Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобовязати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у його спілкуванні із сином [PERSON] та його вихованні, визначивши способи його участі у вихованні дитини. В обґрунтування позову зазначив, що з 05 жовтня 2008 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого 15 червня 2015 року у них народився син [PERSON]. Останній час вони з відповідачем не проживають разом, син проживає разом з матірю, він, будучи батьком має бажання спілкуватись із сином, приймати участь у його вихованні, однак відповідач чинить йому перешкоди, кожне намагання зустрітись із сином закінчується сварками з відповідачем, та її погрозами викликати поліцію. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх, а саме визначивши зустрічі з сином по 2 години у четвер, пятницю та суботу з 16-00 год. до 18-00 год. у присутності матері на нейтральній території. Відповідач та її представник проти позову заперечували, відповідач вказала, що згодна на зустрічі сина з позивачем раз на місяць 2 години у суботу у її присутності на нейтральній території. Представник третьої особи вважала, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з висновку, наданого третьою особою. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 жовтня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Херсонській області, актовий запис №954, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КГ №028696 від 05.10.2007 року. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], який народився 15 червня 2015 року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КГ №201861 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє порозуміння про порядок спілкування батька з сином. Відповідно до висновку про встановлення способу участі батька [PERSON] у вихованні сина від 16.08.2017 року №2-49/1513 Дніпровської районної у м. Херсоні ради орган опіки та піклування вважає за можливе визначити наступний порядок спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], а саме перша субота місяця з 10.00 до 12.00 год. у присутності матері. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Згідно із ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Згідно до ч.1 ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклуванні постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Частинами 1,2 ст.159 СК України визначено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON], проживає разом з матірю, [PERSON], за адресою: м. Херсон, вул. Кіндійське шосе, 40/99, у квартирі з усіма зручностями. У квартирі зроблено сучасний ремонт, наявні меблі та побутова техніка. Для дитини створено належні умови відповідно до її вікових потреб. Зазначене підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 08.08.2017р. Відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з сином та його вихованні. Під час розгляду справи відповідачка вказані обставини не заперечувала, посилаючись на вік дитини та на неприязні відносини, що складалися між нею позивачем, зазначила, що після зустрічі з позивачем дитини постійно плаче. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині усунення перешкод батьку у спілкуванні та вихованні з сином [PERSON], 15.06.2015р.н., знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Висновком органу піки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 16.08.2017 року №2-49/1513, запропоновано визначити порядок спілкування батька з малолітнім сином таким чином - перша субота місяця з 10.00 до 12.00 год. у присутності матері. Вирішуючи спір в цій частині суд не може повністю погодитися з висновком органу опіки та піклування з огляду на наступне. Враховуючи, що вказаний висновок органу опіки та піклування повністю повторює вимоги відповідачки щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини, при цьому не містить жодного обґрунтування запропонованого способу спілкування батька з малолітньою дитиною, а також те, що під час розгляду справи представником органу опіки та піклування не обґрунтовано запропонований спосіб участі батька у виховані дитини. Визначаючи спосіб участі батька у виховані дитини суд враховує вік дитини, потреби дитини у дотриманні денного розпорядку для дитини відповідного віку, а також тривалу відсутність спілкування батька з дитиною. Запропонований відповідачем та третьою особою спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною, а саме систематичні побачення першу суботу кожного місяця з 10.00 год. до 12.00год. у присутності матері, суттєво обмежує права дитини на підтримання регулярних особистих стосунків і прямих контактів з батьком та також може негативно вплинути на гармонічний розвиток дитини. Зібрані у справі докази свідчать, що місце проживання позивача зареєстровано за адресою [INFO], м. Херсон, фактичне місце проживання - вул. Червоноармійська, 4, смт. Антонівка, м. Херсон. Згідно акту обстеження умов проживання позивача за адресою: вул. Червоноармійська, 4, смт. Антонівка, м. Херсон, встановлено, що це приватний двоповерховий будинок. Для виховання та розвитку дитини облаштовано окрему кімнату з усіма необхідним меблями, побутовою технікою. Жодних доказів на підтвердження неможливості здійснення позивачем батьківських обовязків відносно сина, а також недопустимої, некоректної чи конфліктної поведінки позивача, як до дитини так і до матері дитини, суду не надано, а отже відсутні обставини, які унеможливлюють визначення батьку, який окремо проживає від дитини часу для спілкування з нею та її виховання. Враховуючи вік дитини, стан її здоровя, поведінку батьків, відсутність тривалого спілкування батька з дитиною, відвідування в подальшому дитиною дошкільного навчального закладу, школи та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення цієї справи, суд частково приймає до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської у м. Херсоні ради від 16 серпня 2017 року, та зважаючи на необхідність поступового налагодження відносин батька з малолітнім сином, з метою запобігання негативних наслідків у психологічному стані дитини, вважає за можливе визначити наступний спосіб участі батька у спілкуванні з малолітньою дочкою та у її вихованні - шляхом спілкування з дитиною кожної суботи місяця з 10.00 години до 12.00 години або з 16.00 год. до 18.00год. в місці узгодженому між батьками в присутності матері [PERSON]. Визначаючи зазначений спосіб участі позивача у вихованні сина суд враховує бажання та можливості батька займатися вихованням дитини, інтереси самої дитини, яка є малолітньою, спосіб життя, який склався у родині матері та інтереси самої матері. Обумовлюючи побачення позивача з у присутності матері та у місці узгодженому з останньою, суд враховує інтереси дитини, яка на час розгляду справи фактично не знає свого батька, а тому тривалі та часті побачення можуть негативно вплинути на фізичний та психологічний стан дитини. Суд вважає, що батько дитини має право на спілкування з нею, однак це не повинно заважати нормальному розвитку дитини. Тому слід створити умови для одночасного спілкування з дитиною обох батьків. Такий порядок буде відповідати інтересам сторін та дитини у першу чергу. З огляду на викладене, позовні вимоги, підялагють частковому задоволенню.

Outcome: partial