Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] кошти у розмірі понесених витрат - 55917,89 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне: 03серпня 2011 року, о 13-30 годині, відповідач, керуючи автомобілем Mersedes ML350, номерний знак [NUMBER], по вул. Сумській в районі перехрестя з вул.. Білої Акації скоїв дорожньо-транспортну пригоду, ДТП відбулося за участю транспортних засобів: 1) Mersedes ML350, номерний знак [NUMBER] що належить громадянину [PERSON] 2) MersedesS500L, державний номер [NUMBER], що належить громадянину [PERSON], потерпілому в наслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в наслідок ДТП власнику транспортного засобу MersedesS500L, державний номер [NUMBER], громадянину [PERSON] була спричинена матеріальна шкода в розмірі 55917,89 грн. згідно висновку експертного автотоварознавчого звіту № 241 від 19.08.2011 року. Збитки відшкодовані позивачем на підставі страхового полісу №АА/2345436, страхового акту № 2011/U/OMOD03790/UAI8549 від 01.09.2011 року, розрахунку страхового відшкодування від 18.08.2011 року, що підтверджується платіжним дорученням про здійснення страхового відшкодування №25000 від 05.09.2011 року. До судового засідання представник позивача не з*явився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву, якою підтримав викладені обставини позову, просив слухати справу за відсутності сторони позивача та ухвалити рішення на підставі наявних доказів у справі. Представник відповідача, адвокат [PERSON], заперечував проти позову та надав письмову заяву про застосування строку позовної давності та заперечення проти позову. Зазначив, що на момент звернення позивача до суду з вимогою відшкодування шкоди сплинув строк позовної давності. Крім того, зазначив, що на момент скоєння ДТП 03.08.2011 року, діяв договір обов'язкового страхування від 04.02.2011 року, страховий поліс № АА/2345436, складений між громадянином [PERSON] та ТДВ СК «Плюс» на підставі якого ТДВ «Страхова компанія «РАЙП» здійснила усі виплати всім особам, що до неї звернулись з вимогою у страховому відшкодування в наслідок настання страхового випадку. Позивач намагається за допомогою суду отримати подвійне страхове відшкодування. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши пояснення та доводи сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03 серпня 2011 р. близько шістнадцятої годині [PERSON], керуючи транспортним засобом - автомобілем MERCEDES BENZ номерний знак[NUMBER] по вул. Сумській в м. Харкові, в районі перехрестя з вул. Білої Акації, недотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем МІЦУБІСІ ЛАНЦЕР номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який в свою чергу скоїв зіткнення з автомобілем MERCEDES BENZ номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті зіткнення всі автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідача визнано винним в порушенні п. 13.1 ПДР України,притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУаП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 993 ЦК України,ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа,що одержала страхове відшкодування,має до особи,відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 2 ст. 1187 цього ж Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Частина 1 ст. 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки постанова суду в адміністративній справі за якою [PERSON] визнаний винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілому відшкодована матеріальна шкода, тому позивач має право регресу про відшкодування виплаченої страхової суми. Позивач, 05.09.2011 року згідно платіжного доручення № 25000 від 05.09.2011 року здійснив відшкодування страхового випадку. Отже з 05.09.2011 року розпочався перебіг позовної давності, у відповідності до статті 261 ЦК України. Позивач мав право та міг звернутись до Відповідача з вимогою про здійснення відшкодування в порядку регресу. Обставин про зупинення, переривання перебігу позовної давності судом не встановлено. Відповідно до статті 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю три роки. Відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому суд виходить з того, що статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач звернувся до суду з позовом, шляхом направлення позову поштою - 28.10.2014 року, тобто після спливу трьох річного строку. Поважність причин пропуску строку позивач не надав. Таким чином вимога представника відповідача про застосування строку позовної давності підлягає задоволенню Таким чином, суд вважає, що в зв*язку із застосуванням строку позовної давності, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до [PERSON] не підлягають задоволеню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи позивачем не були заявлені вимоги протягом строку позовної давності щодо стягнення з [PERSON] в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, тому суд відмовляє у задоволенні позову. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed