Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 24 березня 2008 року ЗАТ «ОТП Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір №CM-SME505/036/2008, відповідно до якого Банк надав йому кредит у розмірі 480 000, 00 дол. США, зі сплатою 5, 0 % річних за користування кредитними коштами з датою остаточного повернення кредиту 24 березня 2023 року. В забезпечення належного виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 24 березня 2008 року ЗАТ «ОТП Банк» уклав з [PERSON] договір поруки № SME505/036/2008, згідно з яким поручитель та позичальник відповідають перед Банком за кредитним договором як солідарні боржники. Також позивач вказує, що 26 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н, відповідно до якого останній прийняв права за кредитним договором №CM-SME505/036/2008 від 24 березня 2008 року. Тому саме позивач має право вимоги виконання зобов'язання за даним договором. Станом на 06 серпня 2014 року [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого в нього виникла прострочена заборгованість на загальну суму 408 000, 00 дол. США. 17 червня 2011 року Саратським районним судом Одеської області винесено заочне рішення про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за вищевказаним кредитним договором за період з 24 березня 2008 року по 22 липня 2009 року у розмірі 4 160 088, 85 грн. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON], як з поручителя, заборгованість за кредитним договором №CM-SME505/036/2008 від 24 березня 2008 року, яка станом на 24 листопада 2014 року складається з відсотків за період з 23 липня 2009 року по 24 листопада 2014 року у розмірі 19 605 40 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 24 листопада 2014 року складає 295 967, 82 грн., та пені за період з 24 листопада 2013 року по 24 листопада 2014 року у розмірі 1 560 759, 71 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 24 листопада 2014 року складає 23 561 603, 16 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та подала заяву про розгляд справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем його реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомляв. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Тобто, враховуючи неявку відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про можливість винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 березня 2008 року ЗАТ «ОТП Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір №CM-SME505/036/2008, відповідно до якого Банк надав йому кредит у розмірі 480 000, 00 дол. США, зі сплатою 5, 0 % річних за користування кредитними коштами з датою остаточного повернення кредиту 24 березня 2023 року. В забезпечення належного виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 24 березня 2008 року ЗАТ «ОТП Банк» уклав з [PERSON] договір поруки № SME505/036/2008, згідно з яким поручитель та позичальник відповідають перед Банком за кредитним договором як солідарні боржники. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 1.1 договору поруки поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Згідно п. 1.2 договору поруки поручитель та позичальник відповідають перед Банком за кредитним договором як солідарні боржники. За ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Також судом встановлено, що станом на 06 серпня 2014 року [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого в нього виникла прострочена заборгованість на загальну суму 408 000, 00 дол. США. 17 червня 2011 року Саратським районним судом Одеської області винесено заочне рішення про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за вищевказаним кредитним договором за період з 24 березня 2008 року по 22 липня 2009 року у розмірі 4 160 088, 85 грн. Згідно розрахунку заборгованості від 24 листопада 2014 року заборгованість за кредитним договором №CM-SME505/036/2008 від 24 березня 2008 року складається з відсотків за період з 23 липня 2009 року по 24 листопада 2014 року у розмірі 19 605 40 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 24 листопада 2014 року складає 295 967, 82 грн., та пені за період з 24 листопада 2013 року по 24 листопада 2014 року у розмірі 1 560 759, 71 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 24 листопада 2014 року складає 23 561 603, 16 грн. 26 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н, відповідно до якого останній прийняв права за кредитним договором №CM-SME505/036/2008 від 24 березня 2008 року. Тому, суд вважає, що саме позивач має право вимоги виконання зобов'язання за даним договором. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, в тому числі, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а за ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачів за кредитним договором №CM-SME505/036/2008 від 24 березня 2008 року. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем договору поруки позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654, 00 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved