Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 березня 2013 року по 03 квітня 2017 року у розмірі 9555 грн. 76 коп., суму нарахованої пені за весь період заборгованості у розмірі 2218 грн. 41 коп., суму нарахованої компенсації за втрати від інфляції у розмірі 2778 грн. 62 коп., суму нарахованих річних за весь строк заборгованості у розмірі 675 грн. 47 коп., відшкодувати за рахунок відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач згідно договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 1427 від 15.10.2003 р. орендує нежитлове приміщення № 63, літ. «А-5», загальною площею 17,3 кв.м., що розташоване по вул. Чернишевського в м. Харкові з централізованою системою опалення. У січні 2016 року фізична особа-підприємець [PERSON] звернулась до позивача з проханням укласти договір на постачання теплової енергії. Так, 01.02.2016 р. між позивачем та відповідачем було укладено тимчасовий договір № 10653 про постачання теплової енергії в приміщення відповідача за адресою: м. Харків, вул. Чернишевського, буд. 63. Позивач здійснив подачу теплової енергії відповідачу по о/р 17400-6226 в повному обсязі, на підставі чого відповідачу направлені рахунки за спожиту теплову енергію. Відповідач не сплачувала вказані рахунки у повному обсязі, чим завдано збитки КП «Харківські теплові мережі». Так, станом на 03.04.2017 р. у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за період з 01 березня 2013 року по 03 квітня 2017 року у розмірі 9555 грн. 76 коп., сума нарахованої пені за весь період заборгованості складає 2218 грн. 41 коп., сума нарахованої компенсації за втрати від інфляції складає 2778 грн. 62 коп., сума нарахованих 3 % річних за весь строк заборгованості у розмірі 675 грн. 47 коп. Загальна сума заборгованості відповідача складає 15228 грн. 26 коп. Вказані об сатини змусили позивача звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 листопада 2017 року провадження по справі відкрито. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у його відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.6\~ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до підпункту 9 пункту 1\~розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, викладеного в новій редакції\~Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. № 2147-VIII, що набрав чинності з 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя\~статті 3 ЦПК України). За загальним правилом частини першої\~статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до\~статті 280 ЦПК України\~суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що на підставі договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 1427 від 15.10.2003 р. відповідач [PERSON] орендує нежитлове приміщення № 63, літ. «А-5», загальною площею 17,3 кв.м., що розташоване по вул. Чернишевського в м. Харкові з централізованою системою опалення (а.с. 13-16). Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об'єктах сфери теплопостачання визначаються\~Законом України «Про теплопостачання», який регулює відносини, пов'язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання. Відповідно до\~ст. 1 зазначеного Закону, постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; суб'єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; теплопостачальна організація - суб'єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Згідно ст. 3 Закону, відносини між суб'єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Статтями 19, 24, 25 Закону передбачено, що споживач або суб'єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно ст. 24 Закону, споживач теплової енергії зокрема має право на: вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами; отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, цін, порядку оплати, режимів споживання теплової енергії; отримання обсягів теплової енергії згідно з параметрами відповідно до договорів та стандартів. Основними обов'язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії безпосередньо регулюються Правилами користування тепловою енергією, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2007 року № 1198, які є обов'язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії. Відповідно до п. 3 зазначених Правил наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: межа балансової належності (відповідальності) - межа розподілу теплової мережі між теплопостачальною організацією і споживачем; межа продажу теплової енергії - сукупність точок теплової мережі, обладнаних вузлом обліку, на основі показів якого проводяться розрахунки за спожиту теплову енергію, або точка розподілу, визначена в договорі у разі відсутності такого вузла; споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору; тепловикористальне обладнання - комплекс пристроїв, які використовують теплову енергію для опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і технологічних потреб; Пунктом 4 Правил встановлено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. У разі викупу частини приміщень в окремо розташованому будинку теплопостачальна організація укладає договір з кожним власником (п. 5 Правил). Згідно п. 14 Правил споживач зобов'язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання, а відповідно до приписів п. 23 Правил розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил (ст. 40 Правил). 01.02.2016 р. між позивачем та відповідачем було укладено тимчасовий договір № 10653 про постачання теплової енергії в приміщення відповідача за адресою: м. Харків, вул. Чернишевського, буд. 63, особистий рахунок № 17400-6226 (а.с.8-12). Відповідно до п.1.1 вказаного договору, Енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Обсяги постачання теплової енергію споживачу, схема теплотраси, що перебуває на балансі споживача, умови припинення постачання теплової енергії, перелік особистих рахунків встановлені відповідно в Додатках №1, №2, №3 та №4 від 01 лютого 2016 року до договору № 10653 від 01 лютого 2016 року. Відповідно до\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У зазначеному тимчасовому договорі № 10653 про постачання теплової енергії в приміщення відповідача за адресою: м. Харків, вул. Чернишевського, буд. визначені всі суттєві умови. Зі змісту договору та Додатків вбачається, що відповідач [PERSON] поставила свій підпис як у самому договорі, так і в усіх Додатках до нього, тим самим підтвердила, що ознайомилась і згодна з їх умовами. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Постачання теплової енергії відповідачу за адресою: м. Харків, вул. Чернишевського, 63 підтверджується актами: № 174/1549 від 10.10.2013 р. про підключення споживача до джерела теплової енергії; № 174/783 від 14.04.2013 р. про відключення споживача від джерела теплової енергії; № 174/4013 від 22.10.2014 р. про підключення споживача до джерела теплової енергії; № 174/6591 від 14.04.2015 р. про відключення споживача від джерела теплової енергії; № 174/8503 від 13.10.2015 р. про підключення споживача до джерела теплової енергії; №174/11160 від 05.04.2016 р. про відключення споживача від джерела теплової енергії; №174/12919 від 17.10.2016 р. про підключення споживача до джерела теплової енергії; №174/14253 від 03.04.2016 р. про відключення споживача від джерела теплової енергії. (а.с. 19-26). Позивач здійснив подачу теплової енергії відповідачу по о/р 17400-6226 в повному обсязі, на підставі чого відповідачу направлені рахунки за спожиту теплову енергію за кожний розрахунковий період (календарний місяць) (а.с. 28-61). \~\~\~\~\~\~\~\~ Як вбачається з листа КП «Харківські теплові мережі» №769 від 18 вересня 2017 року, відповідачу була направлена вимога щодо погашення заборгованості за теплову енергію (а.с.27). Відповідно до п. 3.2.2 Договору, відповідач зобовязався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, передбачені договором. Судом встановлено, що відповідач свої зобовязання за договором порушила, у звязку з чим станом на 03.04.2017 р. у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за період з 01 березня 2013 року по 03 квітня 2017 року у розмірі 9555 грн. 76 коп., сума нарахованої пені за весь період заборгованості складає 2218 грн. 41 коп., сума нарахованої компенсації за втрати від інфляції складає 2778 грн. 62 коп., сума нарахованих 3 % річних за весь строк заборгованості у розмірі 675 грн. 47 коп. Загальна сума заборгованості відповідача складає 15228 грн. 26 коп., що розрахунками заборгованості (а.с. 63-65). \~\~\~\~ Враховуючи, що відповідачем не спростований розрахунок заборгованості, здійснений позивачем, суд з ним погоджується, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів, такий розрахунок здійснений позивачем, виходячи з діючих тарифів. Крім того, під час укладення договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, сторонами були узгоджені умови припинення постачання теплової енергії (Додаток№3). Так, за змістом п. 1.1 зазначеного Додатку, теплопостачальна організація припиняє постачання теплової енергії споживачу в разі письмового звернення споживача про припинення теплопостачання при наявності технічної можливості відключення приміщення, а також за умови, що не постраждають інтереси інших споживачів. Однак в матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення відповідача з такими заявами до КП «Харківські теплові мережі». Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за спожиту теплову енергію за період користування з 01 березня 2014 року по 03 квітня 2017 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» становить 15228 грн. 26 коп. Відповідно до загальних умов виконання зобовязання, встановлених\~ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За змістом ч. 1 ст.\~901, ч. 1 ст.\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~\~\~\~ Згідно ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). \~\~\~\~ Статтею 612 ЦК України\~визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які\~\~боржник\~\~повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен\~\~день прострочення виконання. Правові наслідки прострочення боржника виконання грошового зобовязання у вигляді сплати пені, з урахуванням зазначених норм матеріального права, визначені сторонами і в укладеному ними договорі.\~\~\~\~ Так, відповідно до п. 7.2.3 договору, споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію у вигляді пені, яка нараховується у розмірі подвійної облікової ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення. Перевіривши правильність здійсненого представником позивача розрахунку пені на рівні подвійної облікової ставки Національного банку України, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви в частині стягнення пені у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог\~у розмірі 2218,41 гривень. Відповідальність боржника за несвоєчасне здійснення оплати за надані послуги з теплопостачання у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 20 червня 2012 року у справі №6-68цс12. Перевіривши правильність здійсненого представником позивача розрахунку суми трьох процентів річних за період з 01 березня 2013 року по 03 квітня 2017 року та інфляційного нарахування на суму заборгованості, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви в частині стягнення таких сум у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог відповідно у розмірах 675,47 гривень та 2778,62 гривень. В матеріалах справи відсутні відомості щодо незгоди відповідача із вищевказаним розрахунком представника позивача, а також не надано жодних доказів, які б спростовували правильність такого розрахунку. \~\~\~\~ Відповідачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до\~ст. 617 ЦК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених позивачем вимог та задовольняє їх у повному обсязі. \~\~ Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень. Приймаючи до уваги викладене,

Outcome: approved