Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування [PERSON] шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та ТОВ «Рейнарс України» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту. Предметом даного договору страхування є транспортний засіб «Шкода» д.н.з. [NUMBER] . В м. Києві 03.07.2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого транспортного засобу та автомобіля «Ісузу» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.08.2018 року відповідача визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Сума понесених витрат потерпілого, а отже і сплаченого страхового відшкодування склала 34643,56 грн. Позивач звернувся до страховика відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» з претензією щодо виплати страхового відшкодування, однак страховик сплатив лише 29 594,81 грн. Відтак, з урахуванням положень ст. 1194 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача різницю, яка складає 5 048,75 грн та 2 270 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви до суду. Ухвалою судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21.07.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 13.08.2021 року відповідачем отримано копію ухвали судді від 21.07.2021 року та позовної заяви з додатками, однак позивачем у строк визначений в ухвалі судді відзив на позовну заяву не надано. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.08.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Дане правопорушення сталося внаслідок того, що 03.07.2018 року по Броварському проспекту, 1-А, в м. Києві [PERSON] керуючи автомобілем «Ісузу» д.н.з. [NUMBER] не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Класичне» № 711001-2101-0000158 від 29.05.2018 року автомобіль «Шкода» д.н.з. [NUMBER] ТОВ «Рейнарс Україна» було застраховано у ПРАТ «СК «Євроінс Україна». Згідно полісу № АК8791201 транспортний засіб «Ісузу» д.н.з. [NUMBER] було застраховано в ПАТ «СК «УСГ». Після повідомлення ТОВ «Рейнарс Україна» про настання страхового випадку ПРАТ «СК «Євроінс Україна» 05.07.2018 року здійснено огляд автомобіля, про що складено Акт огляду транспортного засобу та відповідно до вимог п. 7.5. Р.7 договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Класичне» № 711001-2101-0000158 від 29.05.2018 року ТОВ «АВТОДІМ АТЛАНТ-М» складено рахунок №СНС4343000-2 вартості ремонтних робіт на суму 34 643, 56 грн. ПРАТ «СК «Євроінс Україна» 17.07.2018 року складено розрахунок страхового відшкодування № 18673/18 та 18.07.2018 року страховий Акт №18673/18. Як вбачається з платіжного доручення № 11280 від 18.07.2018 року ПРАТ «СК «Євроніс Україна» здійснено оплату на рахунок ТОВ «АВТОДІМ АТЛАНТ-М» страхове відшкодування згідно Акту № 18673/18 та 18.07.2018 року по а/м SKODA OCTAVIAAMBIENTE AA1676KP, ТОВ Рейнарс Україна КП 71101ДРА. Оскільки відповідачем цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПАТ «СК «УСГ» ПРАТ «СК «Євроінс Україна» звернулася з заявою на відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу на суму 34 643,56 грн до даного страховики. Проте як вбачається з картки рахунку 3793 ПАТ «СК «УСГ» на рахунок «СК «Євроінс Україна» було сплачено лише 29 594,81 коп.. Приписами ст. 27 ЗУ «Про страхування» встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положеннями ч. 2 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини справи, що мають значення для вирішення спору по суті, оцінюючи в сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved