Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачами зобовязань за укладеними сторонами договорами кредиту, поруки та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами, зокрема просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 5\~740,62 долари США, з яких за кредитом 5\~577,60 доларів США, по відсотках 163,02 долари США. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачі в судовому засіданні проти позову заперечили, посилаючись на те, що вони не порушують графік платежів, сплачують кошти за договором регулярно, між сторонами було укладено меморандум щодо реструктуризації платежів. Вислухавши відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 19.07.2007 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір, згідно якого відповідачеві було надано кредит в загальній сумі 21\~898,62 доларів США. 19.07.2007 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого остання поручилась відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання першим відповідачем зобовязання за вказаним вище кредитним договором. В обґрунтування позову позивач посилається на розрахунок заборгованості, за яким борг станом на 04.02.2016 року становить 5\~740,62 долари США, з яких за кредитом 5\~577,60 доларів США, по відсотках 163,02 долари США. Суд вважає відповідні доводи непереконливими, оскільки в судовому засіданні відповідачами було надано квитанції від 17.02.2016 року про оплату 2\~701,98 грн., від 18.03.2016 року на суму 2\~670 грн., які не враховані у розрахунку заборгованості. Вказані обставини вказують на те, що відповідачі не ухиляються від виконання своїх цивільно-правових зобовязань, не припиняють здійснення періодичних платежів за договором від 19.07.2007 року. При цьому доводи про стан здоровя відповідача підтверджуються письмовими доказами. Представник позивача ухилився від участі в судовому розгляді, у письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, тому суд вважає можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів, які не дають можливості у достатній ступені достовірності встановити факт умисного ухилення відповідачів від виконання договору, а також наявність та розмір заборгованості по кредиту. Зокрема, позивачем не спростовано факт укладення між сторонами 15.10.2015 року меморандуму про врегулювання заборгованості по авто кредитам, який підписаний уповноваженими особами обох сторін договору, і яким встановлено домовленість сторін про реструктуризацію заборгованості за кредитом. Заперечення відповідачів в частині розрахунку заборгованості позивачем переконливо не спростовані, від повного, всебічного та обєктивного встановлення судом цієї обставини позивач ухилився. Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обовязків. Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Суд вважає, що позивачем не доведено обставин, які б породжувала правові наслідки у виді виникнення зобовязань сплатити визначені позовом кошти, тому достатніх підстав для задоволення позову суд не вбачає. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для покладення на відповідачів в судовому порядку обовязку сплати передбачених позовом коштів, позовні вимоги не доведені належними і допустимими доказами, тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed