Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом , в редакції від 15.07.2014 року (ас.18,19), про визнання за ним права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 8, 9537 га , яка розташована на території Чаплинської сільської ради [PERSON]»ївського району Дніпропетровської області , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 19.04.2012 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те , що його батько [PERSON] після смерті своєї матері , успадкував належну останній земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 8, 954 га, однак за життя , в зв»язку зі смертю, не встиг отримати виготовлений на його ім»я державний акт на право власності на успадковану ним земельну ділянку. Після смерті батька позивач , у встановлений законом строк, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , однак 06.11.2012 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно у вигляді вищезазначеної земельної ділянки, у зв»язку з відсутністю у останнього правовстановлюючого документу . Позивач зазначав, що надати нотаріусу вказані документи не має змоги, оскільки за життя його батько [PERSON] , після розроблення технічної документації на землю, по причині своєї смерті не встиг отримати державний акт на право приватної власності на успадковану ним земельну ділянку, а відтак, за таких обставин, позивач не в змозі самостійно виготовити та надати нотаріусу правовстановлюючі документи на землю. Отже, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на зазначене майно у звичайному порядку , а тому вимушений звертатися до суду. Посилаючись на ст. ст. 1, 3, 4, 118, 119 ЦПК України, ст. ст. 16, 1225, 1261 ЦК України позивач просив визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8, 9537 га, розташовану на території Чаплинської сільської ради [PERSON]»ївського району Дніпропетровської області. В судове засідання позивач по справі [PERSON] не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги підтримав повністю та судові витрати по справі просив залишити за ним (ас. 115). Відповідач по справі Чаплинська сільська рада Юрївського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, при цьому позовні вимоги визнали у повному обсязі (ас. 27, 32, 52, 114 ). Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог відділ Держземагентства у [PERSON]»ївському районі, що були залучені до участі в справі на підставі ухвали суду від 05.08.2014 року (ас. 38, 39), в судове засідання не з»явилися, надали суду телефонограму про розгляд справи в їх відсутності, проти позовних вимог не заперечували (ас.55). Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог [PERSON]»ївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області , що були залучені до участі в справі на підставі ухвали суду від 05.08.2014 року (ас. 36, 37), в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали (ас.69). Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Реєстраційна служба [PERSON]»ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області , що були залучені до участі в справі на підставі ухвали суду від 05.08.2014 року (ас. 40,41), в судове засідання не з»явилися, надали суду телефонограму про розгляд справи в їх відсутності, проти позовних вимог не заперечували (ас.54). Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності не зявившихся сторін по справі , на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: - так, з долученої до матеріалів спадкової справи копії свідоцтва про народження позивача серії 111-КИ № 455681 від 27.08.1980 року (ас.85), вбачається що батьком позивача по справі є [PERSON]; - відповідно до копії свідоцтва про смерть, серія 1-КИ № 477440 від 11.09.2012 року (ас.4), батько позивача [PERSON] - помер 19. 04. 2012 року. З матеріалів спадкової справи № 6-2011 до майна померлої [PERSON], що надана [PERSON]»ївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області (ас. 93 - 113), вбачається, що за життя батько позивача [PERSON], після смерті своєї матері [PERSON], успадкував у встановленому законом порядку за заповітом належну останній земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8, 954 га, розташовану на території Чаплинської сільської ради [PERSON]»ївського району , яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ДП № 060455, виданого Чаплинською сільською радою [PERSON]»ївського району 25.04.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4440, про що за життя, а саме 07.09.2011 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВРМ № 454459 , зареєстрованому в реєстрі за № 897 (ас.112). 13.09.2011року землевпорядною організацією ТОВ » Земля і право» було отримано технічне завдання на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку на території Чаплинської сільської ради за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВРМ № 454459 за реєстровим номером 897 від 07.09.2011 року (ас.10). Відповідно до вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом була розроблена технічна документація із землеустрою, при цьому на ім»я [PERSON] було виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю, площею 8, 9537 га, розташовану на території Чаплинської сільської ради [PERSON]»ївського району серія ЯМ № 482146, однак останній не був зареєстрований, у зв»язку зі смертю спадкоємця [PERSON], про що свідчить довідка відділу Держкомзему (нині Держземагентство) у [PERSON]»ївському районі № 1/13-4235 від 27.11.2012 року (ас.7), та витяг з технічної документації на зазначену земельну ділянку, виданий відділом Держземагентства в [PERSON]»ївському районі за № 1/13-1810 від 14.07.2014 року (ас.20). Згідно копії матеріалів спадкової справи № 127/2012 , наданої [PERSON]»ївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області до майна померлого [PERSON] (ас. ас. 75-90), позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька та є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті останнього (ас.77 ). При цьому, подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом братом померлого [PERSON] - [PERSON] (ас.78), на думку суду правового значення не має, оскільки відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, при цьому рідні брати померлого , відповідно до ст. 1262 ЦК України є спадкоємцями другої черги. [PERSON] з тим, постановою державного нотаріуса [PERSON]»ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 06.11.2012 року за № 434/02-31 позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого батька [PERSON] у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8, 954 га, яка розташована на території Чаплинської сільської ради [PERSON]»ївського району та належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], у зв»язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документу на зазначене майно, виготовлено на ім»я спадкодавця [PERSON] ( ас.11 ). В судовому засіданні встановлено, що успадкувавши зазначене майно в установленому законом порядку після смерті матері [PERSON] батько позивача [PERSON] за життя належним чином не зареєстрував на нього права власності, а відтак, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, зазначене питання має вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до вимог п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України «, затвердженого наказом МЮУ 03.03.2004 року № 20/5 та чинної на час винесення нотаріусом постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцю. Відсутність вказаного документу не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Отримати такий документ в даний час неможливо, тому що власник майна помер, а відповідно до ч.7 ст.16 Закону України » Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ним особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим законом. Суд зауважує, що свідоцтво про право на спадщину є процесуальним нотаріальним актом, який засвідчує перехід права власності на майно від спадкодавця до спадкоємця. Якщо спадкове майно підлягало обов»язковій державній реєстрації, то свідоцтво про право на спадщину виступає для спадкоємця як правовстановлюючий документ. Право на спадщину не оформлене у нотаріуса не може бути реалізоване, якщо майно, згідно чинного законодавства підлягає обов»язковій державній реєстрації. Незважаючи на те, що батько позивача [PERSON] за життя не зареєстрував своє право власності у встановленому законом порядку на успадковане після смерті матері майно, останнє, відповідно до вимог ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини належить останньому з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У зв»язку з тим, що на сьогоднішній день право власності на земельну ділянку не зареєстроване в державних органах реєстрації права власності на нерухоме майно за померлим спадкодавцем [PERSON], іншим шляхом, окрім як в судовому порядку, позивач не може реалізувати своє право на спадщину за законом після смерті батька. На основі викладеного, суд приходить до висновку, що спадкодавець в особі [PERSON] , на час своєї смерті , мав право на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 8, 954 га ( згідно технічної документації 8 , 9537 га) , при цьому таке право в порядку спадкування перейшло до позивача. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у строки, встановлені ст.1270 ЦК України та видачі відповідного свідоцтва. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов»язковим, коли об»єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов»язковій державній реєстрації. Свідоцтво про право на спадщину підтверджує той факт, що до спадкоємців перейшли всі права та обов»язки спадкодавця. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід»ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникало у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України, що була виключена на підставі Закону № 402-У11 від 04.07.2013 року). З огляду на положення ст. 1216 ЦК України (спадкуванням є перехід прав та обов»язків від фізичної особи, яка померла до спадкоємців), враховуючи, що до позивача перейшло право на земельну ділянку, що належала спадкодавцеві за життя , але отримати свідоцтво про право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом позивач не в змозі через відсутність у останнього правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд знаходить, що питання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Відтак, право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на належну спадкодавцю земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8, 954 га.. Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим судові витрати залишити за позивачем

Outcome: approved