Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] . Також позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття,, тобто до [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач є матір`ю дитини. Дитина починаючи з 2010 року (одразу після народження) фактично проживає з позивачем та бабусею по батьку. Вихованням, розвитком та утриманням сина відповідачка не займається, коштів на утримання не надає, життям та станом здоров`я не цікавиться, зі святами не вітає. Відповідачка не спілкується з сином, не підтримує жодних контактів з позивачем з приводу його потреб та матеріального забезпечення, фізичного та духовного розвитку, виховання, самоусвідомлення, тощо, зі святами дитину не вітає, подарунків не передає, повністю усунулася від участі у житті сина. 02 грудня 2020 року мати дитини подала заяву до відділу опіки щодо не заперечення проти позбавлення її батьківських прав. З огляду на це позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина та стягнути з неї аліменти. Представник позивача та позивач підтримали позов із зазначених у ньому підстав. Позивач у судовому засіданні підтримав позовну заяву та пояснив, що відповідач не проживає з дитиною з 2016 року, дитина проживає з ним, останні півтора роки він взагалі не бачив її і не знає де вона перебуває, з дитиною вона не підтримує жодного зв`язку та не бере ніякої участі у її вихованні та утриманні. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, будь-яких заяви чи відзиву не подала, причина неявки суду не відома. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, висновок комісії з питань захисту прав дитини від 15.12.2020 року підтримують та просять задовольнити позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до таких висновків. Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 12.01.2009 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, [PERSON] народився [INFO] . Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.11.2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 29.12.2018 року. Згідно копії заяви [PERSON] до начальника служби у справах дітей Олександрійської міської ради від 01.12.2020 року, вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Згідно копії висновку від 15.12.2020 № 273/9/10/3, органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно копії витягу з протоколу № 1 засідання батьківських зборів від 17.08.2020 року, НВК «Мартоіванівський ЗНЗ І-ІІ ступенів ДНЗ», класний керівник [PERSON] повідомила, що мати хлопчика за період навчання не була присутня на жодних зборах, не намагалася ні разу зв`язатися з класним керівником, не цікавилася успішністю дитини і не приймала участі ні у навчанні, ні у вихованні дитини. На загальношкільних святах завжди була присутня бабуся та по можливості батько дитини. Згідно копії витягу з протоколу № 1 засідання педагогічної ради від 27.08.2020 року № 10, НВК «Мартоіванівський ЗНЗ І-ІІ ступенів ДНЗ», класний керівник Гавриш О.С. повідомили, що за період навчання [PERSON] в закладі, дитина зарекомендувала себе, як дисциплінований, старанний, здібний учень. Навчається на високому рівні. До уроків готується систематично. Нагороджений похвальними листом у 3, 4 класі. [PERSON] завжди був забезпечений всім необхідним навчальним приладдям та матеріалами. Зовнішній вигляд завжди охайний. До закладу в першому класі дитину систематично приводила бабуся, інколи тато. У позашкільній діяльності дитина приймала активну участь. На всіх загальношкільних святах та класних позаурочних заходах була присутня бабуся, інколи тато (оскільки тато працює). [PERSON] навчається в закладі з січня 2017 року. За даний період мати учня жодного разу не з`явилася до школи, а також не телефонувала та не підтримувала зв`язок з класним керівником. Згідно копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти №137 від 11.09.2020, [PERSON] , [INFO] , навчається у НВК «Мартоіванівський ЗНЗ І-ІІ ступенів ДНЗ», проживає за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні, під час обстеження дитина перебувала вдома з бабусею та прабабусею, гралася розвиваючими іграшками («Лего»). Дитина має постійне місце для навчання, окреме місце для відпочинку, окреме спальне місце, необхідні меблі та обладнання (телевізор, комп`ютер). Дитина забезпечена достатньо їжею, одягом та взуттям відповідно до сезонів, шкільним приладдям. Всі умови для повноцінного розвитку особистості завдячуючи бабусі та татові створені. Згідно копії акту обстеження умов проживання, проведеного секретарем сільської ради, у родині [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , у будинку проведено водопостачання, газопостачання, електропостачання. В наявності побутові прилади: телевізор, ноутбук. Умови для навчання та проживання придатні. У дитини наявне окреме місце для сну, стіл для навчання, шафа для одягу. Родина дотримується сімейних традицій, відзначає сімейні свята. Бабуся та батько беруть активну участь у вихованні онука та сина. Батько та бабуся відкриті до спілкування, повністю розуміють відповідальність за виховання дитини. Згідно копії довідки Марто-Іванівський ФАП від 16.09.2020, на протязі десяти років під час захворювання дитини [PERSON] , [INFO] , були звернення до М.Іванівського ФАПу за медичною допомогою, або викликам додому. З дитиною завжди були бабуся [PERSON] , 1961 року народження, або батько [PERSON] , 1986 року народження. За потреби дитина направлялася до стаціонару в дитячу лікарню, лягали з дитиною бабуся або батько. Мати дитини з сім`єю не проживала та не приймала участі у вихованні дитини. Згідно копії довідки КП «Дитяча міська лікарня» Олександрійської міської ради від 06.10.2020 № 601, [PERSON] неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні. В стаціонарі по догляду за дитиною завжди перебувала бабуся дитини [PERSON] , в нічний час тато дитини. Мама дитини, за час перебування на стаціонарному лікуванні, не відвідувала дитину та не цікавилася її станом. Згідно копії характеристики №136 від 11.09.2020, виданої НВК «Марто-Іванівський ЗНЗ І-ІІ ст. ДНЗ», відносно [PERSON] , 2010 року народження, хлопчик навчається в даній школі з першого класу. За час навчання зарекомендував себе, як старанний, комунікабельний учень. Має високі здібності по засвоєнню навчального матеріалу. Пам`ять добре розвинена. Увага стійка. До уроків готується систематично. Проявляє високий інтерес до навчання. Має схильність до предметів усіх циклів. Мовлення розвинене добре. Мова виразна, думки висловлює чітко, словниковий запас значний. Уміє логічно мислити, аналізувати, робити правильні висновки. Вихованням та навчанням дитини займаються бабуся і тато. Мама, [PERSON] , за час навчання дитини протягом 4-х років в школі не з`являлася, не телефонувала. Не була ні на перших, ні на останніх дзвониках. Таким чином вона самоухилилась від обов`язків мами. Ні класний керівник, ні адміністрація школи жодного разу її не бачили. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є матір`ю позивача, відповідач є колишньою дружиною її сина. [PERSON] ніколи не виконувала батьківських обов`язків відносно дитини, завжди принижує, ображає дитину, під час хвороби та стаціонарного лікування вона ніколи не відвідувала дитину, ці обов`язки виконувала свідок, як бабуся і батько. Останні п`ять років [PERSON] із сином [PERSON] проживають у будинку разом із [PERSON] . [PERSON] щонайменше з цього часу, тобто з часу припинення її спільного проживання із [PERSON] , з дитиною не проживає, контакт не підтримує, не телефонує і не зустрічається з дитиною, участі у вихованні і утриманні дитини не бере. 9 серпня 2020 року [PERSON] з`явилася у будинок свідка і вкрала у сина ноутбук і телефон, через агресивну поведінку [PERSON] свідок [PERSON] не змогла перешкодити їй. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , є сусідкою позивача, з [PERSON] особисто не знайома, але раніше бачила її. Свідок є сусідкою [PERSON] та бачила, що з дитинства виглядала за онуком [PERSON] , матір цієї дитини, [PERSON] свідок вперше побачила, коли дитині було 6 років. Жодної уваги до свого сина [PERSON] не проявляла, вона пита пиво, розмовляла по телефону. Влітку минулого року свідок почула крики з будинку сусідки [PERSON] , вона зайшла до її будинку і побачила, що [PERSON] відбирає у свого сина телефон і ноутбук, які купив йому батько, ображає [PERSON] . Дитина була налякана через такі дії матері. Коли [PERSON] виходила з будинку повернувся [PERSON] та викликав поліцію. Через декілька годин поліцейські повернули викрадені [PERSON] ноутбук і телефон. Вихованням та утриманням дитини завжди займались батько і бабуся. Матір вихованням і утриманням дитини не займалась. У судовому засіданні суд заслухав думку дитини [PERSON] , який пояснив, що розуміє, що суд вирішує питання про позбавлення його матері батьківський прав та підтримує це, бажає, щоб його матір позбавили батьківських прав. Він пояснив, що ніколи не проживав з матір`ю, востаннє бачив її рік тому, коли вона вчинила скандал, ніяких контактів вона з ним не підтримує. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати - юність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 51 Конституції України передбачений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена у ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наданих суду доказів та пояснень учасників справи, вбачається, що [PERSON] повністю самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина, не спілкується з ним, не проявляє до нього материнської турботи, не цікавиться його життям, станом здоров`я, не відвідує, не турбується про фізичний і духовний розвиток, не надавала та не надає матеріальної допомоги на його утримання, що свідчить про байдужість відповідача як до власного сина, так і до виконання батьківських обов`язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своєї дитини та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому вимоги про позбавлення її батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Заявлений позивачем розмір аліментів - 1/4 частина доході відповідача суд вважає обґрунтованим. Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 840,80 грн. Крім того, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 164, 165, 166 СК України та

Outcome: approved