Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти (страхову суму) у розмірі 36980 гривень 18 коп. та неустойку у розмірі 6168,09 грн., а також судові витрати по справі. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником автомобіля Ford Fiesta, державний номерний знак [NUMBER]. 23.01.2013 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача та автомобіля ВАЗ 2102, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок якої було пошкоджено вищезазначений автомобіль. Винним у даному ДТП рішенням суду було визнано водія [PERSON], автомобіль якого був застрахований у страховій компанії ВАТ НАСК «Оранта». Позивач своєчасно звернувся до страхової компанії з необхідними документами, було розраховано страхову суму у розмірі 36980,18 коп., проте до наступного часу дана страхова сума позивачу не сплачена. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, проти суми страхового відшкодування,яку не було своєчасно сплачено позивачу, представник відповідача не заперечувала, проте вважала, що неустойку розраховано невірно. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши письмові письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.01.2013р. о 21.30 годині відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Fiesta, державний номерний знак [NUMBER]., під керуванням водія [PERSON], та автомобіля ВАЗ 2102, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок даної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у скоєні даної дорожньо-транспортної пригоди постановою суду від 20.02.2013р. було визнано водія [PERSON] Згідно до полюса обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/5673005 автомобіль ВАЗ 2102, державний номер [NUMBER] був застрахований [PERSON] на період з 17.02.2012 року по 16.02.2013р. у ВАТ НАСК «Оранта». Як вбачається з страхового акту № ОЦВ-13-1384/1 від 05.11.2013р., складеного НАСК «Оранта», за вищезазначеним договором страхування [PERSON], за його заявою від 28.03.2013р., було нараховано до виплати сума страхового відшкодування у розмірі 36980 гривень 18 коп. Дані страхові кошти, як пояснює позивач та не заперечує представник відповідача, на даний час [PERSON] страховою компанією не сплачено. Згідно із ст. 979 ЦК України та ст.16 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за договором страхування одна сторона ( страховик) зобов»язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 16 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог ст.36.2 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст..35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов»язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Статтею 992 ЦК України передбачено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов»язаний сплатити неустойку у розмірі, встановленому договором або законом. Згідно до вимог ст.36.5 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким чином, [PERSON] повинен був отримати страхове відшкодування від ВАТ НАСК «Оранта» до 28.06.2013р. і період, за який йому було не сплачено дане страхове відшкодування становить з 28.06.2013р. по 17.06.2014р., тобто 354 дні, отже пеня за прострочений час виплати страхового відшкодування складає 5092 гривні 12 коп. Що стосується, стягнення з відповідача на користь позивача 3 відсотків річних за весь час прострочки виплати страхового відшкодування, то в даній частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, оскільки неустойка не може бути стягнена двічі за одне й теж прострочення зобов»язання. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як вбачається з матеріалів справ, позивачем під час подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 431 гривня 48 коп., отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 341,48 грн. судових витрат по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial