Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - а саме, житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що їй як позивачу на праві приватної власності належить будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.08.2018 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 132871081 від 01.08.2018 року. З 2010 року в будинку позивача за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та не проживають - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою виданої Виконавчим комітетом Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області від 01.10.2020 №409. Однак, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не проживають в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, що підтверджується довідкою від 28.09.2020 року, виданою депутатом Кущ І. Відповідачі не проживають в даному будинку, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, особистих речей в будинку не мають і взагалі будинком не цікавляться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачам не чинили. На сьогоднішній день в зв`язку з матеріальними проблемами та оформленні певних соціальних виплат, позивач стикається з перешкодами в їх оформленні через той факт, що в будинку зареєстровані, але не проживають сторонні люди. Позивач у судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду та винесення заочного рішення. Відповідачі до судового засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не надали. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням положень ст.280 ЦПК України та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі на праві приватної власності належить будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.08.2018 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 132871081 від 01.08.2018 року. З 2010 року в будинку позивача за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та не проживають - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою виданої Виконавчим комітетом Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області від 01.10.2020 №409. У зв`язку з тим, що Відповідачі добровільно не вживають заходів щодо зняття себе з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , це призводить до порушення вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України оскільки, позивач будучи власником вказаного нерухомого майна, не може в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено6-тимісячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини,а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня,зберігається житлове приміщення понад шести місяців. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення,яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім того, відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування у житловому будинку [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved