Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з відповідачів\~на його\~користь грошові\~кошти в\~сумі 78732\~грн.\~у відшкодування\~завданої йому\~матеріальної шкоди,\~витрати на\~проведення автотехнічної\~експертизи в\~сумі 1500\~грн.,\~витрати на\~правову допомогу\~в сумі\~7000\~грн.,\~а всього\~стягнути грошових\~коштів на\~суму 87232\~грн.\~та судові\~витрати в\~сумі 788\~грн.\~При цьому\~посилається на\~те,\~що з\~вини водія\~[PERSON],\~яка керувала\~маршрутним автобусом,\~власником якого\~є ПП\~«Шеріфф» 30.06.2017\~року сталася\~ДТП,\~внаслідок якої\~позивачу завдано\~матеріальної шкоди\~і страхова\~компанія відмовилася\~виплатити позивачу\~страхове відшкодування. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27.08.2018 року у даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, задоволено клопотання позивача та витребувано у відповідачів докази. 20.09.2018 року від відповідача [PERSON] «Страхова компанія «УНІКА» надійшов відзив на позовне заяву з додатками, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Відповідач ПП «Шеріфф» відзив на позов у встановлений судом строк та витребувані докази, не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 1166, 1172, 1188, 1192, 1194 ЦК України. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування\~\~матеріальної шкоди підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як передбачено вимогами ст.1188 ЦК України. Відповідно до вимог п. 3,\~\~4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами та доповненнями, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців\~\~з вини іншого - відшкодовується винним. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Судом встановлено, що 05.05.2017 року між [PERSON] «СК «УНІКА» та Приватним підприємством «Шеріфф» було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6751211, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу Рута-20, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Строк дії поліса з 30.05.2017 року по 29.11.2017 року. Згідно вказаного поліса розмір страхової суми обмежений такими сумами: за шкоду, заподіяну майну 100000 грн., за шкоду, заподіяну здоровю 200000 грн. 30.06.2017 року о 09 годині 28 хвилин у м. Житомирі по вул. Перемоги, 21 водій [PERSON] керував автомобілем [NUMBER], рухаючись у напрямку вул. Ольжича, під час перестроювання з правої смуги у ліву не надав дорогу автомобілю [NUMBER], який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 28.12.2017 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КУпАП було закрито у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до пункту 33.3 статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон) водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобовязані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Згідно пункту 34.2 ст.24 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобовязаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причини настання страхового випадку та розміру збитків. Як вбачається з матеріалів справи, 12.01.2018 року (через півроку після дорожньо-транспортної пригоди) до страховика звернувся позивач та повідомив про дорожньо-транспортну пригоду, надавши відповідні пояснення. Того ж дня транспортний засіб позивача було оглянуто представником страховика у присутності позивача. Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 12.01.2018 року встановлено, що автомобіль [NUMBER] на момент огляду страховиком вже перебував у відновленому стані. Пунктом 37.1.3. статті 37 Закону передбачені підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, зокрема, зазначено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обовязків, визначених цим Законом, якщо це привело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини або обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. З огляду на невиконання позивачем, покладеного на нього законом обовязку, що унеможливило визначення страховиком розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 30.06.2017 року, [PERSON] «СК «УНІКА» листом від 29.01.2018 року правомірно відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивачем не надано суду у встановленому законом порядку жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів пошкодження 30.06.2017 року належного йому транспортного засобу Toyota Yaris, реєстраційний номер [NUMBER], саме з вини водія ПП «Шеріфф» [PERSON] Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка є однією з обовязкових ознак адміністративного правопорушення, не встановлена у порядку кримінального чи адміністративного судочинства та не підтверджується жодним документом по справі. Протокол про адміністративне правопорушення за результатами дорожньо-транспортної пригоди складався лише на позивача. Як вбачається з оглянутої судом за клопотанням позивача справи про адміністративне правопорушення №295/7287/17, постанова Богунського районного суду м. Житомира від 28.12.2017 року ухвалена стосовно позивача і не є обовязковою для суду при розгляді цієї справи стосовно наслідків дій відповідача, якого не було визнано винним у вчиненні ДТП. Наданий позивачем на підтвердження завданого збитку рахунок ТОВ «Стар Кар» від 05.07.2017 року є орієнтовною комерційною пропозицією, розрахований працівниками авторемонтного підприємства, які не є особами, що мають право здійснювати оцінку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, та не є доказом розміру заподіяної позивачу матеріальної шкоди, вартості та обєму необхідних для проведення відновлення пошкоджень, заподіяних транспортному засобу позивача у вищезгаданій дорожньо-транспортній пригоді згідно ЦПК України. Відповідно до вимог закону страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02.04.2018 року по справі №295/1116/18 позов [PERSON] до ПП «Шеріф», [PERSON] «СК «УНІКА» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишено без розгляду. Також слід зазначити, що позивачем в позовній заяві не зазначено в якому саме розмірі з кожного з відповідачів він просить стягнути матеріальну шкоду. При цьому витрати на проведення автотехнічної експертизи, проведеної в справі №295/7287/17 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є матеріальною шкодою та не підлягають стягненню в даній справі. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: dismissed