Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив: стягнути з відповідача на його користь заробітну плату у сумі 1033,33 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 16311,36 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що він з 23.04.2012 року наказом № 289 був прийнятий на посаду електрика цеха в технічному відділі Українсько-німецького товариства з обмеженою відповідальністю «Авіа-Про». 24.05.2012 року наказом № 373 був звільнений з займаної посади за власним бажанням. При звільненні йому не була виплачена заробітна плата в сумі 1033,33 грн., що підтверджується розрахунковим листом за травень 2012 року. Він звернувся на підприємство з вимогою видати йому довідку про заборгованість по заробітній платі. Довідку про заборгованість йому не видали, письмової відповіді він не отримав. Крім того, досі йому не виплачена заборгованість по заробітній платі. У зв'язку із зазначеним вважав, що має право на стягнення з відповідача вказаної заборгованості та середньомісячної заробітної плати за весь час затримки розрахунку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з заявлених у позові підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши докази у справі, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволеню з огляду на таке. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що з 23.04.2012 року по 24.05.2012 року позивач працював на посаді електрика цеха в Українсько-німецькому Товаристві з обмеженою відповідальністю «Авіа-про», що підтверджується наданою ним копією трудової книжки. Згідно розрахункового листа, що наданий позивачем заборгованість відповідача перед ним із заробітної плати складає 1033,53 грн. Розмір вказаної заборгованості представником відповідача не заперечувався. Оскільки відповідач добровільно заробітну плату в день звільнення [PERSON] не сплатив, вона підлягає стягненню у примусовому порядку. Крім того, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню його середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 16311,36 грн., виходячи з наданого позивачем розрахунку, який також не заперечувався представником відповідача, а саме: 39,21 грн. (середньоденна заробітна плата) х 416 днів (час затримки розрахунку по день подання позову) = 16311,36 грн. При цьому суд визначає зазначену суму без утримання прибуткового податку й інших обов»язкових платежів, оскільки справляння і сплата цього податку є відповідно обов»язком роботодавця та працівника і не входить до компетенції суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved