Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП де зазначив, що 24 липня 2020 року на 338 км + 650 м автомобільної дороги Харків - Сімферополь сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю MAN TGA номерний знак [NUMBER] з напівпричепом GENERAL TRAILERS номерний знак [NUMBER] , які належать Відповідачу - [PERSON] (право власності підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ), під керуванням [PERSON] , та автомобілем CHEVROLET MALIBU номерний знак [NUMBER] , що належить Позивачу - [PERSON] (право власності підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ). Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 101501 водій, що керував автомобілем MAN TGA номерний знак [NUMBER] з GENERAL TRAILERS номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної руху, не дотримав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем MALIBU номерний знак [NUMBER] чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1. дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України. Згідно постанови Веселівського районного суду Запорізької області від 20.08.2018 по справі № 313/971/20 [PERSON] (водія, що керував автомобілем 11GA номерний знак [NUMBER] ) було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України. Позивач вважає, що шкода, яка була завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди що сталася 24.07.2020 р., джерелом підвищеної небезпеки, а саме автомобілем MAN TGA номерний знак [NUMBER] , а власником цього автомобілю є [PERSON] , то саме він повинен відшкодувати позивачу шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди що сталася 24.07.2020р. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля MAN TGA номерний знак [NUMBER] була застрахована (поліс № АО/2643582 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.04.2020р. був позивачеві пред`явлений водієм автомобіля MAN TGA на місці дорожньо- транспортної пригоди), 28.07.2020р. він повідомив страховика - ПрАТ «СК «Оранта-Січ» про дорожньо-транспортну пригоду, та звернувся до ПрАТ «СК «Оранта-Січ» з заявою про здійснення позивачеві відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо- транспортної пригоди, що сталася 24.07.2020р. Згідно полісу № АО/2643582 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.04.2020р. страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн., а розмір франшизи - 2 600,00 грн. 20.08.2020 р. ПрАТ «СК «Оранта-Січ» повідомила позивача про те, що страхове відшкодування за пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль CHEVROLET MALIBU номерний знак [NUMBER] , яка трапилась 24.07.2020р. становить 127 400,00 грн. Ця сума відповідає розміру страхової суми, передбаченої полісом № АО/2643582 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з урахуванням суми франшизи. 27.08.2020 р. та 28.08.2020 р. ПрАТ «СК «Оранта-Січ» здійснила виплату позивачеві страхового відшкодування в розмірі 127 400,00 грн. шляхом перерахування вказаної суми на його картковий рахунок. (Копія Довідки AT КБ «ПриватБанк» від 08.09.2020р. про надходження по картці/рахунку за період 26.08.2020 - 28.08.2020 додається). Однак, як вбачається з Звіту № 485 про оцінку транспортного засобу CHEVROLET MALIBU держномер [NUMBER] від 14.08.2020р., вартість матеріального збитку, завданого позивачеві як власнику автомобіля CHEVROLET MALIBU держномер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, складає 363 721,08 грн. Крім того, після дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24 липня 2020 року, належний позивачеві автомобіль CHEVROLET MALIBU номерний знак [NUMBER] був пошкоджений на стільки, що не міг рухатися власним ходом. Тому він був змушений скористатися послугами евакуатора для транспортування пошкодженого автомобіля до місця стоянки. Послуги евакуатора коштували 2 800,00 грн. які позивач фактично сплатив 24.07.2020р. (Квитанція до прибуткового касового ордеру № 21 від 24.07.2020р.) та які також є матеріальними збитками, що причинені мені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 24.07.2020р. Загальна вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля CHEVROLET MALIBU номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, складає 366 521,08 грн. Фактично відшкодована сума збитку, завданого позивачеві як власнику автомобіля CHEVROLET MALIBU номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження становить 127 400,00 грн. - сума страхового відшкодування сплачена мені ПрАТ «СК «Оранта-Січ». Невідшкодована сума збитку, завданого позивачеві як власнику автомобіля CHEVROLET MALIBU номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження становить 239 121,08 грн. Згідно ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивач вважає, що [PERSON] зобов`язаний сплатити йому різницю між фактичним розміром шкоди, який складає 366 521,08 грн., і розміром отриманого ним страхового відшкодування, яке складає 127 400,00 грн. Позивач надав суду розрахунок суми, що стягується: Вартість матеріального збитку, завданого йому як власнику автомобіля CHEVROLET MALIBU держномер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, складає 363 721,08 грн. Витрати, які позивач зробив для відновлення свого порушеного права, а саме витрати на послуги евакуатора - 2 800,00 грн. Загальна вартість матеріального збитку становить: 363 721,08 грн. + 2 800,00 грн. = 366 521,08 грн. Сума матеріального збитку, що була фактично відшкодована, шляхом виплати йому страхового відшкодування становить 127 400,00 грн. Сума що стягується складається з різниці між загальною вартістю матеріального збитку та суми матеріального збитку, що була фактично відшкодована, шляхом виплати йому страхового відшкодування: 366 521,08 грн. -127 400,00 грн. = 239121,08 грн. Таким чином, сума що стягується становить 238 821,08 грн. Відповідно до вимог ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Позивач поніс судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 391,21 грн. А також поніс витрати пов`язані з розглядом справи у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. (Копія Платіжного доручення № Р24А806516575А90865 від 08.09.2020р. на підтвердження сплати послуг з надання правової допомоги додається). Сума судових витрат складає - 7 391,21 грн. Просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача з позовними вимогами позивача не згоден, позов не визнав, надав письмові заперечення відповідно до яких зазначив,що в провадженні Веселівського районного суду перебуває цивільна справа №313/1187/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки. Ухвала про відкриття провадження у справі №313/1187/20 оприлюднена в ЄДРСР 19.10.2020р. Ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті була винесена 04 листопада 2020 року. Відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі виходячи з наступних аргументів: Згідно фактичних обставин, які зазначені у позовній заяві та доданих до неї доказах, 24.07.2020 р., о 10.00 год. на 338 км+650м автомобільної дороги Харків-Сімферополь [PERSON] керував автомобілем MAN реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричіпом GENERAL TRAILERS реєстраційний номер [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем CHEVROLET реєстраційний номер [NUMBER] , котрий рухався попереду у попутному напрямку в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Веселівського районного суду від 20.08.2020 у справі №313/971/20, [PERSON] було визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 101501 від 24.07.2020, [PERSON] керував автомобілем MAN реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричіпом GENERAL TRAILERS реєстраційний номер [NUMBER] , маючи при собі посвідчення водія [NUMBER] з правом керування транспортним засобом відповідної категорії та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] надане йому власником транспортного засобу, на підставі пункту 2.2. Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Таким чином, володільцем транспортного засобу MAN реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричіпом GENERAL TRAILERS реєстраційний номер [NUMBER] на момент вчинення ДТП був [PERSON] . Таким чином, зобов`язання про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою. За вказаних вище умов, відповідач по справі - [PERSON] не є особою відповідальною за спричинення шкоди позивачу. Просить суду задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі Вислухавши сторони дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Судом було встановлено наступне: Згідно фактичних обставин, 24.07.2020 р., о 10.00 год. на 338 км+650м автомобільної дороги Харків-Сімферополь [PERSON] керував автомобілем MAN реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричіпом GENERAL TRAILERS реєстраційний номер [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем CHEVROLET реєстраційний номер [NUMBER] , котрий рухався попереду у попутному напрямку в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Веселівського районного суду від 20.08.2020 у справі №313/971/20, [PERSON] було визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 101501 від 24.07.2020, [PERSON] керував автомобілем MAN реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричіпом GENERAL TRAILERS реєстраційний номер [NUMBER] , маючи при собі посвідчення водія [NUMBER] з правом керування транспортним засобом відповідної категорії та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] надане йому власником транспортного засобу, на підставі пункту 2.2. Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. [PERSON] мав всі законні підстави на керування зазначеного транспортного засобу. Таким чином, володільцем транспортного засобу MAN реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричіпом GENERAL TRAILERS реєстраційний номер [NUMBER] на момент вчинення ДТП був [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою. Відповідно до Постанови, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013 № 4, «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначається, що Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдана шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК). В матеріалах цивільної справи відсутні будь які данні про те чи перебував [PERSON] у трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) з володільцем підвищеної безпеки. Суд приймаючи рішення виходив з тих матеріалів що були надані сторонами. «Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306). Постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року справа №760/15471/15 -ц За вказаних вище умов, відповідач по справі - [PERSON] не є особою відповідальною за спричинення шкоди позивачу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed