Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому (з урахуванням уточнення) просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме що - [PERSON] , [INFO] , померлий [INFO] та [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] станом на 25 грудня 2016 року були чоловіком та дружиною; а також просить визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності в порядку спадкування на 23/50 частин житлового будинку [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] . За життя, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 13.04.1992 року придбав 23/50 частки житлового будинку в [ADDRESS] . Так як будинок було придбано за відплатним договором, то у подружжя виникло право спільної сумісної власності на придбаний житловий будинок. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 23/100 частки вказаного житлового будинку. Цю спадщину прийняла його дружина [PERSON] , яка постійно проживала з померлим на день його смерті, але за життя не оформила прав на вищезазначений житловий будинок. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на 23/50 частин житлового будинку [ADDRESS] , який належав їй та її чоловікову. Тобто 23/100 частки - за договором купівлі-продажу та 23/100 частки - прийнята спадщина після смерті [PERSON] . За життя, [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого все своє майно вона заповіла заявнику [PERSON] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , в тому числі спадкоємців першої черги за законом, немає. Спадщину після смерті бабусі [PERSON] , він прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщині в установлений законом строк до Приазовської районної державної нотаріальної контори. Між тим, оформити спадщину він не має можливості, оскільки в свідоцтві про укладення шлюбу вказано, що шлюб укладено між [PERSON] та [PERSON] , а свідоцтво про смерть та правовстановлюючий документ на частку житлового будинку, видані на ім`я [PERSON] , що унеможливлює подальше оформлення документів. На підставі вищезазначеного, державний нотаріус Приазовської районної державної нотаріальної контори Шевченко С.О. відмовив в оформленні спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , за недоведеністю документами факту перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 01 лютого 1956 року в с.Садки Могів-Подільського району Вінницької області. На той час, вони мешкали в сільській місцевості, і як колгоспники не мали паспортів, а тому ім`я дідуся в актовому записі № 2 від 01 лютого 1956 року, вказано з його слів як [PERSON] . В подальшому, при видачі паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року та в паспорті громадянина України, його ім`я було вказано - [PERSON] . Таким чином, у позасудовому порядку оформити спадщину в нотаріальній конторі та вирішити питання про визнання права власності в порядку спадкування неможливо, а тому позивач змушений звернутись до суду з позовом за захистом свого законного інтересу. Ухвалою судді від 20 листопада 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 17 грудня 2020 року, витребувано в Приазовській районній державній нотаріальній конторі Запорізької області копії матеріалів спадкових справ після смерті [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 12 січня 2021 року підготовче судове засідання закрите та призначено справу до судового розгляду на 11 лютого 2021 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Представник позивача адвокат Діденко В.Є. надав заяву про розгляд справи без його участі. В заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач Нововасилівська селищна рада Приазовського району Запорізької області (правонаступник Розівської сільської ради), до складу якої в результаті об`єднання територіальних громад увійшла Розівська сільська рада Приазовського району Запорізької області, в судове засідання уповноваженого представника не направила, 10.02.2021 року староста села Розівка Кікоть В.І. надала заяву, в якій просила розглянути вказану справу без участі представника Нововасилівської селищної ради, позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого виконкомом Розівської сільської ради Приазовського району Запорізької області 28.12.2016 року (а.с 8). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого виконкомом Розівської сільської ради Приазовського району Запорізької області 11.05.2017 року (а.с 7). Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого ВЗАГС Могилів-Подільської районної ради депутатів Вінницької області 16.06.1982 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01 лютого 1956 року, актовий запис №2. Після укладання шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 9). Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00028267928 від 23.10.2020 року (а.с. 10). У відповідності до копії свідоцтва про народження позивача по справі [PERSON] серії [NUMBER] від 18 серпня 1981 року, його батьком вказаний [PERSON] (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 листопада 1956 року батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Тобто позивач по справі [PERSON] є онуком [PERSON] та [PERSON] . Довідкою № 219 від 19.10.2020 року, виданою Розівською сільською радою, підтверджується той факт, що [PERSON] була зареєстрована та мешкала разом з чоловіком, [PERSON] , по день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно копії договору купівлі-продажу від 13.04.1992 року, посвідченого Розівською сільською радою Приазовського району Запорізької області 13 квітня 1992 року за реєстровим № 161, і виданого на ім`я [PERSON] , останній був власником 23/50 частки житлового будинку в [ADDRESS] (а.с. 14-15). На переконання суду, наведені докази у сукупності підтверджують обставини про те, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були чоловіком та дружиною. Встановлення зазначеного вище факту, має юридичне значення для позивача, оскільки необхідне для оформлення спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 23/50 частин житлового будинку [ADDRESS] , який належав їй та її чоловікову. Згідно заповіту від 30 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Чудською О.О., [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с 16). У відповідності до листа державного нотаріуса Шевченко С.О. щодо витребуваних судом матеріалів спадкових справ, останній повідомив, що спадкова справ після померлого [INFO] [PERSON] у Приазовській державній нотаріальній конторі Запорізької області не заводилася, а також надав копію спадкової справи № 106/2017, заведену 07.06.2017 після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.41). Згідно копій матеріалів спадкової справи № 106/2017, позивач прийняв спадщину шляхом звернення із заявою до Приазовської районної державної нотаріальної контори Запорізької області. Крім позивача звісним спадкоємцем після смерті [PERSON] є син померлої [PERSON] , що підтверджується довідкою Розівської сільської ради №212 від 06.06.2017 року, яка наявна в матеріалах спадкової справи. [PERSON] відмовився від спадщини, про що у наведеній спадковій справі наявна його письмова заява. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 червня 2017 року, нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадщини після померлої [INFO] [PERSON] на 23/50 частин житлового будинку [ADDRESS] , що належав [PERSON] , чоловіку спадкодавці, який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав на вищевказаний житловий будинок, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт перебування у зареєстрованому шлюбі спадкодавців: [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Як роз`яснено в п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 22 КпШС України, чинного на момент придбання будинку, Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. На переконання суду, дослідженими доказами доведено, що 23/50 частин будинку було придбано в період шлюбу [PERSON] і [PERSON] , а тому після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 23/100 частин житлового будинку. Хоча спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, згідно з довідкою селищної ради № 219 від 19.10.2020 року, [PERSON] постійно мешкала разом і була зареєстрована з [PERSON] , а тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину. На підставі ст. 1261 ЦК України, [PERSON] як дружина померлого [PERSON] була спадкоємцем за законом першої черги. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 23/50 частин житлового будинку, а саме на 23/100 часток, які належали [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя, та на 23/100 часток, які [PERSON] прийняла у спадщину після смерті [PERSON] , але не встигла оформити спадкові права. Відповідно до\~матеріалів спадкової\~справи,\~спадкоємцем за\~заповітом після\~смерті [PERSON] \~є заявник\~ [PERSON] ,\~який прийняв\~спадщину в\~установленому порядку\~і отримав\~свідоцтво про\~право на\~спадщину на\~частину майна.\~ В розумінні статті 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, на переконання суду, позивачем було доведено право на спадкування та належність померлому спадкового майна, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved