Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» заборгованість за кредитним договором у сумі 104255,80 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 1042,56 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 16 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та громадянкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 91Ф-АК-5. Відповідно до пункту 1.1. банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 22 700,00 (двадцять дві тисячі вісімсот) доларів США 00 центів на строк кредитування, що становить 7 (сім) років до 16.09.2015 року під 16,0 % відсотків річних на купівлю автомобіля мітсубіші лансер в ТОВ Техно-Арт». 16 вересня 2008 року, з метою належного виконання зобовязань кредитного договору між банком та відповідачем було укладено договір застави № 91Ф-АК/z1-5.та передано в заставу банку транспортний засіб марки мітсубіші лансер, 2008 року випуску, шо належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АХС 135903, виданого ВРЕР № 1 ГУМВСУ в м. Харків 04 вересня 2008 року. 24 грудня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 241212ів. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 91Ф-АК-5 від 16.09.2008р., що був укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] 17.02.2014р. між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами. згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 91Ф-АК-5 від 16.09.2008р., що був укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] Зазначає, що ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло прав кредитора. Банк належним чином виконав свої зобовязання надавши кредит відповідачу на придбання транспортного засобу відповідно до п.п. 3.1. Кредитного договору. Згідно п.п. 4.1. та 4.2. Кредитного договору, позичальник зобовязаний повернути банку отриманий кредит в повному обсязі, в строк та у порядку, встановлених кредитним договором, а також сплатити проценти за користування ним. В результаті порушення умов кредитного договору відповідачем заборгованості по кредитному договору, згідно Додатку № 1 до договору відступлення права вимоги за фінансовими від 17.02.2014р., становить: 260503,89 грн., з яких: 71279,66 грн. - сума основного боргу за кредитом; 88538,30 грн. - сума простроченого основного боргу за кредитом; 76299,50 грн. - сума прострочених процентів; 24386,43 грн. - пеня банка. Натомість, на примусовому виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - Московський ВДВС Харківського МУЮ) перебував виконавчий лист № 2-9471 Московського районного суду м. Харкова від 16.12.2010р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором. 08.10.2013р. постановою Московського ВДВС Харківського МУЮ закінчено виконавче провадження по примусовому виконанню вищезазначеного виконавчого листа у звязку із повним погашенням боргу боржником та розпорядженням № 40123121/9 від 08.10.2013р. кошти в розмірі 175571.27 грн. перераховано стягувачу. Вказує, що, розмір заборгованості за кредитним договором становить: 260503,89 - 175571,27 = 84932,62 гри. За весь час прострочення грошового зобовязання, а саме: від 17.02.2014р. (набуття права вимоги позивачем) до - 16.12.2014р., загальна сума заборгованості відповідача перед ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» за кредитним договором складає: 84932,62 грн. (сума заборгованості за кредитним договором) + 2108,19 грн. (3 % річних) + 17214,99 грн. (інфляційне збільшення суми боргу) = 104255,80 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Зазначив, що розрахунок заборгованості за кредитним договором надати не має можливості. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в повному обсязі, надав суду заяву про застосування строків позовної давності щодо стягнення пені в сумі 24\~386,43 грн. та процентів за період з 17.12.2009 року по 16.12.2011 року, також надав письмові заперечення (а.с. 48-51), . Суд вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, при цьому виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та громадянкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 91Ф-АК-5 (а.с. 5-11). Відповідно до пункту 1.1. банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 22 700,00 (двадцять дві тисячі вісімсот) доларів США 00 центів на строк кредитування, що становить 7 (сім) років до 16.09.2015 року під 16,0 % відсотків річних на купівлю автомобіля мітсубіші лансер в ТОВ Техно-Арт». 16 вересня 2008 року, з метою належного виконання зобовязань кредитного договору між банком та відповідачем було укладено договір застави № 91Ф-АК/z1-5.та передано в заставу банку транспортний засіб марки мітсубіші лансер, 2008 року випуску, шо належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АХС 135903, виданого ВРЕР № 1 ГУМВСУ в м. Харків 04 вересня 2008 року (а.с. 12-13). 24 грудня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 241212ів. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. Однак позивачем не надано доказів, додатку до вказаного договору про відступлення саме кредитного договору № 91Ф-АК-5 від 16.09.2008р., що був укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], також п.п.2.2 п. 2 вказаного договору не містить загальний розмір заборгованості (а.с. 17-18). 17.02.2014р. між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами. згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 91Ф-АК-5 від 16.09.2008р., що був укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], однак п.п.2.2 п. 2 вказаного договору не містить загальний розмір заборгованості (а.с. 19-20). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.08.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь на користь ПАТ ВТБ Банк в особі Харківької філії ПАТ ВТБ Банк заборгованість за кредитним договором в сумі 173751 (Сто сімдесят три тисячі сімсот пятдесят один) гривень 27 копійок, а також сплачене державне мито за подання позовної заяви в сумі 1700 гривень та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 гривень (а.с. 47). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справи, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ від 08.10.2013 року виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 17375,27 грн. закінчено, у звязку зі сплатою боржником борг (а.с. 15). Згідно із ч. 3\~ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Позивачем в обґрунтування позовних вимог не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності та розміру заборгованості відповідача, також позивачем не надано розрахунку заборгованості за кредитним договором. Відносно позовних вимог позивача про стягнення пені банка у розмірі 24386,43 грн, суд зазначає. Відповідно до вимог ст. ст.\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права стосовно Інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За приписами ч. 5\~ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно\~ст. 258 ЦК України\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується скорочена позовна давність в один рік. Відповідно, з урахуванням річного строку позовної давності для звернення до суду з вимогами про стягнення пені та заяви представника відповідача про застосування такого строку, вимоги позивача щодо стягнення такої пені задоволенню не підлягають, оскільки позивач звернувся до суду з позовом про захист цивільного права лише 13.01.2015 року, а пеня банка нарахована до відступлення права вимоги, тобто до 24.12.2012 року. Відповідно до вимог ч. 2. ст. 267 ЦК України\~заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних та індексу інфляції, в цій частині позов також не підлягає задоволенню, оскільки доказів наявності суми основного боргу позивачем не надано, на підставі якої нараховані 3% річних та індекс інфляції. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed