Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 47523,58 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.12.2014 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 23990,98 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов кредитного договору відповідач зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак, відповідач взятих на себе кредитних зобовязань не виконала, у звязку з чим станом на 10.04.2016 року у неї виникла заборгованість у вищевказаному розмірі. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак у позовній заяві просив суд слухати справу у його відсутності, позов підтримує, просить такий задоволити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомила суду причини неявки. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного: Матеріалами справи встановлено, що 08.12.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, на підставі якої остання отримала кредит у розмірі 23990,98 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі й простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. [PERSON] не виконала взятих на себе кредитних зобовязань, у звязку з чим станом на 08.12.2016 року заборгованість за кредитним договором у неї становить 47523,58 грн., яка складається з: 23266,87 грн. заборгованість за кредитом, 8253,53 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 15544,07 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 459,11 грн. штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є підставними та підлягають задоволенню, а тому з відповідачки слід стягнути заборгованість за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 47523,58 грн. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 1600 грн. судового збору.

Outcome: approved