Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 04.08.2011 року їй належить право власності на квартиру [ADDRESS] . У вказаній квартирі крім неї зареєстрована [PERSON] , яка не є співвласником майна. Коли вона укладала договір купівлі-продажу, продавець їй повідомила, що в квартирі зареєстрованих осіб немає, однак пізніше їй стало відомо, що в квартирі також зареєстрована відповідач по справі. Відповідач не проживає у квартирі, ніяких даних про місце її фактичне місце проживання позивачу не відомо. В зв`язку з реєстрацією відповідача вона не має можливості оформити житлову субсидію. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідач вважається належним чином повідомлена про час та місце судового засідання. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно копії договору купівлі-продажу від 04.08.2011 року посвідченого Приходько О.М., приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1082, [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки КП «Житлогосп» №334 від 11.09.2020 року в квартирі по [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії акту-розпорядження вих.№329 від 11.09.2020 року складеного КП «Житлогосп» за участі сусідів про те, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , не проживає з 4 серпня 2011 року, на момент перевірки 11.09.2020 року в квартирі була відсутня, особистих речей не має. Згідно з довідкою наданою на запит суду Управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради 18.11.2020 № 4133/29/16, відомості щодо реєстрації або зняття [PERSON] , [INFO] , в Реєстрі територіальної громади відсутні. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК України). Відповідно до ст.ст. 150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі, власних речей не зберігає, обов`язки по утриманню житла не здійснює, не є членом сім`ї позивача, тому суд вважає, що реєстрація відповідача в житловому приміщенні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved