Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 2 400 гривень 80 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ПАТ «Платинум Банк» і [PERSON] 31 травня 2012 року було укладено кредитний договір № 2070/2288CLPS2, відповідно до якого ПАТ «Платинум Банк» надав [PERSON] кредит в сумі 2 294 гривні 84 копійки строком до 30 листопада 2014 року. Між ПАТ «Платинум Банк» і ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20121017-г від 17 жовтня 2012 року, за яким право вимоги за вказаним договором було відступлено на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». В подальшому ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за договором факторингу відступило ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги грошових коштів за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконав, у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі. Представник позивача підтримав вимоги позову, просив проводити розгляд справи у його відсутності та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином в порядку передбаченому статтями 74, 76 ЦПК України, шляхом отримання судової повістки про виклик за своїм зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не прибув. Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений і не з'явився в судове засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З кредитного договору з обслуговуванням кредитної картки та страхуванням життя позичальника 9пошта) № 2070/2288CLPS2 від 31.05.2012 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» і [PERSON] (далі кредитний договір № 2070/2288CLPS2) вбачається, що ПАТ «Платинум Банк» надав відповідачу кредит в сумі 2 294 гривні 84 копійки зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0000 % річних за користування кредитом на строк до 30.11.2014 року (а.с. 6 - 7). Відповідно до пунктів 2.5 - 2.8 кредитного договору № 2070/2288CLPS2, перерахування коштів для погашення заборгованості за кредитом здійснюється позичальником з 22 по 27 число кожного місяця включно рівними платежами в сумі 187 гривень. За договором факторингу № 1/15-ФКю від 08 травня 2015 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» продало (відступило) права вимоги за кредитним договором № 2070/2288CLPS2 та передало їх ТОВ «Кредекс Фінанс» (а.с. 9 - 10, 12). Відповідно до вказаного договору, права вимоги - це права грошової вимоги клієнта щодо погашення (стягнення) заборгованості з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів та підтверджуються документацією. Як вбачається з наданої позивачем на підтвердження своїх вимог виписки з Реєстру боржників, договором факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги заборгованості до [PERSON] за кредитним договором № 2070/2288CLPS2 в розмірі 2 400 гривень 80 копійок, з яких: 2 294 гривні 80 копійок - заборгованість за основною сумою боргу та 3 гривні 90 копійок - заборгованість за відсотками (а.с. 3 на звороті). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Норма статті 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оскільки, відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання з повернення кредиту, що передбачені кредитним договором № 2070/2288CLPS2 від 31 травня 2012 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача, який набув права вимоги за кредитом, слід стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved