Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], передати малолітню [PERSON], [INFO] органу опіки та піклування служби у справах дітей Мар'їнської райдержадміністрації в Донецькій області для встановлення відповідного статусу та подальшого влаштування дитини та стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON] [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] та в гуртожитку також проживає її чоловік [PERSON] і малолітня дочка, [PERSON], [INFO] Позивач вказує на те, що відповідач за місцем проживання характеризується негативно, веде асоціальний спосіб життя, спілкується з асоціальними особистостями, зловживає алкоголем. Їхня родина на контролі в Курахівській міській раді перебуває як така, що опинилась в складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов'язків. Так, за час перебування на контролі родина неодноразово відвідувалась представниками органу опіки та піклування Курахівської міської ради, Курахівського міського відділення міліції, фахівців із соціальної роботи центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді Мар'їнської райдержадміністрації. Однак, на проведені з відповідачем профілактичні бесіди, попередження, про наслідки за ухилення від виконання батьківських обов'язків, рекомендації щодо лікування від алкогольної залежності, вона не реагує. Так, 14.03.2015 року фахівцями із соціальної роботи ЦСССДМ Мар'їнської РДА надійшов сигнал від мешканців гуртожитку, в якому проживає відповідач про те, що в ніч з [INFO] року [PERSON] влаштувала гучне свято з приводу свого дня народження. Протягом всієї ночі разом із гостями вживали алкогольні напої, лаялися, билися та свідком всього цього була малолітня дочка відповідача - [PERSON] На момент відвідування кімнати гуртожитку було встановлено, що відповідач перебувала одна в стані сильного алкогольного сп'яніння, кімната не зачинена, в антисанітарному стані, повітря задушливе, важке, просякнуте тютюновим димом, на столі залишки їжі, вкриті тарганами та сліди розпиття спиртних напоїв. На запитання посадових осіб, «де перебуває дитина», [PERSON] відповісти не змогла, повела себе неадекватно, тільки сказала, що «дитина померла», потім влаштувала гучний скандал, накинулася з ножем на фахівця ЦСССДМ, погрожувала вбити себе та дитину. На той час, місце знаходження малолітньої дитини було встановлено в телефонній бесіді з чоловіком [PERSON], той повідомив, що близько 04:00 год. ранку він відвів дитину до своєї сестри, [PERSON], яка живе за адресою: [ADDRESS]. Так, беручи до уваги дані обставини, у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю малолітньої дитини, виконавчим комітетом Курахівської міської ради було прийняте рішення №32 від 14.03.2015 року «Про відібрання малолітньої дитини, [PERSON],[INFO]» та дитину тимчасово влаштовано до Дитячого відділення Курахівської міської лікарні з подальшим влаштуванням до Велико-Новосілківського соціально-психологічного реабілітаційного дитячого центру. В зв'язку з цим, ставиться питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON], [INFO] В судовому засіданні представник позивача - Кобзар Г.А. підтримала позовні вимоги і просила позов задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. В судовому засіданні уточнила, що відповідач протягом останнього місяця проживає за іншою адресою, а саме: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення та суду пояснила, що її дитина дуже добра, тягнеться до людей, зростала з тіткою. В той день, коли вона святкувала свій день народження, себе не контролювала, також не контролювала і своїх гостей, вживала спиртні напої, коли їй їх неможна вживати, так як після них себе не контролює. Зараз вона виправилась повністю, кожні вихідні приїздить до дитини з гостинцями. Просить не відбирати у неї дитину. Представник третьої особи органу опіки та піклування служби у справах дітей Мар'їнської райдержадміністрації в Донецькій області - Гладкова Н.Є. під час розгляду справи підтримала позивача щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини, проти задоволення позову не заперечували. Прокурор прокуратури Покровського району Дніпропетровської області Маковецька Л.О. позов підтримала в повному обсязі та просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON], [INFO] Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, прокурора, [PERSON], дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати п до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, не спілкується з дитиною, не бере участь у її вихованні, не цікавиться її здоров`ям, успіхами у навчанні, не піклується про її фізичний розвиток як складову виховання, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, як складову духовного розвитку, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, як складову морального розвитку, не бере участі у здобутті дитиною освіти, не готує її до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Як слідує з матеріалів справи, [PERSON] являється матір'ю малолітньої [PERSON] [INFO] (а.