Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Відповідача на користь Позивача суму заборгованості за кредитним договором № 199551 від 10.07.2013 року в розмірі 20183,22 грн. В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначає, що 10.07.2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та Відповідачем укладено кредитний договір № 199551. 23.03.2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір № 2 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, ПАТ «АКТАБАНК» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до Відповідача, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від Відповідача. Відповідач не виконав свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка становить 20183,22 грн. та складається з наступного: 16191,07 грн. - з заборгованість за основною сумою боргу; 3942,15 грн. - заборгованість за процентами; 50,00 грн. - штраф, пеня. Представник Позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав клопотання в якому підтримав позовні вимоги та просив суд проводити судове засідання за його відсутності, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Судом встановлено, що 10.07.2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та Відповідачем укладено кредитний договір № 199551. 23.03.2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір № 2 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, ПАТ «АКТАБАНК» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до Відповідача, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від Відповідача. Відповідач не виконав свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка становить 20183,22 грн. та складається з наступного: 16191,07 грн. - з заборгованість за основною сумою боргу; 3942,15 грн. - заборгованість за процентами; 50,00 грн. - штраф, пеня. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти з користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит, в строки, передбачені Кредитним договором. Після відступлення права вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України). Ч. 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Ч. 1, ч. 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1082 ЦК України божник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача судові витрати в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved