Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору у розмірі 29730,88 грн., а також понесений ними судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно договору від 24.04.2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, у розмірі 18000 грн., зі сплатою за користування кредитом 30% річних. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника на прийняття будь-якого встановленого банком кредитного ліміту. Даний договір є договором приєднання. Банк умови договору щодо надання кредиту - виконав, а відповідач не належно виконує зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків. Станом на 30.09.2014 року, утворилася заборгованість у розмірі 29730,87 грн., яка складається із заборгованості по кредиту - 17750,20 грн., заборгованості по процентах - 9488,73 грн., заборгованості з комісії за користування кредитом - 600 грн. та штрафу - 1891,95 грн. Таку заборгованість банк просить суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причина неявки відповідача суду не відома. В судовому засіданні, що відбулося 28.01.2015 року, відповідач пояснив, що брав кредит у банку. Відповідач зазначив, що спочатку отримав кредит у розмірі 12000 грн., а у 2013 році - 18000 грн. і такими кредитними коштами скористався в обох випадках. Чи підписував він при цьому якійсь додаткові договори, відповідач не пам'ятає. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням заяви представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З матеріалів справи вбачається, що 14.09.2011 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з заявою, якою приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Підписуючи заяву, [PERSON] погодився з тим, що дана заява, разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між ним і банком Договір надання банківських послуг. Згідно заяви, [PERSON] ознайомився з Умовами і Правилами, а також Тарифами, згоден з ними і зобов'язується виконувати. [PERSON] зобов'язався ознайомлюватися зі змінами в Умовах і Правилах, на сайті банку. (а.с. 6) Заява не містить прохання надати кредит, відкрити кредитну картку чи встановити кредитний ліміт. (а.с. 6) Проте долучені до матеріалів справи Умови та Правила, затверджені Наказом від 06.03.2010 року, які визнані сторонами частиною договору, містять розділ 2.1.1 «Кредитні карти». Згідно п. 2.1.1.1 цього розділу, дані Умови, Пам'ятка клієнта, Тарифи на випуск і обслуговування кредитних карт (Тарифи), а також заява про приєднання до даних Умов і Правил, встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт банку і регулюють такі відносини між банком і клієнтом. Банк випускає картку на підставі заяви клієнта (така заява була досліджена вище). (а.с. 9-32) Згідно п. 2.1.1.2.1 розділу 2.1.1 Умов, клієнту видається картка, яка визначена пам'яткою («Памятка Клиента/Справка») і заявою, підписавши яку, банк та клієнт укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, що вказана в заяві. Рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку і про розмір такого кредитного ліміту - приймається банком, що вбачається з п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил. (а.с. 25, зворотний бік) Як уже було зазначено, підписана відповідачем заява не містить відомостей про бажаний розмір кредитного ліміту, тип картки, що її просить видати [PERSON], термін її дії та дату видачі такої. Пам'ятка до матеріалів справи не долучена. Клопотання про витребування такої, відповідачем не заявлялось, хоча йому було роз'яснено відповідне право. При цьому, в судовому засіданні, що відбулося 28.01.2015 року, відповідач визнав ту обставину, що у 2013 році отримав кредит від банку у розмірі 18000 грн. і скористався таким. Зазначені обставини, підтверджуються розрахунком банку (а.с. 5). 28.01.2015 року судом було направлено запит представнику позивача, з метою отримання письмових пояснень по позову (а.с. 54-55). З відповіді на запит вбачається, що 24.04.2013 року, [PERSON] було надано кредит (перевипущено картку), на підставі та на умовах заяви від 14.09.2011 року. Перевипуск картки, було передбачено Умовами і Правилами, зокрема пунктами 2.1.1.2.11-2.1.1.2.13 (а.с. 26). На підставі вищезазначеного, враховуючи положення ч. 1 ст. 61 ЦПК України, суд приходить до висновку, що 24.04.2013 року відповідачем дійсно було отримано кредит у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, в порядку та на умовах, що були визначені сторонами, при підписанні заяви від 14.09.2011 року. За відсутності Пам'ятки, а також за відсутності відповідних відомостей в заяві від 14.09.2011 року, суд враховує, що в матеріалах справи містяться Тарифи, які також визнані сторонами невід'ємною частиною договору. Тарифи є розміром винагороди за послуги банку, згідно п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил. (а.с. 11) Згідно п. 2.1.1.12.6 банк нараховує проценти, у розмірі встановленому Тарифами. Згідно п. 2.1.1.12.8 - розміри комісії встановлено Тарифами та Пам'яткою. (а.с. 30-31) В Тарифах, які долучені до матеріалів справи, зазначено тип картки, розмір відсотків, що нараховуються банком щомісячно - 2,5%, встановлено платежі за обслуговування картки (комісії), а також максимальну суму кредитного ліміту - 20000 грн. (а.с. 7-8) Процентна ставка та розмір кредитного ліміту, що вказані в Тарифах, відповідають даним розрахунку заборгованості, що долучений банком. (а.с. 5) Тому суд вважає зазначені докази належними і достатніми, при встановленні того, на яких умовах було надано кредит. Розмір штрафу, у разі порушення [PERSON] строків платежів, по будь-якому із грошових зобов'язань, визначено п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил і він становить 500 грн. + 5% від суми боргу. (а.с. 28) Згідно пункту 2.1.1.3.4 Умов та Правил, обов'язок банку надати кредитний ліміт згідно заяви виникає з моменту надання платіжною системою операції по списанню з відповідного карткового рахунку, в рахунок кредитного ліміту. (а.с. 27) Розрахунок заборгованості, наданий банком, а також пояснення [PERSON] надане в судовому засіданні, що відбулося 28.01.2015 року, - свідчать про виконання позивачем умов договору. Банк забезпечив [PERSON] визначений кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов, встановлено обов'язок [PERSON] погашати заборгованість по кредиту, відсотках за користування кредитом, по переросходу платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, визначених договором. (а.с. 27, зворотний бік) При цьому [PERSON] не належним чином виконує своє зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісій, в результаті чого, станом на 30.09.2014 року, утворилася заборгованість у розмірі 29730,87 грн. Заборгованість складається із заборгованості по кредиту - 17750,2 грн., заборгованості по процентах - 9488,73 грн., заборгованості по комісії - 600 грн., а також штрафу, нарахованого у зв'язку з порушенням умов договору - 1891,94 грн. (а.с. 5) При цьому банк у своєму позові зазначив, що заборгованість по штрафу становить 1891,95 грн. Вказана сума не відповідає даним розрахунку, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, відповідно до сум, що зазначені в розрахунку. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість нарахована в межах визначених сторонами умов договору. Наданими суду доказами, підтверджується обґрунтованість вимог банку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Тому, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість у розмірі 29730,87 грн. Підстав для скорочення розміру заборгованості, суд не вбачає. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача має бути стягнуто на користь позивача понесений ними судовий збір у розмірі 53,71 грн. (а.с. 1), а також на користь держави - судовий збір у розмірі 243,59 грн. (частина судового збору, що не була сплачена банком при подачі позову).

Outcome: partial