с.6). З копії акту про відібрання малолітньої [PERSON], [INFO], від її матері [PERSON], які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] від 14.03.2015 року вбачається, що було вирішено негайно відібрати малолітню [PERSON], [INFO] від її матері, та дитину тимчасово влаштовано до Дитячого відділення Курахівської міської лікарні з подальшим влаштуванням до Велико-Новосілківського соціально-психологічного реабілітаційного дитячого центру (а.с.7). Як вбачається з копії протоколу профілактичної бесіди від 11.03.2015 року, з [PERSON] стосовно виконання нею батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої дочки, [PERSON], [INFO] заступником міського голови з питань соц.культурного розвитку - Лубинським Р.Б., спеціалістом у справах дітей Курахівської міської ради - Кобзар Г.А. фахівцем із соціальної роботи ЦСССДМ Мар'їнської РДА - Кобижчею Л.І. було проведено профілактичну бесіду. Малолітня дочка відповідача - [PERSON], [INFO] до 26.02.2015 року проживала в родині [PERSON] На теперішній час дитина проживає з матір'ю, яка виявила бажання сама займатися вихованням дочки (а.с.9). З копії акту обстеження умов проживання родини [PERSON], яка має малолітню дитину, [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] А від 26.02.2015 року видно, що родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом ЦСССДМ Мар'їнської РДА. Відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, проживає окремо від своєї малолітньої дочки, доглядом, вихованням, матеріальним забезпеченням дитини не займається. Малолітня дитина постійно проживає у далекої родички, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. З [PERSON] було проведено профілактичну бесіду стосовну відповідальності батьків та здоров'я, виховання, фізичний та моральний розвиток дитини, попереджено про наслідки недбалого ставлення до батьківських обов'язків. В ході бесіди було виявлено, що відповідач має намір забрати дочку до себе та займатися її вихованням і доглядом, у порівнянні з попереднім відвідуванням ситуації змінилася на краще. В ході перевірки вирішено тримати родину на контролі, здійснювати регулярні відвідування (а.с.11). З копії характеристики на [PERSON], [INFO] від 24.11.2014 року вбачається, що остання зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та за весь час її проживання в гуртожитку неодноразово надходили усні скарги від сусідів на її поведінку. В кімнаті, де проживає відповідач збираються гучні компанії, які вживають алкогольні напої, лаються, гучно включають музику (а.с.13). Крім того, з копії актів обстеження умов проживання відповідача від 20.11.2014 року за адресою: [ADDRESS] слідує, що вирішено тримати родину на контролі в сільській раді, надати повідомлення до служби у справах дітей Мар'їнськогої РДА, стосовно малолітньої [PERSON], як такої, що опинилась в складних життєвих обставинах (а.с.14,15). Як вбачається з копії звернення заступника міського голови з питань інвестиційної політики та фінансової діяльності Падун Р.О. до Начальника Мар'їнського РВ ГУМВС України в Донецькій області Гапонюка А.В., виконавчий комітет Курахівської міської ради просить вжити заходів щодо [PERSON], яка влаштувала у приміщенні дитячого навчального закладу №17 «Сонечко» гучний скандал, вживала особисті образи і лайку по відношенню до працівників дитсадка (а.с.16). Також, з копії звернення заступника міського голови з питань інвестиційної політики та фінансової діяльності Падун Р.О. до ВКМВС Мар'їнського РВ ГУ МВС України в Донецькій області видно, що виконавчий комітет Курахівської міської ради просить вжити заходів щодо відповідача, яка злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, вихованням, доглядом, матеріальним забезпеченням (а.с.17). Так, згідно рішення виконавчого комітету Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області від 14.03.2015 року №32, було відібрано [PERSON], [INFO] від її матері, [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров'я, самоповагу і гідність дитини. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена переш за все на батьків. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що доводи, на які посилається позивач, вимагаючи позбавлення батьківських прав відповідача, є такими, що заслуговують на застосування такого крайнього заходу впливу, яким є позбавлення батьківських прав щодо дитини. Крім того, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частки всіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31.03.2015 року і до повноліття дитини на користь державного закладу до якого дитина буде влаштована. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved