Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності йому (позивачу) та [PERSON] і [PERSON] . Він та відповідач на момент подачі даної позовної заяви перебувають в зареєстрованому шлюбі, який знаходиться на стадії розірвання. Сімейне життя у них не слалось, що в кінцевому результаті призвело до його фактичного припинення. Вже тривалий час відповідач у спірній квартирі не проживає. Договору щодо проживання відповідача не укладалось. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. У разі неявки відповідача у судове засідання не заперечував щодо розгляду справи в порядку заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з`явилась, про день, час та місце слухання справи сповіщалась згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за її відсутності, відзив на позов, до суду не подавала. Враховуючи відсутність в судовому засіданні відповідача, відсутність заяв про розгляд справи у її відсутності, чи відкладення розгляду справи з поважних причин, відзиву на позов, суд вважає за можливе прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим до матеріалів справи. Треті особи до суду не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи сповіщалися згідно норм процесуального законодавства. Встановлено, що 25.09.2019 року відповідач ознайомилась з матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ухвали суду від 30.05.2019 року у даній справі відкрито провадження, справа призначена до підготовчого засідання. Ухвалою від 05.09.2019 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. По даній справі відповідач неодноразово викликалась до суду за повідомленою позивачем адресою. В суді встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 12.02.2008 року. З системи Д-3 Дніпровського районного суду м. Києва встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11.09.2019 року шлюб, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] 20.03.2009 року, розірвано. Рішення набуло законної сили. 16.04.2019 року Дніпровським районним судом м. Києва видано судовий наказ на стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] . З Акту, затвердженого ЖЕД-404 від 07.06.2019 року, убачається, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі з 2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 41 Конституції України та статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої приєдналась Україна 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. По даній справі установлено, що відповідач у спірній квартирі не проживає без поважних причин більше року. Відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача у спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод у її проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача, відповідач до суду не надала. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з`явилась, та не скористалась своїм процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved