Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача 12 492 322 грн. 17 коп. В ході судового розгляду позивачем було зменшено позовні вимоги шляхом відмови від стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 597 404 грн. 61 коп.. В остаточній редакції позивач просить суд стягнути з відповідача 12 073 222 грн. 26 коп. з яких 2 276 000 грн. 00 коп. - сума основного боргу, 9 559 200 грн. 00 коп. відсотки за користування коштами та 238 022 коп. 26 коп. - 3% річних. Посилається в позові на те, що 18 травня 2012 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, за яким він надав відповідачу в борг 100 000 доларів США, що еквівалентно 799 300 грн. 00 коп. Договір укладений у письмовій формі. Строк повернення боргу ними за договором до 18 травня 2013 року, періодичними платежами за домовленістю сторін під 10% щомісячно до повернення суми боргу. Відповідач своє зобов'язання не виконав, кошти отримані за договором позики не повернув. З метою повернення наданих коштів позивач звертався до відповідача, на що останній борг повертати не збирається. Вважає, що зобов'язання за договором позики є такими, що станом на сьогоднішній день боржником не виконані, тобто тривають у зв'язку з відсутністю підстав припинення зобов'язань, встановлених чинним законодавством. Виходячи з вищезазначеного, нарахування 3% річних за прострочення повернення боргу здійснюється за період з 19 травня 2013 року по 12 листопада 2015 року. Загальна сума 3% річних за період прострочення повернення суми боргу складає: сума заборгованості : 100% * 3% : 365 * кількість прострочених днів = 238 022 грн. 26 коп.. Таким чином, загальна сума 3% річних, нарахована за вищевказаний період, складає 238 022 грн. 26 коп.. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього кодексу позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що 18 травня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким позивач надав відповідачу в борг 100 000 доларів США, що еквівалентно 799 300 грн. 00 коп. Договір укладений у письмовій формі. Строк повернення боргу ними за договором до 18 травня 2013 року, періодичними платежами за домовленістю сторін під 10% щомісячно до повернення суми боргу.. /а.с.6/ Виходячи з положень ч. 1 ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Згідно п. 1 Договору позики, позичальником сплачується позикодавцю 10% щомісячно до повернення суми боргу. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.Виходячи з того, що сума боргу не повернута на даний час сума боргу по відсотках становить 9 559 200 грн. 00 коп.. Відповідно до ст. ст. 526 та 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач, не повернув грошові кошти у вказаний в розписці строк, чим порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Та згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник зобов'язаний сплатити 3% річних від простроченої суми. Нарахування 3% річних за прострочення повернення боргу здійснюється за період з 19 травня 2013 року по 12 листопада 2015 року. Загальна сума 3% річних за період прострочення повернення суми боргу складає: сума заборгованості : 100% * 3% : 365 * 1461 кількість прострочених днів = 238 022 грн. 26 коп.. Таким чином, загальна сума 3% річних, нарахована за вищевказаний період, складає 238 022 грн. 26 коп. Виходячи з цього та умов укладеного між сторонами договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. Ця позиція підтверджується практикою Верховного Суду України, висловленою в постанові від 29 травня 2013 року у справі №6-39цс13, яка, згідно зі ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України. Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини, користування боржником грошовими коштами стягувача під час виконавчого провадження порушує право стягувача на користування своїм майном відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 11 січня 2005 року в справі Дубенко проти України). Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту. З точки зору закону в разі пред'явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов'язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем зобов'язань за договором позики, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення та стягненню підлягає Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з цього та розміру задоволених судом вимог позивача суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на його користь 6 090 грн. 00 коп. судового збору. Сплаченого ним при зверненні до суду.

Outcome: approved