Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 24 лютого 2006 року у виконавчому комітеті Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницькій області, за актовим записом № 1. Після реєстрації шлюбу дружина прийняла прізвище [PERSON]. Від спільного проживання у них народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO] , син [PERSON], [INFO], та син [PERSON] , [INFO], які на даний час проживають з дружиною. Спільне життя з відповідачем не склалося, причиною цього стало те, що вони з дружиною зовсім різні за характерером люди, у них виникають суперечки з різних причин та вони втратили відчуття любові та поваги один до одного. Разом не проживають шість років, спільного господарства не ведуть . В даний час в нього вже склалася інша сім'я, тому шлюб існує формально. Позивач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнає , просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 лютого 2006 року у виконавчому комітеті Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницькій області, за актовим записом № 1 ( а.с. 5). Від спільного проживання у сторін народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO] , син [PERSON], [INFO], та син [PERSON] , [INFO], які на даний час проживають з відповідачем ( а.с. а.с.6,7,8 ). Спільне життя сторін не склалося, причиною цього стало те, що вони зовсім різні за характерером люди, у них виникають суперечки з різних причин, вони втратили відчуття любові та поваги один до одного . Сторони разом не проживають шість років, спільного господарства не ведуть . В даний час в позивача вже склалася інша сім'я, тому шлюб існує формально. Відповідно до ч.3 ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України,\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зіст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно дост. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки судом доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved