справу за № 66-2014, номер у спадковому реєстрі 56188399. Перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку не має. Отримати ж свідоцтво про право на спадщину за заповітом на фермерське господарство він не може. Нотаріус надав позивачу відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що ним не було надано правовстановлюючий документ на Фермерське господарство «Юнона 2012», як на нерухомість у вигляді єдиного майнового комплексу. Фермерське господарство, як єдиний майновий комплекс, в порядку ст. 191 Цивільного кодексу України та в контексті вимог ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство», являючись нерухомістю, може бути успадковане в порядку визначеному законодавством України. На теперішній час він фактично прийняв спадщину: у нього знаходяться оригінали статутних документів ФГ «Юнона 2012», він обробляє земельну ділянку, Однак, він не може провести реєстрацію змін до статуту ФГ «Юнона 2012», оскільки відсутній правовстановлюючий документ, на підставі якого Державний реєстратор зможе внести зміни та провести відповідну реєстрацію. Оскільки нотаріус 10.11.2014 року надав йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії іншим способом, аніж шляхом звернення до суду, він не може захистити своє право на спадщину за заповітом. Прохає визнати за ним право власності на спадщину за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON], у вигляді єдиного майнового комплексу - Фермерське господарство «Юнона 2012» з правом внесення змін до статутних документів, а саме - зазначити його як власника господарства з правом проведення державної реєстрації таких змін в статуті ФГ «Юнона 2012» у відповідних органах. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] на позові наполягав, прохав його задовольнити у повному обсязі. Представник Новопавлівської сільської ради Оріхівського району до суду не з'явився, надав заяву в якій прохав справу слухати у їх відсутність, з позовними вимогами згоден у повному обсязі. Представник третьої особи прохав справу слухати без участі представника. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані стороною, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З тексту статуту, затвердженого 26 листопада 2012 року, видно, що [PERSON] є засновником фермерського господарства - «Юнона 2012» (а.с.7-10). 28.11.2012 року фермерське господарство «Юнона-2012», яке розташоване за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Новопавлівка, вул..Чапаєва 114 , включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.11). [INFO] померла [PERSON], підтвердженням чого є свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 19.03.2014 року Виконавчим комітетом Новопавлівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис № 04./а.с.4/. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 9 листопада 2011 року приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], яким заповідала земельну ділянку , яка знаходиться на території Інженерської сільської ради Пологівського району Запорізької області та на все інше майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що б вона за законом матиме право гр..[PERSON]/а.с.5/. -2- У визначений законом шестимісячний термін [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини за заповітом приватному нотаріусу Оріхівського районного нотаріального округу [PERSON] Нотаріусом заведено спадкову справу за № 66-2014, номер у спадковому реєстрі 56188399. /а.с.37-57/. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10.11.2014 року приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ФГ « Юнона- 2012», оскільки у заявника відсутні правовстановлюючі документи ФГ « Юнона -2012»», як на нерухомість у вигляді єдиного майнового комплекс ( не був документально підтверджений склад спадкового майна) (а.с.16). Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Згідно ст. 22 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство, як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов'язання. Статтею 19 Закону України «Про фермерське господарство» N 973-IV від 19 червня 2003 року визначено, що до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу( це також зазначено в п.5.1. статуту ФГ «Юнона-2012».)/а.с.9 зв./. Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом. За змістом ч.1 ст.316, 317 ЦК України правом власності є право на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті та статтею 41 цього Закону. Згідно до вимог ст.191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Права на земельну ділянку та інші об'єкти нерухомого майна, які входять до складу єдиного майнового комплексу підприємства, підлягають державній реєстрації в органах, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Виходячи з положень ст.182 ЦК України, до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстроване в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 №868, визначено, що в державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на об'єкти нерухомого майна, а саме на земельну ділянку, підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду або їх окремі частини, квартиру, житлове та нежитлове приміщення. Державна реєстрація права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду або їх окремі частини проводиться незалежно від того, чи зареєстроване право власності на земельну ділянку, на якій вони розташовані (п.4 Порядку). -3- Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, з матеріалів справи вбачається, що правовстановлюючі документі на ФГ «Юнона-2012» як цілісний майновий комплекс відсутні. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] неодноразово наголошував про те, що майно у ФГ « Юнона-2012» - відсутнє. Але при цьому суду не надано доказу, а саме витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, про дані щодо розміру статутного капіталу(статутного або складеного капіталу) та про дату закінчення його формування по фермерському господарству «Юнона - 2012». Так як відповідно до п.5.2 Статуту фермерського господарства вказано, що для забезпечення діяльності господарства засновник господарства створює статутний капітал . Статутний капітал господарства може поповнюватися за рахунок чистого прибутку, отриманого від господарської діяльності в разі необхідності - за рахунок додаткових внесків./а.с.9зв/. Відповідно до п.5.5. Статуту - Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту. Якщо б позивач дійсно б надав докази, що у фермерського господарства « Юнона-2012», відсутнє майно, майнові та інші зобов'язання, оскільки відсутній складений капітал, то б в свою чергу це унеможливлює спадкування фермерського господарства відповідно до статті 23 Закону України «Про фермерське господарство». Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] щодо визнання за ним в порядку спадкування за заповітом права власності у вигляді єдиного майнового комплексу - ФГ «Юнона-2012», безпідставні, а тому не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed