Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача не чинити йому перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON] та донькою [PERSON] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 12 лютого 2010 року перебував у шлюбі з відповідачкою, в якому мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 15 лютого 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають з відповідачкою, з якою виникають конфлікти щодо участі позивача у вихованні дітей, їх відвідування. Відповідачка перешкоджає у побаченні з дітьми, мирним способом спір вирішити неможливо. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить такий задоволити. Просить встановити час зустрічей з дітьми згідно з рішенням органу опіки та піклування в такому порядку: субота, неділя почергово - з 12.00 год. до 18.00 год.; вівторок - з 18.00 год. до 20.00 год. Відповідачка згідно з письмовими запереченнями проти позову заперечила та пояснила, що відповідач аліментів не сплачує та має заборгованість у зв'язку з чим внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.164 КК України, ухиляється від рішення суду про поділ майна подружжя, яке необхідне для відпочинку та розвитку дітей. Після розлучення з'являвся до дітей в стані алкогольного сп'яніння, що негативно на них впливає. Діти потребують корекційного виховання та навчання. Фактично не заперечуючи проти встановлення графіку побачення батька з дітьми, не погоджується з висновком органу опіки та піклування в частині надто тривалого часу побачень. Представник третьої особи позо підтримала та просить задоволити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 лютого 2010 року сторони уклали шлюб, в якому мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 15 лютого 2016 року шлюб між сторонами розірвано. На даний час сторони проживають окремо, діти залишилася проживати з відповідачем та її батьками, що сторонами не оспорюється. Судом встановлено, що сторони перебувають в конфліктних відносинах та не можуть дійти згоди щодо виховання дітей в добровільному порядку. Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 12 грудня 2016 року за №770, виходячи з інтересів дітей, з врахуванням зайнятості батьків, вік дітей, встановлено час зустрічей батька з дітьми: субота, неділя почергово - з 12.00 год. до 18.00 год.; вівторок - з 18.00 год. до 20.00 год. Зобов'язано матір не чинити перешкод у зустрічах батька з дітьми. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. З урахуванням вимог ст.ст.158, 159 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану том) з батьків, хто проживає окремо від дитини. У частинах 1, 2 ст.155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В ст.15 цього ж Закону вказано, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Суд не приймає покликання відповідача на негативний вплив батька на дітей. Відповідачем не надано доказів, що визначений органом опіки та піклування, та який фактично позивач просить затвердити в судовому порядку спосіб участі у спілкуванні та вихованні дітей, перешкоджатиме їх нормальному вихованню та розвитку, не доведено порушення її прав та прав неповнолітніх. Заперечення не ґрунтуються на належних та допустимих доказах. Борг позивача із сплати аліментів, ухилення позивача від виконання рішення про поділ майна подружжя, необхідність корекційного виховання та навчання дітей не є підставами для заборони батьку брати участь у вихованні дітей та спілкування з ними. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Із системного аналізу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141, 159 СК України вбачається, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Разом з тим, відповідно до ст.155 ч.1, 2 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Генеральною Асамблеєю проголошено Декларацію прав дитини з метою забезпечити дітям щасливе дитинство і користування для їх власного блага і блага суспільства, правами і свободами і закликає батьків, щоб вони визначили і намагалися дотримуватися цих прав. Виходячи з принципу 6 Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і матеріальної забезпеченості. Враховуючи пояснення сторін, визначений органом опіки та піклування спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, інтереси дітей, їх вік, бажання батька спілкуватися з дітьми, дотримуючись розумного балансу участі обох батьків у вихованні дитини, ставлення батька до дітей, можливість батька бачитись з дітьми, суд вважає за доцільне зобов'язати відповідачку не чинити позивачу перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми та встановити час зустрічей батька з дітьми: субота, неділя почергово - з 12.00 год. до 18.00 год.; вівторок - з 18.00 год. до 20.00 год. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 551,20 грн. судового збору.

Outcome: partial