Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем розірвано 10 грудня 2010 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Дитина проживає разом з нею, усі обов'язки щодо утримання та виховання дитини вона несе самостійно. Відповідач ухиляється від обов'язків щодо утримання дитини. Тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що по мірі можливості він надає матеріальну допомогу сину, а також відвідує його, заохочує різними театральними та розважальними заходами, приймає невід'ємну участь у розвитку, сплачує за його заняття у спортивній секції. Суд, вислухавши сторони, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджуються свідоцтвами про народження дитини, виданого повторно 15 серпня 2012 року, серії [NUMBER]. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, обов'язки щодо утримання та виховання дитини позивачка несе самостійно. Доказів щодо зворотного суду надано не було. Відповідач працює в Національній академії керівних кадрів культури і мистецтв на посаді провідного інженера, що підтверджується довідкою № 134 від 02.06.2014 р. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивачки, майнове становище відповідача, те, що він працює, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від всіх видів заробітку і до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Outcome: partial