Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати колишню дружину такою, що втратила права користування жилою площею в гуртожитку на підставі ст.71 ЖК УРСР. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених в позові. Представник відповідача подав зустрічну позовну заяву, в якій просив визнати колишнього чоловіка (позивача по справі) таким, що не набув права користування жилим приміщенням. Представник 3-ї особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва» [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлений належно, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва» є балансоутримувачем гуртожитку по вул.Тираспільській,43, і відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005р. №76 забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Представник 3-ї особи Подільського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві в судове засідання не з»явився, просив розглянути справу за його відсутності. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Ордер на житлову площу в кімнаті [ADDRESS] виданий на одну особу [PERSON] 30.04.2013р. Приватним акціонерним товариством «Агрофірма «Квіти України» ( а.с.3). Шлюб між сторонами був зареєстрований 11.05.2013р.,що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с.4). Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 01.07.2015р. шлюб розірваний. Як встановлено в судовому засіданні, дружина одразу після одруження в червні 2013р. уїхала на заробітки в Канаду, залишила довіреність на ім»я [PERSON] своїх інтересів в усіх підприємствах та організаціях, зокрема і в паспортному столі, а також оплачувати за комунальні послуги. На підставі цієї довіреності [PERSON] зареєструвався в кімнаті в гуртожитку. Втім, на підставі Висновку щодо перевірки підстав реєстрації місця проживання [PERSON], затвердженого 07.11.2015р. начальником Подільського РВ ГУ ДМС України в м.Києві Коршуновим О.В., скасовано реєстрацію [PERSON] в зазначеному гуртожитку . Цей факт також підтверджується довідкою форми№3 від 13.11.2015р. ( а.с.182), згідно якої в кімнаті [ADDRESS] зареєстрована одна особа [PERSON] з 27.01.2012р., інших осіб в даній кімнаті не зареєстровано. Від імені [PERSON] проводиться оплата за комунальні послуги в гуртожитку, що підтверджується наданими квитанціями. Отже, [PERSON] не зареєстрований в спірному жилому приміщенні, а тому не має законних підстав звертатись до суду з питанням про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Він не є належним позивачем, його права не порушуються, оскільки він знятий з реєстраційного обліку. А тому посилання представника позивача на вимоги ст.71 ЖК УРСР є безпідставними. Крім того, гуртожиток перебуває на балансі у КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва» і дані правовідносини регулюються Главою 4 Житлового кодексу УРСР «Користування гуртожитками», Примірним Положенням про гуртожитки. Відповідно Положення про гуртожитки, затвердженого Наказом № 84 від 27.04.2015р. Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства (цей наказ набирає чинностi одночасно iз набранням чинностi постановою Кабiнету Мiнiстрiв України про визнання такою, що втратила чиннiсть, постанови Ради Мiнiстрiв Української РСР вiд 03 червня 1986 року № 208 «Про затвердження Примiрного положення про гуртожитки» ,але не ранiше дня його офiцiйного опублiкування.), розділ ІІ ч.1, вселення до гуртожиткiв проводиться власником гуртожитку або уповноваженою ним особою на пiдставi ордера, форма якого наведена в додатку до цього Положення, виданого вiдповiдно до статтi 129 Житлового кодексу Української РСР , з одночасним укладенням договору найму жилого примiщення в гуртожитку. Отже, єдиною підставою для вселення в гуртожиток є ордер, який видавався лише на [PERSON] Дозвіл з боку власника гуртожитку на вселення [PERSON] не видавався. Що стосується зустрічного позову, то вимоги про визнання особи такою, що не набула права користування жилим приміщенням також задоволенню не підлягають. Не потребує визнання особи такою, що не набула права користування в судовому порядку, тому що ця особа знята вже з реєстраційного обліку в позасудовому порядку.

Outcome: dismissed