Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] від 11.08.2010 року. ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» є балансоутримувачем будинку та експлуатаційною організацією на підставі договору про надання послуг з утримання на балансі та управління житловим комплексом, укладеним 26.08.2010 року між ОСББ «Раїси Окіпної, 18» та Товариством. Тобто, товариство є виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] . 06.04.2011 року між ними та відповідачем був укладений Договір про надання житлово-комунальних послуг № РО-18/60, предметом якого є забезпечення виконавцем належної експлуатації будинку та надання житлово-комунальних послуг, а споживач має забезпечувати своєчасну оплату цих послуг у строки та на умовах передбачених договором. В порушення умов договору відповідач оплату житлово-комунальних послуг не здійснює, при цьому послуги отримує. За період з 01.10.2016 року по 30.04.2018 року відповідач має заборгованість зі сплати обслуговування будинку та прибудинкової території у розмірі 37 680,23 грн., з загально будинкових витрат та конс`єрж-сервіс - 25 877,94 грн. За порушення зобов`язання просив стягнути пеню у розмірі 13 198,83 грн., 3 % річних - 1 565,71 грн. та інфляцію - 6 551,54 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача з позовом не погодився, просив відмовити у його задоволені з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Позовна заява зареєстрована в Дніпровському районному суді м. Києва 03.07.2018 року. 09.07.2018 року ухвалю судді відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.02.2019 року надійшов відзив на позовну заяву. 03.04.2019 року надійшла відповідь на відзив. Ухвалою від 23.05.2019 року провадження у справі зупинено у зв`язку з заявленням відповідачем відводу головуючому у справі. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 28.05.2019 року у задоволенні заяви відповідача про відвід головуючого у справі відмовлено. 06.06.2019 року провадження у справі відновлено. В суді встановлено, що 26.08.2010 року між ОСББ «Раїси Окіпної, 18» та ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» (як управителем) був укладений договір про надання послуг з утримання на балансі та управління житловим комплексом щодо будинку [ADDRESS] (а.с. 6-10). 29.10.2010 року складено акт приймання передачі житлового комплексу з балансу ТОВ «Д.І.А. Девелопмент» на баланс ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» (а.с. 53). Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 152,20 м, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 05.08.2010 року (а.с. 60). 06.04.2011 року між ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент», як виконавцем, та [PERSON] , як споживачем, було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № РО-18/60 (а.с. 11-17). За змістом п. 1.4. договору, виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг наведені у додатку 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною (Додаток 1). Згідно п.п. 2.2., 2.4., 9.1 договору, споживач оплачує послуги щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, що настає за розрахунковим, у розмірі, визначеному у рахунках на оплату послуг. Рахунки на оплату послуг надаються споживачеві виконавцем не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Рахунки на оплату послуг є одночасно актами наданих послуг. За несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Згідно Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 1164 від 24.12.2010 року, тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлений у розмірі 13,03 грн. за 1 м2 загальної площі квартири за місяць (з ПДВ), крім квартир першого поверху (а.с. 54-57). Згідно Переліку послуг та тарифів (додаток № 1) вартість конс`єрж-сервіс становить 2,17 грн. за 1 м2. Отже, станом на час підписання договору, з урахуванням загальної площі належної відповідачу квартири, розмір щомісячної плати за обслуговування будинку та прибудинкової території становив 1983,17 грн., загально будинкові витрати та конс`єрж-сервіс становив від 1025,83 грн. до 2061,87 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій. Згідно ч. 1 ст. 13 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо). Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них. Згідно ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. (Постанова Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 638/11034/15-ц) В даному випадку, між сторонами укладено Договір, яким врегульовано спірні правовідносини, за умовами якого відповідач зобов`язаний сплачувати вартість фактично отриманих житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 322 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України. Вирішуючи спір по суті, суд приходить до висновку, що позивачем вірно нараховані суми по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, відповідно до затверджених тарифів, з урахуванням загальної площі квартири відповідача. В суді встановлено, що за період з 01.10.2016 року по 30.04.2018 року відповідач має заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території у розмірі 37 680,23 грн., з загально будинкових витрат та конс`єрж-сервіс - 25 877,94 грн. Дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За змістом ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 9.1 договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, передбачено сплату споживачем пені за несвоєчасне внесення плати в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Отже, в даному випадку не може бути застосовано положення ст. 625 ЦК України щодо стягнення 3% річних, оскільки договором передбачено інший розмір річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім того, з розрахунку позивача вбачається, що ним застосовано до відповідача і сплату пені, і сплату 3% річних, що є подвійною відповідальністю за одне й те саме порушення. За таких умов, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми у розмірі 1565,71 грн. не підлягають до задоволення. Інфляція у розмірі 6551,54 грн. має бути стягнута з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Заперечення сторони відповідача до уваги не приймаються, оскільки вони є недоведеними, договір є діючим, документи про те, що до нього вносились зміни, або він є розірваним, до суду не було надано. Окрім того, судом враховується і те, що 01.02.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено рішення, яким стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по житлово-комунальним послугам, у тому числі і за послуги консьєржа за період з 01.05.2015 року по 30.09.2016 року. Дане рішення Апеляційним судом м. Києва залишено без змін 14.06.2018 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 762,00 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial