Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 11 серпня 2007 року зареєстрував шлюб з [PERSON], від шлюбу 27 вересня 2008 року народилася дочка [PERSON]. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що протягом останніх чотирьох років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні на шлюб та сімю. На даний час ведення сторонами спільного господарства та спільне проживання припинено та подальшого сенсу підтримання сімейних відносин не має. Збереження сімї неможливе та буде суперечити їхнім інтересам. Окрім того, позивач має намір створити нову сімю. Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, просить строк на примирення не надавати, так як створила іншу сімю. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ВЛ №344007 від 10 листопада 2017 року, виданого повторно Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, сторони зареєстрували шлюб 11 серпня 2007 року, про що зроблено актовий запис № 617. Відповідно до свідоцтва про народження, серії 1-БВ №092994 від 22 жовтня 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача; сторони тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують, наполягають на розірванні шлюбу, позивач має намір створити нову сімю, відмовились від надання їм строку на примирення, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved