Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що на обліку у службі у справах дітей ЗМР перебувають малолітні діти [PERSON], 28.02.2010р.н., [PERSON], 06.01.2012р.н., та [PERSON], 25.02.2015р.н., як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. 10.10.2016 діти були доставлені до Дитячої лікарні №1 за актами органу внутрішніх справ про покинуту дитину у звязку із тим, що мати їх залишила на самоті і вони були 3 дні без догляду дорослих, брудні та голодні. Діти [PERSON] раніше перебували на профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з 16.10.2013 по 16.06.2015. В 2013-2015 роках та в 2016 році з матірю дітей неодноразово проводились бесіди профілактично-виховного характеру, вона ознайомлювалась з відповідальністю за ухилення від виконання батьківських обовязків. 18.10.2016 [PERSON] звернулась до органу опіки та піклування районної адміністрації міської ради із заявою про надання згоди а повернення в її родину малолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з Дитячої лікарні №1. Зазначене питання розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 01.11.2016 в присутності [PERSON] За результатами засідання, враховуючи негативну інформацію лікувального закладу, незадовільні умови проживання [PERSON], комісія дійшла висновку про недоцільність повернення дітей матері а також, в звязку із наявністю підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав, передбачених п.1.2 ст.164 Сімейного кодексу України, про необхідність направлення до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя позовної заяви та відповідних документів для вирішення питання позбавлення вказаної особи батьківських прав по відношенню до її дітей. Тому просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON], 28.02.2010р.н., [PERSON], 06.01.2012р.н., та [PERSON], 25.02.2015р.н. та стягнути з [PERSON] на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над малолітніми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання вказаних малолітніх у розмірі ? всіх сукупних доходів, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судовому засіданні 10.01.2017 представник позивача наполягає на задоволенні позову, з підстав зазначених в ньому. Відповідач в судовому засіданні 10.01.2017 заперечує проти задоволення позову. Пояснила, що 10.10.2016 вона на два дні залишила дітей на співмешканця, а сама гуляла з подругою. Спиртними напоями на теперішній час не зловживає. Вона приїздила до дітей в лікарню. Просить відмовити в задоволенні позову. В судове засідання 13.07.2017 представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання 24 січня та 13 липня 2017 року не зявилася. Відповідно до ч.3 ст.. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно зі ст.. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. В судові засідання 13 та 25 червня 2014 року відповідач не з'явилася. Повістки про виклик в судові засідання були отримані відповідачем особисто. Тому суд вважає, що відповідача повідомлено належним чином про час та місце слухання справи. Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], їх матірю є [PERSON]. Відомості про батька дітей внесені зі слів матері відповідно до ч.1. ст.135 Сімейного кодексу України (довідки Вознесенівського (Орджонікідзевського) відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 06.11.2013 №1571/02-04/5-24, від 06.11.2013 №1570/02-04/5-24 та від 28.10.2016 №441-01/17.5-06-154). Згідно з довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 03.10.2016 №04-19/5-6982, малолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO]. 10.10.2016 діти були доставлені до Дитячої лікарні №1 за актами органу внутрішніх справ про покинуту дитину у звязку із тим, що мати їх залишила на самоті і вони були 3 дні без догляду дорослих, брудні та голодні. Відповідно до листа КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 25.10.2016 №01-8/1911, мати зверталась за допомогою до лікувального закладу, піклувалась про стан здоровя дітей, про останнім часом з родиною мешкає співмешканець [PERSON] [PERSON], який часто перебуває у нетверезому стані та влаштовує скандали з побиттям [PERSON] Відповідно до листа Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей від 25.10.2016 за №2507/03-В відділом по Вознесенівському району С(У) СД ЗМР 20.10.2016 проведене обстеження умов проживання родини [PERSON], за результатами якого встановлено, що родина з 4-осіб проживає в невеликій квартирі малосімейного типу, санітарно-повітряний режим порушено (повітря сперте, наявний сморід через несправність туалету), килими на підлозі брудні, спостерігались таргани, дверна ручка та дверцята холодильника зламані, харчування для дітей недостатнє та обмежене (спостерігались тільки суп, заморожені напівфабрикати та деякі овочі). Для дітей є місця для сну, деякі іграшки, одяг, декілька засобів гігієни для молодшої дитини. Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.11.2016 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП. Відповідно до довідки КУ ЗОСБД «Сонечко» за №2021 від 20.12.2016 [PERSON] перебуває в закладі з 24.11.2016 по теперішній час. Мати свого сина жодного разу не відвідувала. Відповідно до довідки дитячої лікарні №1 від 20.12.2016 за № 1175/01-26 [PERSON] та [PERSON] з 10.10.2016 перебувають у закладі. Діти знаходяться в лікарні за станом здоровя. Мати дітей до лікарні не зявлялася, станом здоровя дітей не цікавилася. Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району № Л-0902 від 10.11.2016, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до її малолітніх синів [PERSON], 28.02.2010р.н., [PERSON], 06.01.2012р.н., та [PERSON], 25.02.2015р.н. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Крім того, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. На підставі вищевикладеного суд вважає, що вказані обставини свідчать про те, що відповідач не приділяє уваги вихованню дітей, не створює можливостей нормального проживання, що суперечить життєвим інтересам малолітніх дітей. Тому позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітніх синів підлягає задоволенню. Щодо вимог позову про стягнення аліментів, суд приходить до наступних висновків: Абзацами 1, 2, 5, 6 п.13 Постанови пленуму Верховного суду України N 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК . У ній, зокрема, має бути зазначено: … конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права; З метою запобігання виникненню неясності при виконанні рішення у його резолютивній частині зазначається точне та повне найменування юридичної особи, прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, відносно яких суд вирішив питання. Суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду. Отже, та особа, яка буде здійснювати опіку над малолітніми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зможе звернутися до суду про стягнення на свою користь аліментів на утримання вказаних малолітніх. Тому в задоволенні позову в частині стягнення аліментів слід відмовити. На підставі ст. 155, 164, 165, СК України,

Outcome: partial