Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: зобовязати КЗОЗ «ХОКПЛ № 3» та КЗОЗ «ХМПНД № 3» скасувати встановлений позивачу діагноз «параноїдальна шизофренія»; зобовязати КЗОЗ «ХОКПЛ № 3» та КЗОЗ «ХМПНД № 3» зняти його з диспансерного психіатричного обліку. В обґрунтування позову зазначив, що він з 2009 року перебуває на обліку в КЗОЗ «ХМПНД № 3» з діагнозом «параноїдальна шизофренія». З вказаним діагнозом позивач не погоджується, оскільки останній поставлено внаслідок неправильного лікування та недбалого відношення лікарів до своїх обовязків. Так, позивач народився у 1988 році зі спадковою хворобою «Синдром Марфана». Вказана хвороба носить соматичний характер та є хворобою тіла, а не психічним захворюванням. Будучи ще дитиною, позивач поглиблено займався хімією, багато навчався, в результаті чого в нього почалися проблеми зі здоровям - погіршилися сон та апетит, зявилася хронічна втома та погане самопочуття. В 2004 році мати позивача повела його до Харківського Інституту неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук України, де в подальшому проходило його лікування. Після того, як лікар став збільшувати дозування медикаментів, стан здоровя позивача став погіршуватись, після чого йому почали додавати нові медикаменти у високих дозах. В цілому лікування позивача у вказаному вище закладі тривало з 2004 року по 2006 рік. В травні 2006 року, внаслідок погіршення стану здоровя позивача, його було госпіталізовано до денного стаціонару Харківського Інституту неврології, психіатрії та наркології Національної академії медичних наук України. 18.05.2006 позивачу поставлено попередній діагноз «параноїдальна шизофренія», після чого його було госпіталізовано до 14 відділення КЗОЗ «ХОКПЛ № 3», де останній проходив лікування до 19.09.2006. Під час лікування позивачу призначали сильнодіючі психотропні препарати у великих дозах, підтвердивши діагноз «параноїдальна шизофренія». З 2006 року по 2007 рік позивач перебував на обліку в Харківській міській студентській лікарні, де він отримував підтримуючу терапію медикаментами, від якої позивачу ставало тільки гірше. В березні 2007 року позивачу дозволили лікуватися вдома, вдома позивач ніякі препарати не приймав та його стан покращився. В період з 2008 року по 2009 рік, коли позивач не перебував на психіатричному обліку, в нього був відмінний стан здоровя, за виключенням хронічного безсоння.\~ В 2009 році позивач став на облік в КЗОЗ «ХМПНД № 3» у лікаря [PERSON], який не знайшов у нього ознак параноїдальної шизофренії. З 2011 року і до теперішнього часу позивач не приймає будьяких психотропних препаратів та в нього немає жодних проблем зі здоровям. З\~ березня 2012 року позивач має намір працевлаштуватися\~ хімікоманалітиком на Маліновський склозавод, проте йому для працевлаштування необхідно отримати сертифікат психіатра. КЗОЗ «ХМПНД № 3» відмовилось видати позивачу сертифікат, оскільки за документами у нього наявний діагноз «параноїдальна шизофренія». 11.04.2013 позивача було добровільно госпіталізовано до КЗОЗ «ХОКПЛ № 3» з метою зняття діагнозу, але 07.05.2013 комісія підтвердила діагноз «параноїдальна шизофренія». Не погодившись з вказаним діагнозом, позивач в березні 2014 року пройшов обстеження у Львівському обласному клінічному ПНД, та комісією лікарів не було підтверджено в нього діагнозу «параноїдальна шизофренія». В серпні 2014 року позивач знову звернувся до КЗОЗ «ХОКПЛ № 3», позивача направлено на переогляд, проте лікарі відмовились скасовувати поставлений раніше діагноз. В березні 2015 року позивача було обстежено в Київській дорожній клінічній лікарні № 1, за результатами обстеження в нього не було виявлено шизофренії. Позивач звертався до різних інстанцій з приводу зняття діагнозу, проте результату ним отримано не було. У звязку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримали в повному обсязі. Представник КЗОЗ ХОКПЛ № 3 позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову (т. 1 а.с. 73-76). Представник КЗОЗ «ХОКПЛ № 3» лікар-психіатр [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що не згоден з результатами експертизи, № 1204-01 від 07.08.2017, оскільки, як зазначено в експертизі, у теперішній час [PERSON] виявляє ознаки змішаного розладу особистості (F 61.0), даний факт виключає встановлений діагноз [PERSON] «шизофренія» (F 20.9), на якому він як лікар наполягає. Представник Державного закладу «Дорожня клінічна лікарня № 1 станції [PERSON] державного територіальногалузевого обєднання «Південна залізниця» надав суду письмові пояснення, в яких позовні вимоги підтримав та зазначив на відсутності підстав для підтвердження діагнозу параноїдна шизофренія за результатами огляду, проведеного лікарями ДКЛ № 1 (т. 1 а.с. 84-86). Представник Інститут неврології, психіатрії та наркології [PERSON] медичних наук України надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити в задоволенні останнього (т. 1 а.с. 146-148). Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з епікриз і/х № 1841 під час лікування у період з 15.05.2006 по 18.05.2016 [PERSON] поставлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, період спостереження менше року. F 20.09 (а.с. 154-155). У висновку виписного епікризу від 27.03.2015 [PERSON] визначений діагноз: розлад особистості (епілептоїдний та шизоїд ний радикали) на фоні мінімальної мозкової дисфункції (т. 1 а.с. 87-89). Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 266 В/2014 КЗ [PERSON], [PERSON] ввстановлено діагноз: Шизоїдний розлад особистості. [PERSON]. ( F60.2; Q 87.4) (т. 1 а.с. 21-22) Згідно виписного епікризу Державного закладу «Дорожня клінічна лікарня № 1 станції [PERSON] державного територіальногалузевого обєднання «Південна залізниця» у [PERSON] розлад особистості (т. 1 а.с. 25-27). Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.02.2017 по справі призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу стосовно [PERSON], [INFO]. Згідно висновків експертів Київського міського центру судово психіатричної експертизи № 1204-01 від 07.08.2017, у теперішній час [PERSON] виявляє ознаки Змішаного розладу особистості (F 61/0 згідно з МКХ 10). Змішаний розлад особистості є хронічним станом, що притаманний [PERSON] протягом життя. У період 18.05.2006 (на момент прийняття комісією лікарів Харківського інституту неврології, психіатрії та наркології національної [PERSON] медичних наук України рішення про встановлення попереднього діагнозу «Шизофренія параноїдна», підтвердженого в подальшому лікарями КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3») у [PERSON] мало місце погіршення психічного стану (декомпенсація клінічних проявів), яке було розцінене лікарями як «Шизофренія, параноїдна форма, період спостереження менше року» Діагностований у [PERSON] «Синдром Марфана» не має суттєвого значення для правильності встановлення психіатричного діагнозу. Діагностований у [PERSON] «Синдром Марфана» не має суттєвого значення при встановленні діагнозу «Шизофренія параноїдна» (який був попередньо встановлений комісією лікарів Харківського інституту неврології, психіатрії та наркології національної [PERSON] медичних наук України 18.05.2006). [PERSON], з урахуванням оцінки психіатрами його психічного стану та встановленого йому у 2006 році діагнозу, підлягав на той період часу встановлення диспансерного нагляду, відповідно до Тимчасової Інструкції про порядок диспансерного динамічного нагляду та консультативно-лікувальної допомоги особам з психічними розладами (додаток І до Наказу № [NUMBER] СРСР від 11.12.1987). За психічним станом у теперішній час [PERSON] встановлення над ним диспансерного нагляду не потребує, згідно з частиною 4 Інструкції з організації диспансерного та консультативного нагляду осіб, які страждають на психічні розлади, при наданні амбулаторної психіатричної допомоги, затвердженої Наказом №20 МОЗ України від 22.01.2007 (т. 2 а.с. 202-220). Згідно ст. ст. 15,16, 275 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду щодо оскарження рішень, дій, осіб, які порушують права, свободи та законні інтереси громадян, зокрема в силу ст. 32 ЗУ «Про психіатричну допомогу», , при наданні їм психіатричної допомоги. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням висновків експертів Київського міського центру судово психіатричної експертизи № 1204-01 від 07.08.2017 та пояснень лікаря-психіатра КЗОЗ «ХОКПЛ № 3» [PERSON], у теперішній час [PERSON] виявляє ознаки змішаного розладу особистості (F 61.0), що виключає встановлений діагноз [PERSON] «параноїдальна шизофренія» (F 20.9), суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобовязння Комунальний заклад охорони здоровя «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» та Комунальний заклад охорони здоровя «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» скасувати встановлений [PERSON] діагноз «параноїдальна шизофренія» підлягають задоволенню. Згідно відомостей КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» № 298 від 20.01.2016, на теперішній час [PERSON] на обліку в КЗОЗ «ХМПНД №3» не перебуває (т. 1 а.с. 162-163). Доказів щодо перебування на обліку в КЗОЗ «ХОКПЛ №3» позивачем не надано, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Під час подачі позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн. (т. 1 а.с. 1). Позивачем також сплачено вартість експертизи у розмірі 7805,70 грн. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial