Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Відділу державної виконавчої служби Оболонського району м. Києва про звільнення майна з під арешту. Свої вимоги обґрунтовує наступним, а саме 20.12.07 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К3Т0А023880420, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 24981,96 доларів США на строк до 19.12.14. З метою забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором відповідач відповідно до п. 6 договору застави передав в заставу автомобіль марки «CHERY», модель «TIGGO», рік випуску 2007, тип легковий універсал, державний номер [NUMBER]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.12 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 191116 грн. 05 коп. звернуто стягнення на предмет застави зазначений автомобіль шляхом продажу з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Однак, при проведенні дій щодо продажу вищевказаного автомобіля заставодержателю стало відомо, що постановою ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва №2111/1 від 22.10.2013 року, ВП 39408712 було накладено арешт на вищевказаний автомобіль, що перешкоджає задовольнити вимоги за рахунок вищезгаданого предмету застави переважно перед іншими кредиторами [PERSON] Просить суд відповідно до ст.ст. 16, 19 Закону України «Про заставу», ст.ст. 14, 21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження» звільнити з під арешту накладеного постановою ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 22.10.13 вищезазначений автомобіль. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 20.12.07 між позивачем та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна №К3Т0А023880420, за яким заставою забезпечувалися зобов'язання за кредитним договором №К3Т0А023880420 від 20.12.07, в заставу передано автомобіль марки «CHERY», модель «TIGGO», рік випуску 2007, тип легковий універсал, державний номер [NUMBER]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.12 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 191116 грн. 05 коп. звернуто стягнення на предмет застави вищезазначений автомобіль шляхом продажу з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. У той же час постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Чорним В.В, при примусовому виконанні виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва 2/2605/4844/12 від 19.06.13 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. У разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно, такий документ повертається стягувачу-заставодержателю в порядку, встановленому пунктом 8 частини першої статті 47 цього Закону. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Таким чином, позов підлягає задоволенню, а майно звільненню з під арешту. З викладеного,

Outcome: approved