Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу недійсним, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 1975 року своєю безпосередньою участю, а також грошовими внесками він сприяв будівництву будинку № 116 по вул. Портова (колишня назва Леніна) в м. Скадовську Херсонської області, який належав його матері [PERSON] та який було нею відчужено за договором купівлі-продажу. Позивач, посилаючись на продаж будинку без його згоди та не проведення з ним розрахунку за його частку у спільному майні, просив визнати договір купівлі продажу вказаного житлового будинку недійсним. Ухвалою суду від 31.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 32-33). Ухвалою суду від 19.11.2018 замінено первинного відповідача [PERSON] належним відповідачем [PERSON] та залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] (а.с. 49-50). Ухвалою суду від 05.12.2018 залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] (а.с. 154-155). Ухвалою суду від 11.12.2018 витребувано з КП «Херсонського БТІ» інвентарну справу на будинок № 116 по вул. Портова (Леніна) в м. Скадовськ (а.с. 167-168). Ухвалою суду від 27.12.2018 витребувано з Державного нотаріального архіву Херсонської області оригінал нотаріальної справи за реєстровим № 6516 від 14.12.2007 приватного нотаріуса [PERSON] (а.с. 180-181). Ухвалою суду від 24.01.2019 по справі постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 228-229). Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримали з підстав у ній викладених, просили визнати договір купівлі-продажу будинку № 116 по вул. Портова (колишня назва Леніна) укладений 14.12.2007 між [PERSON] та [PERSON], недійсним. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлялися про дати, час та місце розгляду справи шляхом спрямування на відому адресу місця проживання судових повісток, причин неявки суду не повідомили. [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву не визнав, зазначивши, що вказаний житловий будинок ним було придбано у [PERSON] в 2007 році, під час укладення договору купівлі-продажу ніяких перешкод виявлено не було. В подальшому ним було укладено іпотечний договір, за умовами якого житловий будинок по вул. Портова (колишня назва Леніна), 116 в м. Скадовськ передано в іпотеку банку. У звязку з невиконанням ним вказаного договору житловий будинок було реалізовано на електронних торгах. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав їх необґрунтованості. [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву не визнав, зазначив, що ним було придбано спірний будинок на електронних торгах, тому вважав себе добросовісним набувачем. Просив відмовити у задоволенні позовної заяви. Заслухавши доводи та заперечення учасників цивільного процесу, дослідивши надані сторонами докази та матеріали інвентарної справи на житловий будинок № 116 по вул. Портова (Леніна) в м. Скадовськ, суд приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним\~кодексом України (далі ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4\~ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12\~ЦПК України). Відповідно до змісту статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 77 та частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом частин 1, 2 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Судом встановлено, що будинок № 116 по вул. Портова (колишня назва Леніна), 116 в м. Скадовську Херсонської області належав [PERSON] на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку, посвідченого 17.12.1962 та Акту прийняття до експлуатації, затвердженого рішенням виконкому Скадовської міської ради № 2/1 від 07.01.1987, відповідно до якого будівництво будинку розпочате у жовтні 1962 року, а закінчено у 1982 році (а.с. 193-196). Зі змісту копії договору купівлі-продажу від 14.12.2007 посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 6516 вбачається, що 14.12.2007 будинок № 116 по вул. Портова (колишня назва Леніна) в м. Скадовську [PERSON] був проданий [PERSON] (а.с. 192-200). Як вбачається з копії протоколу № 347020 про проведення електронних торгів, 23.07.2018 була проведена реалізація житлового будинку, розташованого за адресою: Херсонська область м. Скадовськ вул. Портова (колишня назва Леніна), 116, через систему електронних торгів, переможцем торгів став [PERSON] (а.с. 163-166). До позовної заяви позивачем додані копії квитанцій, накладні, договори-замовлення щодо придбання будівельних матеріалів, які в переважній більшості оформлені на [PERSON] (а.с. 4, 7-12, 15-17). При цьому, в судовому засіданні 14.02.2019 на вимогу суду позивачем не надано оригіналів вказаних документів. В пунктах 4, 5 Постанови № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» Пленум Верховного Суду України розяснив, що відповідно до статті 12 Закону України «Про власність» у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах, наприклад, за договором купівлі-продажу, міни, дарування, за правом спадщини. Оскільки згідно зі статтею 17 ЗК і статті 14 Закону України «Про власність» земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність, участь інших осіб у будівництві не створює для них права приватної власності на жилий будинок, крім випадків, коли це передбачено законом. Згідно зі\~статтями 16\~і 17\~Закону України\~«Про власність»,\~таке право,\~зокрема,\~виникає,\~коли будівництво\~велось подружжям\~в період\~шлюбу \~жилий будинок\~у зв'язку\~з цим\~є їх\~спільною сумісною\~власністю,\~або велось\~за рахунок\~спільної праці\~членів сім'ї\~ жилий\~будинок стає\~їх спільною\~сумісною власністю,\~якщо інше\~не було\~встановлено письмовою\~угодою між\~ними. Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. Таке ж право за цих умов належить членам сім'ї власника жилого будинку, якщо вони приймали участь лише у будівництві підсобних будівель (літньої кухні, сараю, тощо) і підсобних приміщень або коли їх затрати на ремонт жилого будинку перевищували покладений на них статтею 156 ЖК обов'язок. Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення між ним та [PERSON] договору про створення спільної власності на спірний житловий будинок. Вищенаведені копії квитанцій, накладні, договори-замовлення щодо придбання будівельних матеріалів, більша частина з яких оформлена на [PERSON], не свідчать про існування такого договору. Також позивачем не доведено його права власності на частину будинку. Ухвала суду від 24.04.1989 (а.с. 37), на яку посилався позивач та його представник таких доводів не доводить, оскільки вказаною ухвалою вирішено процедурне питання щодо призначення технічної експертизи в межах розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл будинку, інших рішень по вказаній справі суду не надано. Із відповіді № 08-19 від 26.10.2018 вбачається, що згідно обліково-статистичних даних та алфавітних покажчиків Скадовського районного суду Херсонської області за період 1988-1991 роки, відсутня інформація про надходження та розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ будинку, що знаходиться за адресою: Херсонська область м. Скадовськ вул. Леніна, 116 (а.с. 36). Рішення виконкому Скадовської міської ради від 16.08.1989, архівний витяг якого міститься в матеріалах справи (а.с. 18), яким [PERSON] надано дозвіл на перепланування житлового будинку у звязку з розподілом в судовому порядку, також не підтверджує існування договору про створення спільної власності на будинок чи право власності позивача на частину спірного будинку. З огляду на оформлення більшої частини документів про витрати на будівництво будинку на імя [PERSON], суд не приймає на підтвердження доводів позивача щодо відсутності в [PERSON] фінансової можливості будувати спірний будинок, копію виписки з її медичної картки (а.с. 21). Суд не приймає як доказу на підтвердження доводів позивача заяву свідка [PERSON] (а.с. 220), виконаною друкованим текстом, шрифтом, що аналогічний позовній заяві, оскільки стороною позивача клопотань про безпосередній допит вказаного свідка в судовому засіданні не заявлялося. Крім того, за змістом частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із положеннями частини першої статті 328\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За правилами статей 317, 319, 658\~ЦК України виключно власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, лише власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, в тому числі реалізує право його продажу. Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 627\~ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з частиною 1 статті 215\~ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання на момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України. Разом з тим, позивачем не доведено укладення оскаржуваного договору без додержання сторонами зазначених вимог закону. З огляду встановлених в сукупності обставин, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовної заяви з підстав не доведення позивачем [PERSON] існування договору про створення спільної власності на будинок між ним та [PERSON], а сам по собі факт сприяння забудовнику з боку [PERSON] у будівництві будинку не може бути підставою, що обумовлювала б необхідність надання ним згоди на його продаж, оскільки він за вищевказаних умов не являвся співвласником спірного житлового будинку. Суд не приймає доводи позивача щодо необхідності при укладенні оспорюваного договору купівлі-продажу розрахунку з ним за частку у спільному майні, оскільки позивач на час укладення договору не був співвласником будинку.

Outcome: dismissed