Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) №JMBONV250SJ000605, реєстраційний номер 87724ОА, стверджуючи, що 20 березня 2009 року між ним та відповідачем була укладена угода купівлі-продажу вказаного автомобіля та складено акт прийому передачі від 20.03.2009 року, за умовами якого відповідач передав позивачу автомобіль, отримавши за нього грошові кошти у сумі 55000 грн., тобто право власності на спірний автомобіль виникло у позивача саме 20 березня 2009 року. Проте, реалізувати в повному обсязі своє право власності на автомобіль позивач не в змозі, оскільки він своєчасно не здійснив встановленим порядком державної реєстрації автомобіля на своє імя, а коли зібрав кошти, 13.03.2015 року звернувся для переоформлення даного автомобіля на себе, де дізнався про те, що 22 березня 2011 року першим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, на цей автомобіль було накладено арешт та оголошено його в розшук. Вказані вище обставини позбавили позивача права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися належним їй автомобілем, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, підтвердив викладені в позові обставини, просить розглянути справу без його участі. Другий відповідач - перший Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОІС №229563 належав автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) №JMBONV250SJ000605, реєстраційний номер 87724ОА, що позивач . та відповідач уклали між собою договір купівлі-продажу вище вказаного автомобіля від 20.03.200913 року, згідно якого відповідач продав, а позивач придбав автомобіль за 55000 грн. і по акту прийому-передачі від 20.03.2009 року відповідач передав, а позивач прийняв автомобіль, що відповідно до розписки, складеної відповідачем, він отримав від позивача вище вказану суму грошей і взяв на себе зобовязання оформити угоду належним чином. Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, а згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто, право власності на спірний автомобіль виникло у позивача саме 20.03.2009 року. При цьому, те що позивач не здійснив державної реєстрації автомобіля на своє імя не впливає на його право власності. Крім того, законодавство України не містить жодної вказівки власне на реєстрацію права власності на транспортні засоби, а лише говорить про державну реєстрацію самих транспортних засобів. Як встановлено ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що позивач є добросовісним набувачем, набув право власності на автомобіль на законних підставах, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним автомобілем, а відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не божникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту. На підставі викладеного,

Outcome: approved