Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору у розмірі 33190,99 грн., а також понесений ними судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.03.2008 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитом 24% на рік. Договір укладено у виді заяви, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором, станом на 18.07.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 33190,99 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився. Раніше ним було надано суду заяву, в якій він просив суд справу розглядати без його участі і зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с. 25) Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. Судові повістки направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 29). Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням заяви представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. З долученого до матеріалів справи статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що вони є правонаступниками ЗАТ КБ «ПриватБанк». (а.с. 25) З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2008 року сторонами було підписано заяву, згідно якої [PERSON] отримав кредитну картку з кредитним лімітом 5000 грн. та базовою процентною ставкою по кредиту 2% на місяць. Підписуючи заяву, [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Інформацію про стан платіжної картки, [PERSON] погодився отримувати електронною поштою або в СМС. Заявою також було передбачено, у разі порушення позичальником термінів платежів та звернення банку до суду з позовом, сплату штрафу у розмірі 500 грн. фіксована частина та 5% від ціни позову. (а.с. 10-11) До матеріалів справи додано умови та правила надання банківських послуг, з якими [PERSON] погодився при підписанні заяви. (а.с. 12-18) Пунктом 6.5 даних Умов та Правил, передбачено обовязок клієнта ([PERSON]В.) погашати заборгованість по кредиту, відсотках, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. (а.с. 15) Вищенаведене свідчить про те, що з 19.03.2008 року, між сторонами існують кредитні правовідносини. Заява не містить відомостей про те на який строк було надано кредит, проте згідно п. 9.12 Умов та Правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання і якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформувала іншу про його припинення договір автоматично продовжується на той же строк. (а.с. 16) В матеріалах справи відсутні відомості про те, що дію договору припинено. Договір є дійсним, на підставі чого суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності. З розрахунку заборгованості вбачається, що банком було перераховано кошти у розмірі 5000 грн. в день підписання заяви 19.03.2008 року. Цей же розрахунок свідчить про те, що позичальник умови договору, щодо повернення кредиту та сплати відсотків, виконував не належним чином, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 31134,28 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 4117,12 грн., заборгованості за процентами 16342,16 грн., комісії нарахованої 175 грн., комісії простроченої 10500 грн. (а.с. 6-9) Згідно позову, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 33190,99 грн. (а.с. 3-4) З розрахунку вбачається, що на відміну від позову, в ньому не зазначено штрафи, які в сумі з відображеними в розрахунку платежами становлять 33190,99 грн. Судом перевірено зазначені у позові суми штрафів (500 грн. фіксована частина та 1556,71 грн. процентна складова). Виходячи з положень заяви від 19.03.2008 року, процентна складова штрафу розрахована правильно. Фіксована частина штрафу, також відповідає положенням заяви (договору). Таким чином, нарахування зазначеного в позові штрафу є обґрунтованим і сума штрафу має бути стягнута з відповідача на користь позивача. Так само підлягає до стягнення заборгованість по кредиту та відсотках. Відповідач зобовязаний сплатити вказані суми на користь банку, оскільки це передбачено договором і не суперечить Закону. Банк також просить суд стягнути з відповідача комісію у розмірі 10675 грн. В підписаній сторонами заяві, розмір комісії не визначений (а.с. 11). Узгоджені сторонами Умови та Правила містять лише загальні положення щодо комісії - пункти 6.5, 9.6, 5.5.1 (а.с. 15-18). Виходячи з зазначених положень договору, розмір комісії має бути передбачено Тарифами, проте до матеріалів справи такі Тарифи долучені не були. Статтею 60 ЦПК обовязок доказування покладено на сторони. Стаття 11 ЦПК встановлює диспозитивність судового процесу. В матеріалах справи відсутні достатні докази того, що комісію нараховано банком правомірно. Згідно доданих до матеріалів справи документів, розмір комісії визначений сторонами не був і підстав для нарахування банком суми в 10675 грн. суд не вбачає. Тому в задоволенні позову в цій частині має бути відмовлено. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору у розмірі 22515,99 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 4117,12 грн., заборгованість за процентами 16342,16 грн., штраф 500 грн. фіксована частина і 1556,71 грн. процентна складова. При частковому задоволенні позову, згідно з положеннями ст. 88 ЦПК, суд також вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача, частину понесеного ними судового збору, у розмірі 225,15 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial