Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] 26.03.2008 року укладено кредитний договір №002-2008-906, згідно якого останній отримав кредит у розмірі в розмірі 56639,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,45 % річних з кінцевим терміном повернення 10.03.2038 року. Згідно п. 1.1.1. Кредитного договору за користування кредитними коштами понад строк або терміни погашення встановлені кредитним договором, встановлюється процентна ставка в розмірі 37.35 % річних. Також, 10.04.2009 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 002-2008-906 від 26.03.2008 року, якою були внесені зміни до кредитного договору. Встановлено проценту ставку в розмірі 6.59% річних за період з 10.04.2009 року по 28.04.2009 року та 13.45 % річних за період з 29.04.2009 р. до 09.04.2010 р. включно. Також встановлено підвищену процентну ставку за користування коштами понад встановлений строк/терміни погашення у розмірі 40.35 % річних за період з 10.04.2009р. по 28.04.2009р. та 40.35 % річних за період з 29.04.2009р. до 09.04.2010р. включно. Додатковою угодою від 29.04.2009р. до кредитного договору укладеною між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , були внесені зміни до кредитного договору. Згідно п. 1.1.1 Додаткової угоди від 29.04.2009р. встановлено проценту ставку в період з 29.04.2009р. по 09.04.2010р. включно в розмірі 6.59% річних та підвищену процентну ставку за користування коштами понад встановлений строк/терміни погашення у розмірі 14.59 % річних: Пунктом 1.1.2 Додаткової угоди від 29.04.2009р. встановлено процентну ставку з 10.04.2010 р по 09.04.2015р включно в розмірі 14.82 % річних та підвищена процентна ставка - 22.82% річних. Пунктом 1.1.3 Додаткової угоди від 29.04.2009р. встановлено процентну ставку починаючи з 10.04.2015р. в розмірі 13.45 % річних та підвищена процентна ставка - 21.45% річних. Пунктом 2.5 Додаткової угоди встановлено графік погашення платежів у формі щомісячних платежів. Додатковою угодою від 24.02.2014р. до кредитного договору укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] були внесені зміни до кредитного договору. Згідно п. 1.1.1 встановлено процентну ставку в період з 24.02.2014р. по 09.02.2015р. включно в розмірі 8.5% річних та підвищену процентну ставку за користування коштами понад встановлений строк/терміни погашення у розмірі 16.50 % річних: Пунктом 1.1.2 встановлено процентну ставку з 10.02.2015р в розмірі 13.09 % річних та підвищена процентна ставка - 21.99% річних. Пунктом 1.2 додаткової угоди від 24.02.2014р. встановлено строк кредитування з дати надання кредиту по 10.03.2038р. включно. Крім того, для забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором № 002-2008-906 від 26.03.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 24.02.2014 року був укладений договір поруки, згідно якого поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником як солідарний боржник. Свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати коштів за користування кредитом відповідач не виконав. Станом на 04.03.2016 року у звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач має заборгованість 68295.16 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 2610.38 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту 52806.54 доларів США; несплачені відсотки - 12542.88 доларів США; підвищені відсотки 335.36 доларів США. Тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. При цьому звернув увагу суду, що наявність рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 30.06.2015 року під головуванням судді Волошинович О.П. у справі №989/15 за позовом ПАТ «Універсал банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-2008-906 від 26 березня 2008 року не є підставою для закриття провадження у вказаній цивільній справі. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову. А також просила закрити провадження у вказаній цивільній справі на підставі п.5 ч.1 ст. 205 ЦПК України, оскільки є рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 30.06.2015 року під головуванням судді Волошинович О.П. у справі №989/15 за позовом ПАТ «Універсал банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-2008-906 від 26 березня 2008 року. Суд дослідив матеріали справи: - Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 002-2008-906 від 26 березня 2008 станом на 04.03.2016 року, відповідно до якого відповідач має заборгованість 68295.16 доларів США (на а.с. 7-10); - Копія виписки /особовий рахунок [PERSON] (на а.с. 11); - копія меморіального ордеру від 26.03.2008 року, відповідно доя кого відповідача [PERSON] отримав кошти в розмірі 56639,00 доларів США (на а.с. 12). - копія паспортів та ідентифікаційних кодів відповідачів [PERSON], та [PERSON] (на а.с. 13-18); - копія кредитного договору № 002-2008-906 від 26 березня 2008 року, згідно якого [PERSON]В отримав кредит у розмірі в розмірі 56639,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,45 % річних з кінцевим терміном повернення 10.03.2038 року (а.с. 19-30); - Копії додаткових угод від 10.04.2009 року, від 29.04.2009 року, від 24.02.2014 року, якими змінювались умови кредитного договору № 002-2008-906 від 26 березня 2008 року (а.с. 31-62). - Копія договору поруки від 24.02.2014 року, укладений між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON], згідно якого поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником як солідарний боржник (а.с. 63-70), строк дії договору визначено в три роки. . - копії вимоги із поштовим повідомленням відповідачам [PERSON], [PERSON], із повідомленням про утворення заборгованості та вимогою повернути кошти (на а.с. 71-76) - рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 30.06.2015 року під головуванням судді Волошинович О.П. у справі №989/15 за позовом ПАТ «Універсал банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-2008-906 від 26 березня 2008 року Вказані докази суд вважає належними та допустимими та приймає їх. Із досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] 26.03.2008 року укладено кредитний договір №002-2008-906, згідно якого останній отримав кредит у розмірі в розмірі 56639,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,45 % річних з кінцевим терміном повернення 10.03.2038 року (а.с. 19-30). Згідно п. 1.1.1. Кредитного договору за користування кредитними коштами понад строк або терміни погашення встановлені кредитним договором, встановлюється процентна ставка в розмірі 37.35 % річних. Відповідно до п. 2.4 .2.5 Кредитного договору Позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячні платежі, що включає погашення основної суми кредиту та нарахованих процентів, зазначених у графіку платежів до цього договору. Також, 10.04.2009 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 002-2008-906 від 26.03.2008 року, якою були внесені зміни до кредитного договору. Встановлено проценту ставку в розмірі 6.59% річних за період з 10.04.2009 року по 28.04.2009 року та 13.45 % річних за період з 29.04.2009 р. до 09.04.2010 р. включно. Також встановлено підвищену процентну ставку за користування коштами понад встановлений строк/терміни погашення у розмірі 40.35 % річних за період з 10.04.2009р. по 28.04.2009р. та 40.35 % річних за період з 29.04.2009р. до 09.04.2010р. включно (а.с. 31-32). Додатковою угодою від 29.04.2009р. до кредитного договору укладеною між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , були внесені зміни до кредитного договору. Згідно п. 1.1.1 Додаткової угоди від 29.04.2009р. встановлено проценту ставку в період з 29.04.2009р. по 09.04.2010р. включно в розмірі 6.59% річних та підвищену процентну ставку за користування коштами понад встановлений строк/терміни погашення у розмірі 14.59 % річних: Пунктом 1.1.2 Додаткової угоди від 29.04.2009р. встановлено процентну ставку з 10.04.2010 р по 09.04.2015р включно в розмірі 14.82 % річних та підвищена процентна ставка - 22.82% річних. Пунктом 1.1.3 Додаткової угоди від 29.04.2009р. встановлено процентну ставку починаючи з 10.04.2015р. в розмірі 13.45 % річних та підвищена процентна ставка - 21.45% річних. Пунктом 2.5 Додаткової угоди встановлено графік погашення платежів у формі щомісячних платежів (а.с. 33-46). Додатковою угодою від 24.02.2014р. до кредитного договору укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] були внесені зміни до кредитного договору. Згідно п. 1.1.1 встановлено процентну ставку в період з 24.02.2014р. по 09.02.2015р. включно в розмірі 8.5% річних та підвищену процентну ставку за користування коштами понад встановлений строк/терміни погашення у розмірі 16.50 % річних: Пунктом 1.1.2 встановлено процентну ставку з 10.02.2015р в розмірі 13.09 % річних та підвищена процентна ставка - 21.99% річних. Пунктом 1.2 додаткової угоди від 24.02.2014р. встановлено строк кредитування з дати надання кредиту по 10.03.2038р. включно (а.с. 47-62). Тобто, умовами належного повернення кредиту являється зобовязання позичальника повертати банку кредит та сплачувати відсотки шляхом сплати суми мінімального необхідного платежу у розмірі визначеним Договором. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. На виконання умов Договору позивач видав, а відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 56639,000 дол. США, що підтверджується меморіальним ордером від 26.03.2008 року (а.с. 12). В судовому засіданні встановлено, що зобовязання щодо повернення кредитних коштів відповідачем [PERSON], не виконувалися належним чином, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 04.03.2016 року становить 68295.16 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 2610.38 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту 52806.54 доларів США; несплачені відсотки - 12542.88 доларів США; підвищені відсотки 335.36 доларів США (а.с. 7-11). Пунктом 5.2.4 додаткової угоди від 24.02.2014 року, кредитор може достроково витребувати погашення всієї суми кредиту за цим Договором, у разі настання, зокрема, прострочення Позичальником сплати чергового щомісячного платежу. В зв'язку з систематичним порушенням грошових зобов'язань з боку Позичальника, останньому було направлено рекомендованим листом вимогу від 25.03.2016 року з проханням виконати свої зобов'язання за кредитним договором сплативши прострочену заборгованість протягом тридцяти днів з дня отримання вимоги. Вимога була отримана 29.03.2016 року проте жодних дій спрямованих на погашення заборгованості не відбулось (а.с. 71-73). Також вимогу від 25.03.2016р. було Для забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором № 002-2008-906 від 26.03.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 24.02.2014 року був укладений договір поруки, згідно якого поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником як солідарний боржник (а.с. 63-70). Вимогу від 25.03.2016 року з проханням виконати свої зобов'язання за кредитним договором сплативши прострочену заборгованість протягом тридцяти днів з дня отримання вимоги направлено поручителю. Проте, даний лист було повернуто з відміткою за іменням терміну зберігання (а.с. 74-76). Згідно з частиною 1 статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, у зв'язку з невиконання відповідачем зобов'язань щодо повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитними коштами у відповідача [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 68295.16 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 2610.38 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту 52806.54 доларів США; несплачені відсотки - 12542.88 доларів США; підвищені відсотки 335.36 доларів США (а.с. 7-11). При цьому суд критично ставиться до посилання представника відповідачів на ті обставини, що провадження у справі слід закрити з тих підстав, що є рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 30.06.2015 року під головуванням судді Волошинович О.П. у справі №989/15 за позовом ПАТ «Універсал банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-2008-906 від 26 березня 2008 року з наступних підстав. У Постанові Верховного Суду України від 02.09.2015р. у справі №6-856цс 15 викладено правову позицію щодо непідвідомчості спорів за позовами банків про стягнення заборгованості за кредитними договорами із споживачами банківських послуг третейським судам. Згідно Узагальнення судової практики « Аналіз застосування судами законодавства, яке регулює поруку як вид забезпечення виконання зобов'язання» зазначено, що згідно за наявності у кредитному договорі третейського застереження (окремої третейської угоди) при вирішенні спору суд має враховувати положення п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону № 170]-IV стосовно того, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами. Тому за наявності вказаного третейського застереження (окремої третейської угоди) залишення позовної заяви споживача без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК є неприпустимим. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Отже, зважаючи на невиконання відповідачем умов кредитно-заставного договору, беручи до уваги розрахунок заборгованості за договором, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по поверненню кредитних коштів в розмірі 68295.16 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 2610.38 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту 52806.54 доларів США; несплачені відсотки - 12542.88 доларів США; підвищені відсотки 335.36 доларів США, заявленими правомірно та такими що підлягають задоволенню. Разом з тим, згідно з абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 №14 у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Поряд з цим, слід зазначити, що в позовній заяві позивач просив стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 68295.16 доларів США станом на 04.03.2016 року. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Разом з тим, згідно з абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 N14 у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Таким чином, згідно з офіційним курсом НБУ, станом на день ухвалення судом рішення 68295.16 дол. США еквівалентно 1800943,37 грн. (68295.16 х 26,37= 1800943,37), а тому, суд вважає необхідним зазначити в резолютивній частині рішення суду еквівалентну заборгованості саме станом на день прийняття рішення (27.12.2016 року). Згідно зі статтею 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо та в їх сукупності суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved