Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів у зв'язку з погіршенням матеріального становища про стягнення аліментів, посилаючись на те, що рішенням Коммунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2012р. про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей з нього було зобов'язано сплачувати аліменти на користь його неповнолітніх дітей щомісяця, у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 23.10.2012р. і до досягнення ними повноліття. На теперішній час його матеріальне становище змінилося. На час стягнення аліментів, він займався підприємницькою діяльністю та мав більш-менш стабільний дохід, розміром до 4000 грн. На даний момент, його доходи різко змінилися через фінансову кризу та низьку рентабельність підприємства. Через це, він припинив займатися бізнесом, а підприємство, на даний час, ліквідується. На даний час, він працює директором ТОВ «Зєгєльн України» та його заробітна плата становить 1150 грн. В результаті, я маю стабільний доход, але моє матеріальне становище остаточно погіршилось, що унеможливлює виконання рішення суду щодо сплати аліментів у повному обсязі. Хочу зазначити, що після припинення шлюбних відносин все спільне майно, що було нажито під час шлюбу він залишив своїй родині. Представник позивача наполягав на задоволенні позовної заяви з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач та її представник заперечує на задоволенні позовної заяви вказавши, що. На цей час, збоку позивача є тільки довідка про стан заробітної плати, якихось інших обставин, що до погіршення матеріального становища позивача, інших вищевказаних підстав суду не надано. В той же час, надала суду, підтверджені документально, докази про щомісячні витрати на дітей [PERSON] та [PERSON], які є їх дітьми. Суд вислухав представника позивача, відповідача його представника, дослідив письмові матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частині від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання, що до розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, що в нашому випадку відсутнє. Позивач на даний час за рішенням Коммунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2012р. про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] його зобов'язано сплачувати аліменти у розмірі 1000 гривень на кожну дитину. Відповідно до п . 2 ст. 7. Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» установлено у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень на місяць. Отже, позивач сплачує аліменти у розмірі меншому ніж передбачено Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік». Відповідно до вимог ст.ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, законодавець покладає обов'язок на батьків спільно утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Так, позивач надала письмові докази про витрати на дітей, які перевірені та прийняті судом які підтверджують середньомісячні витрати на обох дітей більш ніж 6 тисяч гривень. Враховуючи вище викладене відповідачем сплачується лише третина загальних витрат на дітей. Доказів про погіршення матеріального становища. Окрім довідки про середньомісячну заробітну плату позивача не надав. Крім того, з відомостей наданих з Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, суд вважає, що [PERSON] здатен оплачувати аліменти у розмірі 1000 гривен на кожну дитину. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed