overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» заборгованість за кредитним договором № 140312-120305 від 12.03.2014 року у розмірі 10 527, 62 грн., яка складається з суми основного боргу 300,00 грн., процентів 84,00 грн., пені 8 364, 00 грн., а також судові витрати у розмірі 1779, 62 грн. 02.03.2018 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов, але [PERSON] відзив так і не надала. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Не явка сторін та не надання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи встановлено, 12.03.2014 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем був укладений кредитний договір № 140312-120305, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 300, 00 грн. (а.с. 4). Відповідно до п. 3.1 договору, відповідач зобов'язаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 300,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 84,00 грн. у строк до 25.03.2014 року. Згідно з п.4.4 договору, у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до нього застосовуються штрафні санкції у виді неустойки - пені з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 17.01.2018 року має заборгованість у розмірі 10 527, 62 грн., яка складається з суми основного боргу 300,00 грн., процентів 84,00 грн., пені 8 364, 00 грн. (а.с. 8-32). До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1779,62 грн. на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» заборгованість за кредитним договором № 150129-091401 від 29.01.2015 року у розмірі 10\~720, 00 грн., яка складається з суми основного боргу 500,00 грн., процентів 140,00 грн., пені 10\~080, 00 грн., а також судові витрати у розмірі 1600, 00 грн. 26.12.2017 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов, але [PERSON] відзиву так і не надала. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Не явка сторін та не надання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи встановлено, що 29.01.2015 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем був укладений кредитний договір № 150129-091401, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 500, 00 грн. (а.с. 4-5). Відповідно до п. 3.1 договору, відповідач зобов'язаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 500,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 110,00 грн. у строк до 11.02.2015 року. Згідно з п.4.4 договору, у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до нього застосовуються штрафні санкції у виді неустойки - пені з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 15.11.2017 року має заборгованістьу розмірі 10\~720, 00 грн., яка складається з суми основного боргу 500,00 грн., процентів 140,00 грн., пені 10\~080, 00 грн. (а.с. 14-31). До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають \~задоволенню. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1600,00 грн. на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за отримані комунальні послуги, трьох відсотків річних та інфляційних втрат загальної заборгованості. У судовому засіданні представник позивача Гуртова К.В. позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат підтримала та пояснила суду, що позивач належним чином виконав перед [PERSON] , яка зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , своє зобов`язання щодо надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, проте відповідач, будучи споживачем вказаних послуг, неналежним чином здійснювала їх оплату. У зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 7 829,77 грн., 3% річних в розмірі 1 053,92 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 3 533,77 грн. та судовий збір. Однак, в період розгляду справи відповідачем було погашено суму основної заборгованості, а тому позивач просить стягнути відповідача лише 3% річних, інфляційні втрати та судовий збір. Відповідач у судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що вимоги позову визнає повністю та просить винести рішення на розсуд суду. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 24 постанови № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справи у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, оскільки під час розгляду справи відповідач визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 270 грн. судового збору, сплачених позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку у сумі 1423,33 грн., а також суми сплаченого судового збору 1762,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 10.12.2018 провадження по справі відкрито й призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 17.10.2016 між Національним фармацевтичним університетом та відповідачем [PERSON] Абдулатіфом було укладено договір № 1518/16і, на підставі якого позивач зобовязується надати відповідачу на період навчання місце для проживання в кім. 206 гуртожитку №1 НФаУ, що розташований за адресою: м.Харків, пр. Ювілейний, буд.48. З п. 4.1,4.3 договору вбачається, що відповідач зобовязувався здійснювати оплату за проживання в розмірі та терміни, встановлені наказом Ректора університету за поточний рік. З картки студента [INFO], що остання оплата за проживання в гуртожитку була здійснена в квітні 2017 у розмірі 137,6 грн.. На момент закінчення дії договору відповідачем не було здійснено повної оплати проживання. Строк дії договору закінчився 31.08.2017. Відповідно до ст.815 ЦК України наймач зобовязаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. [PERSON] не виконав своє зобовязання щодо оплати його проживання у гуртожитку у встановлений договором строк, не виконав цього обовязку згідно розрахунку та довідки наданої до суду, має заборгованість за період з 01.04.2017 по 31.07.2017 у розмірі 1423,33 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. (а.с.1) Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 1762,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Враховуючи викладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, в якій з урахуванням уточнень просить стягнути з ТОВ «ЛКМЗ» на його користь 3796,60 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку. У судовому засіданні позивач підтримав уточнену позовну заяву та просив її задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача уточнену позовну заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить уточнену позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що позивач працював на ТОВ «Лозівський ковальсько-механічний завод» в якості терміста 4-го розряду з оплатою праці згідно штатного розпису. 14 серпня 2015 року він був звільнений із займаної посади на підставі наказу №609 за ч. 3 ст. 38 КЗпП. Розрахунок на день звільнення відповідач не зробив, порушивши цим вимогу ст. 116 КЗпП. Розрахунок був здійснений 24 вересня 2015 року, тобто на 41 день. Згідно ст. 117 КЗпП, в разі невиплати з вини власника чи уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі розрахункового листа за серпень 2015 року середній заробіток складає 2870,68 грн.. За один календарний день заробіток складає 2870,68:31=92,60 грн.. За весь час затримки сума складає 41*92,60=3796,60 грн.. За таких обставин, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача 3796,60 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 487,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 32049 грн.84 коп. Позивач надав суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23.06.20174 року перебуває з ДП «СЗ ім.61 Комунара» у трудових відносинах на посаді слюсаря. Судом досліджено довідку № 597 від 09.10.2017 року державного підприємства «Миколаївський суднобудівний завод» згідно якої сума заборгованості по заробітній платі за період з лютого 2017 року по вересень 2017 року становить 32049 грн. 84 коп. Відповідно до\~ст. 115 КЗпП України, Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на договір комплексного банківського обслуговування який був укладений між позивачем та відповідачем. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1066 ЦК За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.2.1.19. Умов функціонування банківських рахунків, операції за яких можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, зокрема, платіжних карток та здійснення операцій за цими рахунками, на рахунку клієнта виникає заборгованість (несанкціонований технічний овердрафт), що не залежить від платіжної системи та необумовлений договором і не є прогнозованим в розмірі та за часом виникнення, внаслідок здійснення клієнтом операції, яка призвела до перевищення витратного ліміту. В результаті недостатності коштів на рахунку щодо оплати комісії за послуги банку, а також проведення відповідачем операції, що перевищила витратний ліміт, на рахунку винник несанкціонований технічний овердрафт на суму 2593 доларів США. Суд, вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості за процентами за користування не несанкціонованим технічним овердрафтом так як відповідача не було повідомлено про виникнення вищевказаного несанкціонованого технічного овердрафта, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 11.05.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 004-28147-110513. Відповідач зі своєї сторони порушив умови договору та має заборгованість. Представник позивача надав письмову заяву де позовні вимоги підтримує та просить справу слухати у його відсутність, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином, надав суду заяву, якою позов визнає в повному обсязі та просить справу розглядати в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11.05.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 004-28147-110513, однак відповідач умови Договору не виконав і відповідно до Розрахунку заборгованості за договором станом на 05.06.2014 року заборгував позивачу суму у розмірі 10652,98 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 9112,24, заборгованість за відсотками- 0,50 грн., заборгованість за комісіями 1540,24 грн. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи те, що відповідач не виконав умов Договору, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому позов про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі зазначеному в позовній заяві в сумі 10652,98 грн. задовольняється у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивач в розмірі 243,60 грн. Враховуючи зазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що з відповідачем в 2007 році було укладено кредитний договір та отримано нею кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач виконав умови договору. Відповідач зі своєї сторони порушила умови договору та має заборгованість. Представник позивача надав письмову заяву де позовні вимоги підтримує та просить справу слухати у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, повідомлена вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що 21 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідачем були порушенні умови договору і станом на 30.06.2015 року за нею рахується заборгованість у розмірі 21006,99 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 4406,11 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 11673,32 грн., заборгованість за пенею та комісією 3451,04 грн., штраф - 500 грн. (фіксована частина) та 976,52 грн. (процентна складова). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved