Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірною спорудою сараєм, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який залишився після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що після смерті матері він, як спадкоємець за заповітом, звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу оформлення спадщини, але листом № 2862/02-14 від 12.07.2019 року йому було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. У зв`язку з викладеним він звернувся з позовом до суду. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить справу розглянути у його відсутність. Представник Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти позовних вимог [PERSON] та просить справу розглянути у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Приймаючи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 21.12.2018 року Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірною спорудою сараєм, що розташований в [ADDRESS] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що 19.10.2018 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] усе своє нерухоме та рухоме майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, що посвідчений секретарем Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №12. Статтею 1268\~ЦК України\~встановлено,\~що спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням. Спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З приводу оформлення спадщини після смерті матері позивач звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, але листом № 2862/02-14 від 12.07.2019 року йому було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, та як відсутній правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок (а.с.8). Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно положень ст. 1218 вказаного Кодексу до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. З довідки Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області № 40/02-19 від 18.01.2019 року, вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] , згідно погосподарської книги №4, сторінка №86, особистий рахунок 0373-1, числиться за [PERSON] . Записи стосовно правовстановлюючих документів на вказаний будинок відсутні (а.с.15). З технічного паспорту виготовленого 27.12.2018 року ПП «Одеське БТІ» вбачається, що цей будинок збудований у 1980 році та має надвірну споруду сарай (а.с.9-14). Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору було покладено саме на сільські ради. Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто запис у погосподарській книзі визнавався в якості актів органів влади, що підтверджує право власності. Вищезазначене свідчить про те, що [PERSON] була власницею житлового будинку [ADDRESS] , згідно запису у погосподарській книзі №4, сторінка №86. Позивач зареєстрований та проживає в спадковому будинку, а тому відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину. Враховуючи викладене, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на спадковий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved