Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 01 липня 2013 року між кредитною спілкою та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3396, відповідно до якого відповідач отримала 1000 грн. під 70% річних на 12 місяців. За час користування кредитом відповідач порушувала графік сплати кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 949,13 грн. А тому позивач звертається до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості 949,13 грн. та судові витрати 243,60 грн., а загалом 1192,73 грн. Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника, позов підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 28). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином (а.с. 26-27). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів по справі, з постановленням заочного рішення. 21 травня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до листа (а.с. 3) позивач повідомляє відповідача про необхідність сплати заборгованості. Відповідно до кредитного договору (а.с. 4-5) [PERSON] отримала кредит у розмірі 1000 грн., з графіком погашення заборгованості ознайомлена. Відповідно до заяви (а.с. 6) відповідач прохає надати кредит. Відповідно до розрахунку (а.с. 7) заборгованість складає 949,13 грн. Відповідно до квитанції (а.с. 1 ) позивачем сплачено судовий збір на суму 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та наявних доказів у матеріалах справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки позичальник [PERSON] зобов'язання не виконувала, як і поручителі, внаслідок чого утворився борг 949,13 грн., який підлягає стягненню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати склали 243,60 грн., а тому загальна сума стягнення складає 1192,73 грн. Суд, на підставі викладеного, ст. 536, 625, 629, 651 ЦК України та

Outcome: approved