Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] внаслідок відсутності без поважних причин понад один рік. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що він на підставі договору купівлі-продажу квартири від 4 жовтня 2018 року є власником квартири [ADDRESS] , яка придбана для проживання його дочки та онуки. В квартирі зареєстрований відповідач, колишній власник кватири. З дати продажу квартири він виїхав до Німеччини. Про те, що відповідач не знявся з реєстраційного обліку, йому відомо не було. В зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований за вказаною адресою, він не має можливості відчужити квартиру. Ухвалою від 9 лютого 2021 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. 11 березня 2021 року позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що позивачу належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується укладеним між [PERSON] та [PERSON] договором купівлі-продажу квартири від 4 жовтня 2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Поповим В.В. за реєстровим №221, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 140303783 від 4 жовтня 2018 року. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] (донька позивача), [PERSON] (онука позивача) та відповідач [PERSON] , колишній власник квартири, про що свідчить довідка про склад сім`ї та/або кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № [NUMBER] від 13 грудня 2018 року, видана Центром надання адміністративних послуг у місті Рівному. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.34,39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Згідно з ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Відповідач у спірній квартирі не проживає, мешкає в Німеччині, про що свідчить доручення, видане ним на ім`я [PERSON] з метою виписати його з квартири за адресою [ADDRESS] , в якій він проживав. Оскільки відповідач не є членом сім`ї власника квартири, а є колишнім власником квартири, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою. При цьому суд враховує вимоги ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони і не надав доказів, які спростовують доводи позивача. Враховуючи, що рестрація відповідача у належній позивачу квартирі перешкоджає останньому в повній мірі реалізувати свої права як власника майна, позов підлягає задоволенню. \~ На \~підставі \~наведеного \~та \~

Outcome: approved