Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] були подружжям, що стверджується свідоцтвом про одруження від 02.03.1951 року. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження від 02.09.1955р. серія [NUMBER] . [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з одруженням, що стверджується свідоцтвом про одруження від [NUMBER] від 04.11.1967р. [PERSON] є донькою [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження від 22.01.1968р.серія [NUMBER] . [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з одруженням, що стверджується свідоцтвом про одруження від [NUMBER] від 07.10.1989р. [PERSON] являвся власником житлового будинку в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 30.06.1988р. на праві особистої власності. Відповідно до виписки з погосподарської книги від 12.11.2019р. № 692 головою двору [ADDRESS] , є [PERSON] . Тип двору - колгоспний. Після смерті [PERSON] залишилося наступне спадкове майно, земельний пай, що стверджується довідкою Боянецької сільської ради від 18.10.2019 № 878. З якої вбачається, що згідно книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю ( середню земельну частку) на території Боянецької сільської ради, [PERSON] , видано сертифікат№ 352 від 06.02.1996 року ЛВ 014737, на земельну частку (пай) розміром 2,63 га. з них рілля-1,77 га., кормові угіддя - 0,86 га. Таким чином, [PERSON] , має право на згаданий вище будинок. Оскільки [PERSON] проживала разом зі своєю бабцею до дати її смерті спадщину фактично прийняла але юридично не оформила. Також Позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на середню земельну частку пай , однак нотаріус в письмовій формі їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки наданий мною сертифікат не відповідає закону. Тоді [PERSON] звертався до Жовківської РДА про видачу їй нового сертифікату на ім`я [PERSON] , однак також було відмовлено. Просить задоволити позов. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені. Однак, відповідачем Боянецької сільською радою третьою особою приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Головач Ориславою Романівною, Жовківська РДА надіслано до суду листи про відсутність заперечень проти позовних вимог позивачів та розгляд справи у відсутності їх представників. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задоволити, з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] були подружжям, що стверджується свідоцтвом про одруження від 02.03.1951 року. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження від 02.09.1955р. серія [NUMBER] . [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з одруженням, що стверджується свідоцтвом про одруження від [NUMBER] від 04.11.1967р. [PERSON] є донькою [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження від 22.01.1968р.серія [NUMBER] . [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з одруженням, що стверджується свідоцтвом про одруження від [NUMBER] від 07.10.1989р. [PERSON] являвся власником житлового будинку в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 30.06.1988р. на праві особистої власності. Відповідно до виписки з погосподарської книги від 12.11.2019р. № 692 головою двору [ADDRESS] , є [PERSON] . Тип двору - колгоспний. Після смерті [PERSON] залишилося наступне спадкове майно, земельний пай, що стверджується довідкою Боянецької сільської ради від 18.10.2019 № 878. З якої вбачається, що згідно книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю ( середню земельну частку) на території Боянецької сільської ради, [PERSON] , видано сертифікат№ 352 від 06.02.1996 року ЛВ 014737, на земельну частку (пай) розміром 2,63 га. з них рілля-1,77 га., кормові угіддя - 0,86 га. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, бабці Позивача відсутнє належним чином зареєстроване право власності на житловий будинок та сертифікат на середню земельну частку пай. Інших спадкоємців крім позивача у [PERSON] не було. Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Таким чином всі вище перелічені особи, являються співвласниками даного будинковолодіння в рівних частинах. Спадщина на частку в майні колгоспного двору за нормами Цивільного кодексу Української РСР не відкивалася. Відповідно п.6 до постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Незважаючи на внесення записів у по господарські книги , більшість громадян своє право власності в БТІ не оформили. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296\\5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, [PERSON] , має право на згаданий вище будинок. Позивач [PERSON] проживала разом зі своєю бабцею до дати її смерті спадщину фактично прийняла, але юридично не оформила. Також Позивач зверталася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на середню земельну частку пай , однак нотаріус в письмовій формі їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки наданий нею сертифікат не відповідає закону. Тоді Позивач зверталася до Жовківської РДА про видачу їй нового сертифікату на ім`я [PERSON] , однак їй також було відмовлено. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1995 р. №801 не передбачено видачу сертифікату нового зразка на ім.»я померлого. Дану позицію підтверджено листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.№ 24-754\\0\\4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім.»я спадкодавця спадкоємцям не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну часку пай в порядку спадкування. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1265 у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. А відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про підставність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved