Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], з дня вибуття - 2009 рік, зазначивши, що відповідач була зареєстрована в квартирі, яка належить йому на праві приватної власності. Однак з 2009 року відповідач виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації, де з 01 квітня 2011 року зареєструвала свої місце проживання та по теперішній час там мешкає. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, не повідомила суд про причини неявки, про місце та час судового засідання була повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим заочно розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за її відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Згідно копії договору міни будинку на квартиру, зареєстрованого в КП «ММБТІ» 03 травня 1995 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] Згідно довідки КП «Житломасив» № 563 від 14 липня 2015 року [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] Згідно копії довідки старшої по будинку [ADDRESS] Запорізької області, посвідченої КП «Житломасив» від 12 липня 2015 року, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не мешкає з 2009 року. Судом встановлено, що відповідач отримала вид на проживання в Російській Федерації до 13 вересня 2017 року та зареєстрована за місцем проживання з 01 квітня 2011 року за адресою: [ADDRESS]. Суд не приймає доводи позивача щодо застосування до спірних правовідносин ст. 107 ЖК УРСР, оскільки з прийняттям ЦК України застосування цієї правової норми можливо лише тоді, коли мова йде про громадян, як набули права користування у державному та комунальному житловому фонді, а не як в даному випадку у приватному житловому фонді. При цьому, відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що з 2009 року та по теперішній час, відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає, її речей та іншого майна в квартирі немає, вимог щодо проживання у вказаній квартирі відповідач не пред'являла. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає можливим позовні вимоги позивача задовольнити частково та визнати відповідача такою, що втратила право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Outcome: partial