Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТНИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНЖИНІРИНГОВИЙ ЦЕНТР» про визнання трудових відносин припиненими, в якому просить визнати трудові відносини між [PERSON] , яка перебуває на посаді директора та Товариством з обмеженою відповідальністю припиненими на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] перебуває на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТНИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНЖИНІРИНГОВИЙ ЦЕНТР» з 17.02.2015 року, згідно Протоколу № 5 Загальних зборів учасників Товариства та Наказу № 1-к від 17.02.2015 року. Відомості про [PERSON] як директора та підписанта були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Письмовий трудовий договір з [PERSON] не укладався. З початку 2019 року робота на Товаристві не ведеться, інших працівників на ньому немає, Товариство фактично припинило свою діяльність, у зв`язку з чим позивач втратила економічну та будь-яку іншу зацікавленість у перебуванні на посаді директора Товариства та виявила бажання припинити трудові відносини із ним. [PERSON] 09.01.2019 року написала заяву про звільнення з посади директора Товариства за власним бажанням з 24.01.2019 року. Також позивачем було видано наказ про скликання позачергових загальних зборів № 1/19 і складено повідомлення про скликання позачергових загальних зборів та проект протоколу загальних зборів учасників Товариства. 09.01.2019 року заява про звільнення, копія Наказу № 1/19, Повідомлення та Проект протоколу були вручені одному із учасників Товариства, [PERSON] , що підтверджується його підписами на примірниках документів. При врученні цих документів, [PERSON] , повідомив, що йому невідоме місцезнаходження та засоби, якими можна зв`язатися з іншим учасником товариства, [PERSON] .. Через це, проведення загальних зборів учасників Товариства для прийняття рішення про звільнення з посади директора - неможливе, а іншого порядку звільнення Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не передбачає. 10.01.2019 року [PERSON] надіслала одним цінним листами заяву про звільнення, а іншим цінним листом: заяву про звільнення, копію Наказу № 1/19, Повідомлення та Проект протоколу іншому учаснику Товариства, [PERSON] , на адресу Товариства. Надіслати листи за адресою проживання [PERSON] , яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було неможливо. Адреса реєстрації її місця проживання знаходиться в місті Горлівка Донецької області, що на даний час є непідконтрольне Україні та перебуває в Окремих районах Донецької та Луганської областей (далі - ОРДЛО). Тому, лиси було надіслано на адресу Товариства. Окрім цього, на адвокатський запит представника позивача Харківська дирекція Акціонерного товариства «Укрпошта» надала лист від 08.07.2019 №07-13-1052, яким повідомила з посиланням на Указ Президента України від 14.11.2014 р. № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 р. «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі зімінами), що АТ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти до м. Горлівка Донецької області. Вказані цінні листи не було отримано [PERSON] за адресою місцезнаходження Товаритсва, що підтверджується довідкою про повернення за закінченням терміну зберігання на пошті. [PERSON] продовжувала виконувати трудові обов`язки директора Товариства на протязі двох тижнів з моменту подання заяви про звільнення. 24.01.2019 [PERSON] , як директор товариства, видала наказ про звільнення з посади директора товариства [PERSON] за власним бажанням з 24.01.2019. При виданні даного наказу вона керувалась Листом №15/06/186-11 від 12.01.2011 Юридичного управління Міністерства праці та соціальної політики України. У день проведення позачергових загальних зборів Товариства, а саме 11.02.2019 об 11:00, учасник [PERSON] не з`явилась, в результаті чого позачергові загальні збори не відбулися і рішення щодо звільнення директора [PERSON] не було прийнято. Учасником Товариства [PERSON] 11.02.2019 року було проведено загальні збори учасників Товариства, оформлені протоколом № 1/19, на яких було вирішено питання щодо визнання загальних зборів учасників Товариства, скликаних Наказом № 1/19, що не відбулися. До участі у загальних зборах було запрошено [PERSON] та [PERSON] . Учасник [PERSON] проігнорувала вказані законні вимоги директора [PERSON] , в результаті чого порушила її право на звільнення з роботи за ініціативи працівника. 02.07.2019 заява про звільнення, копія Наказу № 3/19, повідомлення та проект протоколу були повторно направлені на адресу Товариства та вручені одному з учасників товариства [PERSON] , що підтверджується його підписами на примірниках документів. У день проведення позачергових загальних зборів Товариства, а саме 05.08.2019 учасник [PERSON] повторно не з`явилась, в результаті чого позачергові загальні збори не відбулися і рішення щодо звільнення директора [PERSON] знову не було прийнято. Учасником Товариства [PERSON] 05.08.2019 року було проведено загальні збори учасників Товариства, оформлені протоколом № 3/19, на яких було вирішено питання щодо визнання загальних зборів учасників Товариства, скликаних Наказом № 3/19, такими, що не відбулися. До участі у загальних зборах було запрошено [PERSON] та [PERSON] . Зважаючи на вищевикладене, позивач вважає, що у неї немає юридичної можливості звільнитись з займаної посади, оскільки звільненою вона буде вважатись тільки після виключення відповідних відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а виключити такі відомості можливо тільки за протоколом загальних зборів учасників Товариства або рішенням суду. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справу за його відсутності не надавав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім того до канцелярії суду надав відзив на позовну заяву , в якому зазначив, що при надходженні до державного реєстратора відповідного пакету документів, що передбачений відповідною статтею Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державний реєстратор буде діяти у відповідності до норм діючого законодавства України. У відповідності до приписів ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. З ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача який не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив відповідно до ст.. 280 ЦПК України , а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.. 280 ЦК України. Враховуючи , неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив, що правовідносини між сторонами є цивільно - правовими та врегульовані положеннями ЦК України в редакції 2003 р. та КЗпП України, а також встановлені наступні обставини. Відповідно до наказу № 1-к від 17.02.2015 року [PERSON] було призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТНИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНЖИНІРИНГОВИЙ ЦЕНТР». 09.01.2019 року заява про звільнення [PERSON] , копія Наказу № 1/19, Повідомлення та Проект протоколу були вручені одному із учасників Товариства, [PERSON] , що підтверджується його підписами на примірниках документів. 10.01.2019 року [PERSON] надіслала одним цінним листами заяву про звільнення, а іншим цінним листом: заяву про звільнення, копію Наказу № 1/19, Повідомлення та Проект протоколу іншому учаснику Товариства, [PERSON] , на адресу Товариства. Вказані цінні листи не було отримано [PERSON] , що підтверджується довідкою про повернення за закінченням терміну зберігання на пошті. 24.01.2019 [PERSON] , як директор товариства, видала наказ про звільнення з посади директора товариства [PERSON] за власним бажанням з 24.01.2019. У день проведення позачергових загальних зборів Товариства, а саме 11.02.2019 об 11:00, учасник [PERSON] не з`явилась, в результаті чого позачергові загальні збори не відбулися і рішення щодо звільнення директора [PERSON] не було прийнято. Учасником Товариства [PERSON] 11.02.2019 року було проведено загальні збори учасників Товариства, оформлені протоколом № 1/19, на яких було вирішено питання щодо визнання загальних зборів учасників Товариства, скликаних Наказом № 1/19, що не відбулися. 02.07.2019 заява про звільнення, копія Наказу № 3/19, повідомлення та проект протоколу були повторно направлені на адресу Товариства та вручені одному з учасників товариства Боєву, що підтверджується його підписами на примірниках документів. У день проведення позачергових загальних зборів Товариства, а саме 05.08.2019 учасник [PERSON] повторно не з`явилась, в результаті чого позачергові загальні збори не відбулися і рішення щодо звільнення директора [PERSON] знову не було прийнято. Учасником Товариства [PERSON] 05.08.2019 року було проведено загальні збори учасників Товариства, оформлені протоколом № 3/19, на яких було вирішено питання щодо визнання загальних зборів учасників Товариства, скликаних Наказом № 3/19, що не відбулися. До участі у загальних зборах було запрошено [PERSON] та [PERSON] . Статтею 38 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; доглядом за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до положень ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (далі - Закон), органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону, загальні збори учасників є вищим органом товариства. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 30 Закону, до компетенції загальних зборів учасників належать обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону, загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також з ініціативи виконавчого органу товариства. Відповідно до ч. 1-5 ст. 32 Закону, загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін. Таким чином, відповідачем порушене право позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Отже, оскільки наявні усі факти з якими закон пов`язує припинення трудових відносин, зокрема це - заява працівника про звільнення з посади директора за власним бажанням, подальша робота працівника у роботодавця протягом двох тижнів з дня подачі заяви про звільнення за власним бажанням, трудові відносини [PERSON] з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТНИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНЖИНІРИНГОВИЙ ЦЕНТР» є припиненими, а трудовий договір є розірвано з підстав встановлених ст.38 КЗпП України з дати вказаної в заяві про звільнення за власним бажанням, а саме з 24.01.2019 року. За таких підстав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання трудових відносини між [PERSON] ,, яка перебуває на посаді директора та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТНИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНЖИРІНГОВИЙ ЦЕНТР» припиненими з 24.01.2019 р. у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади директора за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України. У той же час суд вважає, що вимога зобов`язати Департамент Реєстрації Харківської міської ради внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом виключення відомостей про [PERSON] як про директора (керівника) та підписанта Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТНИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНЖИНІРИНГОВИЙ ЦЕНТР» не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною. Рішення суду про припинення трудових відносин є підставою для Департаменту реєстрації Харківської міської ради внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом виключення відомостей про позивача як директора (керівника) та підписанта Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТНИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНЖИНІРИНГОВИЙ ЦЕНТР». На підставі викладеного і

Outcome: partial