Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказано що 19 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], укладений кредитний договір №ZРХRRА10014265, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 2782,80 гривень, на строк 12 місяців по 18 серпня 2008 рік, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на отримання кредиту підписавши заяву разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період з 19 по 24 число, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 300,34 гривень для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, винагороди, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 17 вересня 2013 року складає 29367,43 гривень, в тому числі: 2124,19 гривень - заборгованість за кредитом; 8128,58 гривень - по процентам за користування кредитом, 31,12 гривень - по комісії за користування кредитом; 17208,90 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 1374,64 гривень - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», а також судові витрати у розмірі 293,67 гривень. За результатами розгляду справи №2/325/312/2013р. (325/1496/13-ц) 18 листопада 2013 року судом винесене заочне рішення, яким частково задоволений позов та стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №ZPXRRA10014265 від 19 серпня 2007 року в розмірі 14282,72 гривень і судові витрати в розмірі 293,67 гривень. Відповідач подала до суду заяву про скасування заочного рішення, зазначаючи серед інших підстав те, що 13.04.2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» видав їй довідку №Э47000/1533 про те, що станом на 13.04.2009 року заборгованості за кредитним договором №ZPXRRA10014265 в неї немає, кредит погашений та закритий. Ухвалою суду 15.07.2014 року заочне рішення скасоване на підставі ст.231 ЦПК України. Під час розгляду даної справи в загальному порядку представником позивача Колодій Ю.А. подана заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій фактично позивач збільшив позовні вимоги та просить стягнути заборгованість за період з 19.05.2008 року по 17.09.2013 року всього 37405,01 грн., в тому числі: за відсотками - 7540,65 грн., комісії - 31,12 грн., пені - 27575,86 грн., штрафи (фіксована частина та 5% від суми заборгованості) - 1757,38 грн. До даної заяви додані: копія заяви про видачу судового наказу від 12.05.2008 року і копія судового наказу від 30.05.2008 року у справі № 2-н-88/2008 про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором №ZРХRRА10014265 від 19.08.2007 року в розмірі 2765, 05 грн. В судовому засіданні представник позивача Колодій Ю.А. підтримала збільшені позовні вимоги та пояснила, що згідно виписки по рахунку, відповідачем погашена загальна сума - 2658,78 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач починаючи з 25.10.2007 року порушила графік платежів, що призвело до винесення заборгованості на прострочку, нарахування процентів на прострочену заборгованість, а також нарахування пені. Довідка від 13.04.2009 року, яку надала відповідач, суперечить виписці по рахунку, так як заборгованість станом на 28.07.2014 року не погашена в повному обсязі. Згідно графіку погашень за кредитним договором, загальна сума погашень повинна складати 3604,08 грн., з яких 2782,80 - тіло кредиту, 821,28 грн. - проценти, комісія, тоді як відповідач станом на сьогодні внесла тільки 2658, 78 грн. і ця сума є меншою навіть за тіло кредиту. Окрім того, відповідно до повноважень співробітника [PERSON], підпис якої містить довідка, зазначена особа не має права підпису будь-яких довідок або надавати інформацію від імені банку, що спростовує надання відповідачу вказаної довідки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечує проти позовних вимог як первісних, так і збільшених, у зв'язку з тим, що зазначеним вище судовим наказом з неї стягнена заборгованість за даним кредитним договором. Судовий наказ знаходився на примусовому виконанні у відділі Державної виконавчої служби Приазовського РУЮ. Для того, щоб погасити заборгованість за договором, вона звернулася до відділення банку в смт. Приазовському, де їй назвали суму заборгованості та вона її сплатила і поштовим листом з м. Дніпропетровська отримала довідку № Э47000/1533 від 13.04.2009 року про те, що станом на 13.04.2009 року заборгованості за кредитним договором №ZPXRRA10014265 в неї немає, кредит погашений та закритий. Оригінал довідки вона надала до відділу виконавчої служби, на підставі якої виконавче провадження закінчене, і згідно виданої їй довідки виконавчої служби, матеріали провадження знищені разом із оригіналом довідки, ксерокопія якої залишилися в неї. З того часу ні виконавча служба ні банк ніяких претензій їй не пред'являли, про наявність заборгованості не повідомляли. На підставі викладеного відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні вимог. Платіжні документи, за якими вона погашала кредит, на цей час не збереглися, тому можливості надати їх суду немає. Суд, заслухавши сторін та дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, знаходить вимоги позивача необґрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлені наступні обставини. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00012927252 від 22 жовтня 2013 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приазовського районного управління юстиції у Запорізькій області [PERSON], [INFO], змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 23-24). 19 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем укладений кредитний договір № ZРХRRА10014265, за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 2782,80 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18 серпня 2008 року, що підтверджується копією заяви позичальника та Умовами надання кредиту. За договором погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати з 19 по 24 число у розмірі 330, 34 гривень. Вказане підтверджується копією даного кредитного договору (а.с. 4-8). У зв'язку з порушенням зобов'язання за кредитним договором банком була подана заява про видачу судового наказу (копія заяви а.с. 74-75), згідно якої [PERSON] станом на 29.04.2008 року має заборгованість - 2765,05 грн., яка складається з наступного: 2286,08 грн. - заборгованість за кредитом, так як банк має право вимагати достроково повернення всієї суми кредиту, 462,95 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 16,02 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. За результатами розгляду даної заяви 30 травня 2008 року у справі № 2-н-88/08р. суддею винесений судовий наказ (а.с. 68), за яким стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості - 2765,05 грн. Згідно матеріалів судової справи № 2-н-88/08р., на підставі судового наказу державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції 08 квітня 2009 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №12229944 (а.с.69). Відповідно до постанови державного виконавця від 18.05.2009 року (а.с. 70), яка міститься в матеріалах судової справи, виконавче провадження закінчене на підставі ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», так як встановлено, що згідно довідки № Э.47.000/1533 від 13.04.2009 року, заборгованість за виконавчим документом сплачена в повному обсязі. На цей час, як зазначено в інформації відділу ДВС Приазовського РУЮ № 3979/04 від 11.08.14р.(а.с. 72), матеріали виконавчого провадження № 12229944 знищені у зв'язку зі спливом терміну їх зберігання, відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. Проте, підтверджено закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним виконанням боржником судового рішення. Тобто, із зазначених письмових доказів, які є належними і допустимими, судом встановлено, що відповідач [PERSON] у зв'язку з порушенням зобов'язання за кредитним договором мала заборгованість станом на 29.04.2008 року в розмірі - 2765,05 грн., яка нею повністю погашена та у зв'язку з чим та на підставі довідки стягувача виконавче провадження було закінчене. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що постанова про закінчення виконавчого провадження позивачем не оскаржувалася, і їй невідомі підстави видачі боржнику довідки № Э.47.000/1533 від 13.04.2009 року про те, що станом на 13.04.2009 року заборгованості за кредитним договором №ZPXRRA10014265 в [PERSON] немає, а кредит погашений та закритий. Позивачем не надані обґрунтування та належні докази щодо існування заборгованості в розмірі, вказаному як у первісному позові, так і в заяві про фактичне збільшення позовних вимог. А саме, згідно первісної позовної заяви (а.с.2), станом на 17.09.2013 року за даним кредитним договором виникла заборгованість 29367,43 грн. Розрахунок цієї заборгованості (а.с.3) проведено за період з 19.08.2007 року по 17.09.2013 року. Згідно заяви про фактичне збільшення вимог, незважаючи на винесення 30.05.2008 року судового наказу про стягнення заборгованості, яка існувала станом на 29.04.2008 року в сумі 2765, 05 грн., за період з 19.05.2008 року по 17.09.2013 року заборгованість [PERSON] складає 37405,01 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Отже, виходячи з таких вимог позивача, ним зменшено період нарахування заборгованості, але при цьому розмір заборгованості збільшився. Яким чином така заборгованість виникла і чому саме в зазначений період, позивачем не доведено, всупереч вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, відповідно до яких, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд вважає, що відповідачем доведена обставина про повне погашення заборгованості за кредитним договором № ZРХRRА10014265 станом на 13.04.2008 року в розмірі 2765,05 грн., відповідно до письмових доказів, а саме, вищезазначених: судового наказу та постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 18.05.2009 року у зв'язку зі сплатою заборгованості в повному обсязі, на підставі ст.37 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 18.05.2009 року), які відповідають вимогам ст. 64 ЦПК України. Доведеність погашення заборгованості відповідачем перед позивачем в первісному розмірі 2765,05 грн. свідчить про необґрунтованість заявленого позову про стягнення суми кредиту, нарахування пені та відсотків за користування кредитом.

Outcome: dismissed