Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. Позивач в судове засідання не зявився, однак його представником подану суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились і про причину своєї неявки суд не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, про що свідчить оголошення в газеті (а.с.26). Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з Договором купівлі-продажу квартири від 23 вересня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно 23 вересня 2016 року (а.с. 7-8), [PERSON] є власником двохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки №02-02/4629 виписки з будинкової книжки про реєстрацію, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. При цьому, відповідно до п.4.3 Продавець був зобовязаний зняти з реєстрації всіх осіб, які зареєстровані у квартирі позивача до 24 вересня 2016 року, однак дане зобовязання не виконує і по даний час цього не зробив. Відповідно до частин 1,2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (частина 1 статті 383 ЦК України). Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відтак, право власності на квартиру включає в себе правомочності щодо володіння, користування та розпоряджання даною квартирою. З метою остаточного оформлення втрати таких правомочностей сторонами в пункті 4.3. договору купівлі-продажу і було передбачено зняти з реєстрації всіх осіб та передати відчужуване майно покупцю в термін до 24 вересня 2016 року. Як встановлено судом та не спростовано належними засобами доказування, визначене в пункті 4.3. Договору купівлі-продажу зобовязання відповідачем не виконано. Враховуючи все вищевикладене в сукупності, судом встановлено, що реєстрація [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS]., м.Івано-Франківськ, яка на даний час належить [PERSON], створює перешкоди у здійсненні ним права власності та вільного користування і розпорядження вказаною квартирою, а тому його слід поновити та визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №10 в будинку №25 по вул. Франка в м.Івано-Франківську. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі наведеного, відповідно до ст. 150 ЖК України, ст. ст. 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 15, ЦПК України,

Outcome: approved