Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь аліменти на його утримання в розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 30 січня 2019 року. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є пенсіонером, людиною похилого віку, яка потребує додаткових витрат на лікування та утримання, а також проживає на теперішній час у знайомих у підвалі по [ADDRESS] . Протягом життя у нього із дружиною народилося троє дітей, які є відповідачами по справі. У 1992 році позивач подарував своєму синові - відповідачу [PERSON] домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке було єдиним місцем проживанням позивача, при цьому відповідач обіцяв позивачу доглядати за ним до самої смерті. Однак з 2017 року останнього вигнали з будинку, в результаті чого він опинився на вулиці. Відповідачі не допомагають батьку, а єдиним його джерелом доходу є пенсія. Враховуючи викладене, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач у судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив задовольнити її у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні визнали позовні вимоги та не заперечували проти їх задоволення, а саме в частині стягнення з кожної по 1000 грн аліментів на утримання батька. Також відповідачі [PERSON] та [PERSON] пояснили, що з батьком в них тривалий конфлікт, спілкуватися з ним вони не бажають, разом з ним проживати вони також не можуть та не хочуть. Відповідач [PERSON] також зазначив про тривалий конфлікт з батьком, заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, пояснив, що у нього на утриманні знаходиться маленька дитина, він є пенсіонером, а його дружина не працевлаштована, а тому не має змоги допомагати батьку. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. Позивач є батьком відповідачів та є пенсіонером, отримує пенсію за віком (а.с.4-5,37-38,40,47). Згідно ч.1 ст.202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Статтею 203 СК України визначено, що дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Згідно ч.2 ст.205 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. В судовому засіданні встановлено, що позивач, [INFO] , є пенсіонером, іншого доходу не має. Відповідач [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище на [PERSON] , має задовільний стан здоров`я, працює в Приватній виробничій фірмі «АГРОЦЕНТР» на посаді фельдшера ветеринарної медицини та з січня 2019 року має щомісячний дохід у розмірі 8059,55 грн, на утриманні малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних осіб немає (а.с.38-39). Відповідач [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище на [PERSON] , має задовільний стан здоров`я, працює в Комунальному закладі освіти «Навчально-виховний комплекс №102» середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу» Дніпровської міської ради на посаді вихователя та має з 01 листопада 2018 року по квітень 2019 року загальний сукупний дохід у розмірі 40595,44 грн, на утриманні малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних осіб немає (а.с.40). Відповідач [PERSON] є інвалідом 3 групи та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпрі в Дніпропетровській області, отримує пенсію по інвалідності, що за період з грудня 2018 року травень 2019 року склала 31533,21 грн; має на утриманні малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.33-36,41). Частиною 1 ст. 205 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Враховуючи визначені частиною 2 ст. 205 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів за вимогами до відповідачів [PERSON] та [PERSON] є таким, що відповідає як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону, однак розмір аліментів, який позивач заявив до відповідача [PERSON] є надмірним, та таким, який відповідає як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону є розмір аліментів у сумі 300 грн. Визначаючи розмір аліментів судом взято до уваги, що в судовому засіданні не встановлено, що батько ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, а також те, що в батька відсутнє житло. Так останній зазначає, що він живе у знайомих в підвальному приміщенні, відповідачами таке твердження в судовому засіданні не спростовано, належних та допустимих доказів наявності житла та достатніх у позивача коштів для існування відповідачами суду не надано, натомість відповідачі категорично заперечували проти спілкування з батьком та спільного з ним проживання. Разом з тим, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідачів аліментів з 30 січня 2019 року, тобто до дня подачі позову, оскільки глава 17 СК України не передбачає можливості стягнення з повнолітніх дочки, сина аліментів на утримання батьків за минулий час. Враховуючи викладене, пред`явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіляючи судові витрати у справі судом враховується наступне. Згідно частини 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі по 268,94 грн з кожної, а з відповідача [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 230,52 грн.

Outcome: partial