Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого в подальшому уточнив, про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 92/07-ф від 17 травня 2007 року в розмірі 881 641,92 гривень, з яких 60 934,21 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26 вересня 2014 року становило 789 132,87 гривень - прострочена заборгованість, 563,3 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26 вересня 2014 року становило 7 295,06 гривень - заборгованість за відсотками в період часу з 1 вересня 2014 року по 26 вересня 2014 року, 5 505,78 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26 вересня 2014 року становило 71 303 гривні - заборгованість за відсотками, 1 074,16 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26 вересня 2014 року становило 13 910,99 гривень - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди. Позов мотивує тим, що 17 травня 2007 року між позивачем, який є правонаступником акціонерного товариства «Індустріально-Експортний банк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 92/07-ф, згідно з яким остання отримала кредит в розмірі 90 000 доларів США, з кінцевою датою повернення до 16 травня 2017 року, зі сплатою 12,8% річних. 4 вересня 2009 року сторонами внесено зміни в даний договір, зокрема строк кредитування, відповідно до якого кредит повинен бути повернений до 16 червня 2022 року. 4 вересня 2009 року між позивачем, який є правонаступником акціонерного товариства «Індустріально-Експортний банк» і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки у відповідності до якого останній взяв на себе зобов'язання перед позивачем по зобов'язаннях [PERSON], що витікають з кредитного договору. Своїх договірних зобов'язань відповідач [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Звернення з приводу погашення заборгованості до відповідачів, були ними проігноровані. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідачів та розмір заборгованості останніх. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 15, 16, 526, 530, 549, 554, 610, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача Бутко А.С., який діяв на підставі довіреності від 14 березня 2014 року, позов підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити у відповідності до вимог викладених в заяві про уточнення позовних вимог. Відповідачі в судові засідання 8, 26 вересня 2014 року та 13 жовтня 2014 року не з'явились, хоча належним чином були повідомленими про час і місце їх проведення, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у їх відсутності та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого представник позивача не заперечив. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. В судовому засіданні встановлено, що 17 травня 2007 року між позивачем, який є правонаступником акціонерного товариства «Індустріально-Експортний банк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 92/07-ф, згідно з яким остання отримала кредит в розмірі 90 000 доларів США, що стверджується заявою на видачу готівки № 1 від 17 травня 2007 року, з кінцевою датою повернення до 16 травня 2017 року, зі сплатою 12,8% річних. 4 вересня 2009 року сторонами внесено зміни в даний договір, зокрема строк кредитування, відповідно до якого кредит повинен бути повернений до 16 червня 2022 року (а.с. 6-20, 36, 42-44). Відповідно до графіка погашення заборгованості за кредитним договором, кредит повинен був сплачуватись частинами, остання з яких повинна бути сплаченою до 16 липня 2022 року. 4 вересня 2009 року між позивачем, який є правонаступником акціонерного товариства «Індустріально-Експортний банк» і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки у відповідності до якого останній взяв на себе зобов'язання перед позивачем по зобов'язаннях [PERSON], що витікають з кредитного договору (а.с. 34, 35, 42-44). Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказані вище договори породили певні права та зобов'язання сторін. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у випадку порушення позичальником строків сплати відсотків, визначених п. 2.4, договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1, 2.6.3, 3.2.3, 3.2.5, 4.4, 4.5, 5.4 договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Пеня сплачується в національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на дату сплати. Взятих на себе зобов'язань відповідач [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № 92/07-ф від 17 травня 2007 року в розмірі 881 641,92 гривень, з яких 60 934,21 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26 вересня 2014 року становило 789 132,87 гривень - прострочена заборгованість, 563,3 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26 вересня 2014 року становило 7 295,06 гривень - заборгованість за відсотками в період часу з 1 вересня 2014 року по 26 вересня 2014 року, 5 505,78 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26 вересня 2014 року становило 71 303 гривні - заборгованість за відсотками, 1 074,16 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26 вересня 2014 року становило 13 910,99 гривень - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди, що стверджується розрахунком заборгованості по кредиту станом на 26 вересня 2014 року (а.с. 76). Вказаний розрахунок складений у відповідності до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Заборгованість виникла в лютому 2014 року. Позивач звертався до відповідачів з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується копією вимоги від 22 травня 2014 року, яка відповідачами отримана, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 37-39). Однак, відповідачами вимога проігнорована. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачами умов кредитного договору № 92/07-ф від 17 травня 2007 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобов'язань. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв'язку з наведеним з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно за кредитним договором № 92/07-ф від 17 травня 2007 року заборгованість в розмірі 881 641,92 гривень. При цьому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах на користь позивача слід стягнути сплачені останнім судові витрати у справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складаються з 3 654 гривень судового збору.

Outcome: approved