Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення грошових коштів та моральної шкоди посилаючись на те, що 23.10.2014 року між ним та ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено Договір № 2062884 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Банк оформив та видав йому платіжну карту і ПІН-код до неї, та здійснював розрахунково-касове обслуговування платіжних операцій із використанням платіжної картки. Станом на 23.06.2017 року на його картковому рахунку обліковувались грошові кошти в розмірі 41 695,51 грн. 23.06.2017 року він отримав смс повідомлення про блокування картки, а в період часу з 8.30 години до 09.0 голини ще ряд смс повідомлень про списання з картки коштів в розмірі 41 634,00 грн. Він особисто кошти зі своєї карки не знімав, та не уповноважував будь-яких осіб вчиняти такі дії. Крім того, у момент зняття коштів він перебував на робочій нараді в приміщенні по вулиці Хрещатик, 22, в м. Києві, в АТ «Укрпошта». Після виявлення факту проведення платіжних операцій він негайно повідомив банк через контакт-центр, про блокування картки, та 24.06.2017 року звернувся із письмовою заявою до поліції. Згідно виписки з карткового рахунку за період з 22.06.2017 року по 29.06.2017 року кошти були списані 5 трансакціями: о 8:32 - 20 205,00 грн., о 08:56 - 20 205,00 грн., о 09:00 - 510,00 грн., о 09:02 - 510,00 грн., о 09:06 - 204,00 грн. Однак, коштів відповідач в порушення законодавства не повернув. Для з'ясування обставин він 17.07.2017 року звернуся до відповідача із заявою з приводу проведення розслідування щодо незаконного списання з його картки грошових коштів у розмірі 41 634,00 грн., за операціями, які були проведені 23.06.2017 року. 12.09.2017 року відповідач повідомив, що немає підстав для відшкодування коштів на вищевказані суми, оскільки відсутня інформація щодо компроментації даних платіжної картки, виданої на його ім'я. Тобто, відповідач вважає, що у зв'язку з тим, що всі операції супроводжувались коректним вводом ПІН-коду, відсутні підстави для відшкодування коштів. Таку позицію відповідача вважає неправомірною. Неповернення коштів завдало істотної моральної й матеріальної шкоди, оскільки позбавило його та родину значних засобів для існування, змусило позичати гроші, та відмовляти собі у необхідних речах, що порушило звичайний склад життя. Він переніс емоційний стрес, який супроводжувався головними болями, до тепер продовжуються проблеми зі здоров'ям, що призвело до необхідності регулярно відвідувати лікарів. Порушення строків розгляду його звернення призвело до перебування його у тривалому занепокоєнні та стресі. Моральну шкоду оцінив в 8 366,00 грн., яка складається: нанесення шкоди здоров'ю - 2 000,00 грн., бездіяльність відповідача - 3 366,00 грн., оплата ліків - 2 000,00 грн., емоційні переживання - 1 000,00 грн. У зв'язку з викладеним просив стягнути з відповідача 41 634,00 грн., моральну шкоду в розмірі 8 366,00 грн. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, та позовні вимоги, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що в момент зняття коштів позивач був на нараді, і картка була при ньому, дізнався із смс-повідомлень та одразу телефонував до банку. Із заявою до банку він звернувся 17.07.2017 року, а через місяць отримав відмову. Позивач нікому не телефонував до зняття коштів. В кримінальному провадженні позивач визнаний потерпілим. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених у відзиві. Додатково зазначив, що кошти були перераховані з волі клієнта на користь третіх осіб. Сам позивач у кримінальному провадженні підтвердив, що отримував смс із паролями. В судове засідання треті особи не з'явились, про день, час та місце розгляду справи сповіщались згідно норм процесуального законодавства. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Дана справа зареєстрована в суді 07.02.2018 року. Ухвалою від 12.03.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 24.04.2018 року надійшов відзив на позов. 19.10.2018 року на адресу суду надійшло кримінальне провадження № 12017100030008177. Ухвалою від 24.10.2018 року за клопотання сторони позивача витребувано докази. Відповідь надійшла 03.12.2018 року. Ухвалою суду від 06.12.2018 року до участі у справі залучено третіх осіб. В суді встановлено, що 23.10.2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір № 2062884, за умовами якого банк відкрив [PERSON] рахунок за тарифним пакетом. Банк зобов'язався приймати і зараховувати на рахунок [NUMBER] грошові кошти, та забезпечувати проведення розрахунків за операціями, в тому числі з використанням платіжної картки в межах витратного ліміту. Даний Договір має додатки, які є його невід'ємною частиною та є обов'язковими для сторін - додаток 1 «Тарифи та обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки, відкритого за пакетом», та додаток 2 «Правила користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк». У п. 2.2 Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк» зазначено, що у разі втрати картки, її викрадення, її непридатності, або якщо ПІН-код став відомий сторонній особі, клієнт повинен в усній формі терміново заявити про це в контакт-центр АТ «Ощадбанк» та протягом 3 днів надати про це письмову заяву в оригіналі або по факсу до установи банку, де відкрито рахунок. Контакт-центр АТ «Ощадбанк» - 0 800 210 800 (цілодобово) та 044 363 01 33 (цілодобово). З виписки по картковому рахунку [NUMBER] слідує, що 23.06.2017 року о 08.32 годині був здійснений переказ коштів з рахунку через UKR KYIV RBA PORTMONE C2C 1 233555 у розмірі 20 205,00 грн.; 23.06.2017 року о 08.56 годині був здійснений переказ коштів з рахунку через UKR KYIV RBA PORTMONE C2C 1 233557 у розмірі 20 205,00 грн.; о 09.00 годині здійснена операція розрахунку в торгово-сервісній мережі UKR KYIV PORTMONE LTD*MBK MOBIL 233558 у розмірі 510,00 грн.; о 09.02 годині здійснена операція розрахунку в торгово-сервісній мережі UKR KYIV PORTMONE LTD*MBK MOBIL 233559 у розмірі 510,00 грн.; о 09.06 годині здійснена операція розрахунку в торгово-сервісній мережі UKR KYIV PORTMONE LTD*MBK MOBIL 233560 у розмірі 204,00 грн. Позивач стверджує, що вказаних банківських операцій він не вчиняв, у цей момент перебував на робочому місці, картка була при ньому. 24.06.2017 року [PERSON] звернувся до правоохоронних органів із заявою про злочин. Дана заява зареєстрована в ЄО під № ЄО45279 від 24.06.2017 року, та внесено до ЄРДР під № 12017100030008177 від 24.06.2017 року за ч. 1 ст. 190 КК України. 17.07.2017 року [PERSON] подав до банку заяву щодо проведених 23.06.2017 року трансакцій, та відшкодування коштів. 12.09.2017 року за № 1674 банк надав відповідь про те, що банк не має інформації щодо компрометації даних платіжної картки [PERSON], у зв'язку з чим відсутні підстави для відшкодування коштів. У відповіді ТОВ «Фінансова компанія МБК», наданій на звернення слідчого, зазначено, що кошти через електронний гаманець «Portmone.com» 23.06.2017 року з банківського рахунку [PERSON], до якого прив'язана картка [NUMBER], були списані 5 трансакціями: 23.06.2017 року - 8:32:32 20 000,00 грн. та 08:56:27 - 20 000,00 грн., на картку ПриватБанк [NUMBER], код авторизації - 233555, ІР адреса точки оплати - 46.133.37.122; та картку [NUMBER], код авторизації 233557, ІР адреса точки оплати - 46.133.37.122; та трьома платежами на ТриМоб - 09:00:00 - 500,00 грн., 919837604, код авторизації 233558, ІР адреса точки оплати - 46.133.37.122; 09:02:13 - 500,00 грн., 919837198, код авторизації 233559, ІР адреса точки оплати - 46.133.37.122; 09:06:22 - 200,00 грн., 919836654, код авторизації 233560, ІР адреса точки оплати - 46.133.37.122. У відповіді АТ КБ «ПриватБанк», наданої на вимогу суду, зазначено про те, що платіж 23.06.2017 року о 08.32.31 в сумі 20 000,00 UAN 6012 С0146930 UKR зараховано на картку [NUMBER] [PERSON]; платіж 23.06.2017 року о 08.56.26 в сумі 20 000,00 UAN 529017 6012 С0146930 UKR зараховано на картку [NUMBER] [PERSON]. У матеріалах кримінального провадження № 12017100030008177 розпочатого 24.06.2017 року за ч. 1 ст. 190 КК України містися протокол допиту потерпілого - [PERSON], від 24.06.2017 року, де зазначено наступне: 23.06.2017 року приблизно о 07.44 годині на його телефон надійшло повідомлення з Ощадбанку - «увага, вашу картку заблоковано банком, тимчасово розблокувати картку можливо через контакт-центр [NUMBER], та [NUMBER]». Дане смс-повідомлення надійшло з номеру [NUMBER]. Він зателефонував на номер [NUMBER], де слухавку підняв невідомий чоловік, який після опису проблеми, попросив сказати йому номер телефону, що і було зроблено. Після того, чоловік повідомив, що його (позивача) карту буде розблоковано. В подальшому о 08.20 годині йому почали приходити смс-повідомлення Ощадбанку щодо зняття грошових коштів з його банківської картки. Статтею 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Згідно ч. 1 ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Частиною 1 статті 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що на час встановлення ініціатора та правомірності переказу, але не більше ніж впродовж дев'яноста календарних днів, емітент має право не повертати на рахунок неналежного платника суму попередньо списаного неналежного переказу. У разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Постановою № 705 Правління національного банку України від 05.11.2014 року затверджено Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням. Згідно пункту 5 розділу І Положення на території України застосовуються електронні платіжні засоби, емітовані учасниками внутрішньодержавних і міжнародних платіжних систем (резидентами та нерезидентами). Пункт 9 передбачає, що банк зобов'язаний ідентифікувати та верифікувати клієнтів, які відкривають рахунки в банку, і користувачів електронних платіжних засобів, які здійснюють операції з їх використанням за цими рахунками, відповідно до порядку, установленого законодавством України, що регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Пунктом 1 розділу ІІІ Положення визначено, що користувачі мають право використовувати електронні платіжні засоби для здійснення платіжних операцій відповідно до режимів рахунків, установлених нормативно-правовими актами Національного банку та умов договору з емітентом. Згідно розділу ІV банк має право здійснювати емісію електронних платіжних засобів у вигляді мобільного платіжного інструменту та обслуговування операцій з їх використанням, передбачених правилами платіжної системи, відповідно до умов договору та вимог цього Положення. Мобільні платежі здійснюються користувачами за банківськими рахунками. Користувачі мають право здійснювати операції з використанням мобільних платіжних інструментів відповідно до функціональних можливостей і технологічних особливостей мобільних пристроїв, правил платіжної системи (внутрішньобанківських правил), умов договору та вимог цього Положення. Користувачі мають право здійснювати операції з використанням мобільних платіжних інструментів у будь-якому місці їх обслуговування за наявності відповідного платіжного пристрою, якщо інше не встановлено договором. Розділом VІ Положення визначено, що користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Користувач зобов'язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. В ході перевірки по заяві [PERSON] від 17.07.2017 року відповідачем було встановлено, що 23.06.2017 року переказ коштів з рахунку [PERSON] було здійснено через UKR Visa Direct Portmone: 08:32:30 RRN 717408107268 - 20205 UAN; 08:56:25 RRN 717408107445 - 20205 UAN; 09:00:00 RRN 717499347078 - 510 UAN; 09:02:13 RRN 717499347275 - 510 UAN. Перед здійсненням операцій було створено обліковий запис у системі Ощад 24/7 (23.06.2017 о 08:25:26), операція підтверджена смс-паролями. Картка [PERSON] була заблокована за його зверненням після проведення ідентифікації співробітником контакт-центру 23.06.2017 року о 14:14:51. Аналіз документів з авторизації свідчить про те, що трансакції з використанням інтернет ресурсу мали місце, їх було проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки банку, а саме: номеру картки, строку дії, CVV2/CVC2, які відомі лише клієнту. Викладене свідчить про те, що банк не мав юридичної чи практичної змоги повернути кошти на рахунок клієнта, та не несе відповідальності за здійснення клієнтом операції. Та обставина, що [PERSON] була розголошена інформація підтверджується його поясненнями, які надавали при допиті потерпілого. Сам [PERSON] підтвердив, що він отримав смс про блокування його платіжної картки, та номери телефонів контакт-центру, за якими можливо зняти блокування. Однак, звіряючи вказані номери в смс та у Договорі, вбачається, що вони не співпадають, номери - [NUMBER] та [NUMBER] не є номерами Ощадбанку. Встановлені обставини свідчать про те, що відсутній обов'язок відповідача по поверненню коштів. Відсутні підстави і для стягнення моральної шкоди. Пропущено [PERSON] і строки звернення із відповідної заявою до Банку, який визначено у три дні. По даній справі встановлено, що є ознаки кримінальних порушень з боку третіх осіб, і ці питання мають розглядатися в рамках кримінального провадження, під час розгляду і мають бути розглянуті питання щодо відновлення порушених прав позивача. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed