Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту транспортний засіб RENAULT KANGOO, 2006року випуску, колір зелений, номер кузова [NUMBER], держномер [NUMBER], що належить йому на праві власності, посилаючись на те, що згідно довідки з бази даних ДАІ на даний автомобіль відділом Державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві тричі накладено арешт та заборону відчуження, зокрема на підставі постанови ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві № 223, 404/14 від 21.10.2009р., постанови від 21.10.2009 АК 451278, постанови АА022416 від 22.12.2008р. та в/л 2-1257 від 30.03.2009р. Боржником по даним виконавчим провадженням він не являється, а тому просить захистити його право власності шляхом звільнення автомобіля з-під арешту. Представник ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві проти позову заперечує, посилаючись на те, що постановою державного виконавця № 404/14 від 30.04.2009р. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1257 від 30.03.3009р. про стягнення заборгованості по аліментах з [PERSON] арешт накладено на все майно [PERSON], а не позивача. Представник відділу ДАІ ГУ МВС України в м. Києві проти позову заперечує, посилаючись на те, що арешт на автомобіль був накладений на підставі постанов ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, копії яких на даний час знищені у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником автомобіля RENAULT KANGOO, 2006року випуску, колір зелений, номер кузова [NUMBER], держномер [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18.10.2006р. /ас 6/. Згідно даних «АІС» на автомобіль RENAULT KANGOO, 2006року випуску, колір зелений, номер кузова [NUMBER], держномер [NUMBER] накладено арешт на підставі постанови ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві № 223, 404/14 від 21.10.2009р., пост. від 21.10.2009 АК 451278, пост. АА022416 від 22.12.2008р. та в/л 2-1257 від 30.03.2009р. /ас 7/. Як вбачається з постанови № 404/14 від 30.04.2009р., державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1257 від 30.03.3009р. про стягнення заборгованості по аліментах з [PERSON] накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] /ас 34-35/. Згідно повідомлення ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві [PERSON] у відділі боржником не значиться /ас 29/. У відповідності до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості. На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», вимоги осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], на автомобіль якого накладено арешт постановами Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві № 223, 404/14 від 21.10.2009р., від 21.10.2009 № АК 451278, № АА022416 від 22.12.2008р. не є боржником по виконавчому провадженню, а тому його право власності підлягає захисту шляхом звільнення транспортного засобу - автомобіля RENAULT KANGOO, 2006року випуску, колір зелений, номер кузова [NUMBER], держномер [NUMBER] з-під арешту. Суд не знаходить підстав для стягнення витрат по сплаті судового збору з ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, оскільки постановою державного виконавця № 404/14 від 30.04.2009р. арешт був накладений на майно [PERSON], а не на майно позивача по справі [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved