Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що згідно договору купівлі-продажу квартири, укладеного 17.10.2007 року між [PERSON], [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], позивач є власником квартири №38а по вул. Верхня 10 в м. Запоріжжі. Але, в квартирі, що є власністю позивача, зареєстровані її колишні власники [PERSON], [PERSON], [PERSON], які фактично там не проживають з моменту укладення договору купівлі-продажу, оскільки виїхали з неї разом із своїми речами, місце їх перебування наразі невідоме. Однак відповідачі в добровільному порядку не знялися з реєстраційного обліку по зазначеній адресі, чим порушують право позивача на користування та розпорядження своїм майном, у звязку чим він звертається із позовом до суду. Просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання кв. 38а 44 по вул. Верхня 10 в м.Запоріжжі. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, оскільки реєстрація відповідачів, як колишніх власника, вищезазначеної квартири позбавляє позивача права користуватись та розпоряджатись своїм майном повною мірою. Відповідачі в судове засідання не зявились за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення в газеті Запорізька правда № 47 від 01.12.2016р., оригінал якої долучений до матеріалів справи. Суд, за згодою позивача, вважає можливим, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідачів. Вислухав пояснення позивача, дослідив матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири 38а по вул. Верхня 10 в м. Запоріжжі, на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2007р., укладеного між [PERSON], [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №2097, а також витягу з Державного реєстру правочинів про реєстрацію права власності № 2423037 від 17.10.2007р. Згідно умов укладеного договору, продавці зобовязались знятись з реєстраційного обліку, в квартирі № 38а по вул. Верхня 10 в м.Запоріжжі, в строк до 17.11.2007р., але до теперішнього часу цього не зробили, чим порушують право [PERSON], як нового власника цієї квартири, на вільне користування та володіння своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, підтверджені в судовому засіданні належними доказами, у звязку з чим позовні вимоги мають бути задоволені шляхом усунення [PERSON] перешкод в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання.

Outcome: approved