Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно, в якому зазначає, що 22.02.2008 року помер її рідний батько [PERSON], якому на час відкриття спадщини належала на праві приватної власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були : його дружина [PERSON], онука: [PERSON], троє його дітей : [PERSON], [PERSON] та позивач. Позивач, [PERSON] та [PERSON], своєчасно подали заяви, - позивач про прийняття спадщини, а двоє наступних про відмову від свого права на користь позивача та 06.11.2013 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом про прийняття 3/5 частини спадкової земельної ділянки, а останні 2/5 частин залишились не оформленими, спадкоємці не бажають їх оформляти, бажають передати частини на користь позивача, але відмовитись нотаріально не мають змоги через пропущений строк, що і послугувало зверненню позивачем до суду. Просить суд визнати за нею право власності на 2/5 частини спадкового майна. Позивач до судового засідання не зявився, надав до суду письмову заяву за якою підтримав позовні вимоги і просить позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не зявились, надали до суду письмову заяву за якою позовні вимоги визнали і не заперечував щодо задоволення позову. Вивчивши доводи позивача, заяви відповідачів про визнання позову, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з оглядом на наступне. Судом встановлено, що 22 лютого 2008 року помер рідний батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І КИ № 205878 виданим 24.02.2008 року виконкомом Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 5. На час відкриття спадщини [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка загальним розміром 10, 270 Га розташована на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Така спадкова земельна ділянка належала йому на підставі державного акту серії ЯГ № 506763 виданого 24.03.2006 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Української сільської ради за № 150а від 27.12.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010612900181. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були : його дружина [PERSON], онука: [PERSON] ( у відповідності до ч. 1 ст. 1266 ЦК України), троє його дітей : [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивач за письмової заяви прийняла спадщину після батька, [PERSON] та [PERSON], відмовились на користь позивача в результаті чого позивач 06.11.2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом про прийняття 3/5 частини земельної ділянки. Двоє інших спадкоємців також не бажають прийняти свої частки та бажають розпорядитись ними шляхом передачі на користь також позивача, але пропустили строк такого звернення, тому іншого порядку ніж судових щодо прийняття спадщини позивачем у розмірі 2/5 частини не існує. Позивач починаючи з дня відкриття спадщини після смерті батька розпоряджається спадковою земельною ділянкою у повному розмірі шляхом отримання орендної плати від фермерського господарства, яке таку ділянку використовує для вирощування сільськогосподарських культур, окрім того відповідачами у відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України вимоги позивача визнано у повному розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За життя спадкодавцем заповіт не посвідчувався, а отже спадкування після його смерті повинно здійснюватись за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. іншого посвідчення, окрім вирішення такого питання в судовому порядку. Отже враховуючи, що позивач вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті батька [PERSON], який помер 28.02.2008 року, відповідачі хоча і є такими, що прийняли спадщину, але не бажають нею розпорядитись, тобто в їхніх діях відсутні компоненти щодо прийняття спадкового майна у приватну власність, є вся підстави для задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права на частину майна, що не охоплено свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченим нотаріусом на її користь. На підставі вищезазначеного, враховуючи ст. ст. 392, 1225, 1216 - 1219, 1223, 1241, 1261, 1270 ЦК України, лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 та

Outcome: approved