Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні ним права користування своєю власністю, а саме житловим будинком з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: м. Лозова Харківської області, вулиця Михайла Шапошникова, будинок №57А. Позбавити [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], права користування житловим приміщенням - житловим будинком з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: м.Лозова Харківської області, вулиця Михайла Шапошникова, будинок № 57А шляхом зняття їх з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. Зазначає, що він є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: м. Лозова Харківської області, вулиця Михайла Шапошникова, будинок № 57А. У даному будинку зареєстровані відповідачі, які не мешкають за місцем реєстрації, витрати за комунальні послуги не сплачують. Оскільки збереження реєстрації відповідачів змушує його нести додаткові витрати по оплаті квартирної плати, він звертається до суду з позовом за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, в разі неявки в судове засідання відповідачів просив винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] жодного разу у судове засідання не зявились, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Відзив, письмові та електронні докази до суду не подавали. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлені своєчасно та належним чином, [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, [PERSON] та [PERSON] причину неявки суду не повідомили. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.Михайла Шапошникова, буд.57А, на підставі договору купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки від 12 травня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] по реєстру №2276. Договір зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.07.2010 року (а.с.10-11,12,13). Згідно домової книги, довідки КП «Житлова управляюча компанія» від 13.06.2018 року, довідок відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади від 12.09.2018 року, на даний час у будинку за адресою: Харківська обл., м.Лозова, вул.Михайла Шапошникова, буд.57А, зареєстровані в тому числі відповідачі по справі: [PERSON], [PERSON] (а.с.19-23,24,32,33,34). Згідно актів про не проживання особи за місцем реєстрації від 17.05.2018 року, складеного сусідами [PERSON], [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON] ніколи не мешкали в будинку за адресою: Харківська обл., м.Лозова, вул.Михайла Шапошникова, буд.57А (а.с.25,26). Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. Відповідачі в даному разі своїм протиправним поводженням створюють перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності, а саме нарахування комунальних послуг, якими позивач не користується, але повинен сплачувати з вини відповідачів. Статтею 41\~Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Положення статей 383,391\~ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї. У звязку з вищенаведеним, суд вважає, що відповідачі не проживають у будинку за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.Михайла Шапошникова, буд.57А, понад сім років без поважних причин, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не здійснюють, а тому втратили право на користування жилим приміщенням. Згідно ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Згідно ст.13,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved