Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в уточненому варіанті якого зазначив, що відповідач відповідно до наказу № 27К від 21.6.2006 року являвся заступником начальнику дільниці зберігання Державної організації «Комбінат «Буддеталь», яка входить до сфери управління Державного комітету України з державного матеріального резерву. 29.1.2013 року за фактом перевірки господарської діяльності ДО «Комбінат «Буддеталь» виявлена недостача бензину марки А-76(80), за що Бердянським МВ ГУМВС України в Запорізькій області відносно відповідача порушена кримінальна справа за ч.2 ст.367 КК України. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29.10.2014 року кримінальне провадження відносно відповідача закрито, його звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України в порядку ст.49 КК України у звязку з закінченням строків давності. Цивільний позов про відшкодуванню шкоди, заявлений позивачем під час досудового розслідування, залишено без розгляду в порядку ст.129 КПК України. У звязку з тим, що цивільний позов залишено без розгляду, позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про відшкодування відповідачем шкоди завданої злочином в розмірі 4233787,10 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з посиланням на викладені в позові доводи та обґрунтування, просить позов задовольнити. Представник відповідача позовні вимог не визнав, просить відмовити в задоволенні позову у звязку з тим, що відповідача не було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, провадження було закрито, тобто відсутні підстави для відшкодування шкоди. Окрім того, просить застосувати строк позовної давнини, вважаючи, що недостача за яку відповідача притягали до кримінальної відповідальності виникла в період з 21.6.2006 року по 1.2.2008 року, тобто позивачем пропущений строк звернення до суду. Вислухавши пояснення, перевіривши докази по справі, суд встановив наступні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29.10.2014 року кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч.2 ст.367 КК України закрито, його звільнено від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України у звязку з закінченням строків давності. Цивільний позов про відшкодуванню шкоди, заявлений позивачем залишено без розгляду в порядку ст.129 КПК України. Ухвала набрала законної сили 6.11.2014 року, що за принципами ч.4 ст.61 ЦПК України є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено рішення. Як зазначено в вищезазначеній ухвалі, тобто встановлено судом, [PERSON] в результаті службової недбалості, завдав державі шкоду в розмірі 837803,17 грн. Свою провину за ч.2 ст.367 КК України визнав у повному обсязі, тобто підтвердив всі доводи висунутої щодо нього підозри в тому числі, стосовно розміру заданої шкоди. Стаття 49 КК України передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності, що не є реабілітуючою обставиною, тобто особа звільняється від відповідальності лише за спливом строків, а не відсутності складу злочину. Таким чином, суд не приймає доводи представника відповідача щодо відсутності підстав цивільно-правової відповідальності. Суд також не приймає доводи представника відповідача, що позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у звязку з застосуванням судом який розглядав кримінальне провадження відносно відповідача та застосував ст.129 КПК України щодо цивільного позову. Стаття 129 КПК України передбачає розгляд цивільного позову по суті лише в випадках ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування заходів медичного або виховного характеру, частина 2 вказаної статті передбачає підстави відмови від позову, в усіх інших випадках цивільний позов залишається без розгляду. Щодо застосування ст.ст.256,261 ЦК України на чому наполягає представник відповідача, суд вважає, що ці доводи також безпідставні, оскільки рішення по кримінальному провадженню прийняте 6.11.2014 року, що і є датою початку перебігу строку позовної давнини щодо цивільного позову. За принципами ст.22 та ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню, але частково, в розмірі шкоди, завданої злочином, установленого ухвалою суду від 29.10.2014 року, в розмірі 837803,17 грн. У відповідності до ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід державі судовий збір в розмірі 3219 грн.

Outcome: partial