Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за ним, [PERSON] ( [ADDRESS] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) права забудовника житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Бориславі Львівської області. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.11.1999 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Борислава Львівської області (актовий запис за № 444 від 11.11.1999 року). На момент смерті [PERSON] постійно проживала у [ADDRESS] », де мала зареєстроване місце проживання. Після смерті матері відкрилася спадщина, щодо якої заповіт не складено. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, положення якого поширюються на правовідносини, що виникли у зв`язку з успадкуванням майна [PERSON] , яка померла [INFO] , передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини матері позивач вчиняла дії, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року свідчать про прийняття нею спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління та володіння спадковим майном матері є запис у його паспорті, який свідчить про те, що він, спадкоємець, був постійно прописаний у спадковому будинку [ADDRESS] в період шести місяців після смерті спадкодавця; наявність у нього оригіналу договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори 24.04.1985 року за реєстровим № 1004, укладеного між спадкодавцем [PERSON] і виконавчим комітетом Бориславської міської Ради народних депутатів. У спадковому будинку [ADDRESS] продовжує постійно проживати і на даний час; підтримує це майно в належному технічному стані; доглядає за присадибною земельною ділянкою. Інший спадкоємець першої черги за законом [PERSON] - повнолітній працездатний син спадкодавця [PERSON] , [INFO] , спадщину матері не приймав і на неї не претендує. 07.03.2018 року на ім`я приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Матолич-Обрізко Г.С. подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої матері, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу № 15/2018 (номер у Спадковому реєстрі 62113322). Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 11.02.2019 року приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Матолич-Обрізко Г.С. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: житловий будинок [ADDRESS] . При цьому нотаріус вказує, що відповідно до пункту 117 Глави 3 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України N 18/5 від 14.06.94 року, яка діяла на момент відкриття спадщини [PERSON] , видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Виходячи зі змісту вказаної правової норми, видача свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON] є неможлива у зв`язку з відсутню документів, які би підтверджували належність спадкодавцю житлового будинку [ADDRESS] . Разом із тим, вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями на [ADDRESS] побудовано [PERSON] відповідно до рішення виконкому Бориславської міської Ради народних депутатів від 21 березня 1985 року № 76, яким матері надано у безстрокове користування земельну ділянку з земель міської забудови в [ADDRESS] ) площею 600 кв. м для будівництва індивідуального одноповерхового житлового будинку, та договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, укладеного між [PERSON] і виконавчим комітетом Бориславської міської Ради народних депутатів 19.04.1985 року і посвідченого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори 24.04.1985 року за реєстровим № 1004. Мати - спадкодавець [PERSON] , побудувавши на законних підставах житловий будинок [ADDRESS] , не встигла за життя отримати правоустановлюючі документи на це майно і належним чином оформити на нього право власності та здійснити реєстрацію будинку. З цієї причини позивач не може оформити свої спадкові права після матері нотаріальному порядку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні не з`явився, про причину неявки суд не повідомив. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні не з`явилася, надала суду заяву, про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Представник відповідача Бориславської міської ради Львівської області у судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнають, просять справу розглянути у відсутності представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Матолич-Обрізко Галина Степанівна у судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судовому засіданні не з`явився, надав суду заяву, про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги вважає підставними. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вимогами ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.11.1999 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Борислава Львівської області (актовий запис за № 444 від 11.11.1999 року). На момент смерті [PERSON] постійно проживала у [ADDRESS] », де мала зареєстроване місце проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, положення якого поширюються на правовідносини, що виникли у зв`язку з успадкуванням майна [PERSON] , яка померла [INFO] , передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини матері позивач вчинив дії, які за змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року свідчать про прийняття позивачем спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Вступ позивача в управління та володіння спадковим майном спадкодавця свідчить запис у паспорті останнього про реєстрацію у спадковому будинку [ADDRESS] в період шести місяців після смерті спадкодавця; наявність у нього оригіналу договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори 24.04.1985 року за реєстровим № 1004, укладеного між спадкодавцем [PERSON] і виконавчим комітетом Бориславської міської Ради народних депутатів. У спадковому будинку [ADDRESS] продовжує постійно проживати і на даний час; підтримуєце майно в належному технічному стані; доглядає за присадибною земельною ділянкою. Інший спадкоємець першої черги за законом [PERSON] - повнолітній працездатний син спадкодавця [PERSON] , [INFO] , спадщину матері не приймав і на неї не претендує. 07.03.2018 року на ім`я приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Матолич-Обрізко Г.С. подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої матері, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу № 15/2018 (номер у Спадковому реєстрі 62113322). Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 11.02.2019 року приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Матолич-Обрізко Г.С. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: житловий будинок [ADDRESS] . При цьому нотаріус вказує, що відповідно до пункту 117 Глави 3 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України N 18/5 від 14.06.94 року, яка діяла на момент відкриття спадщини [PERSON] , видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Виходячи зі змісту вказаної правової норми, видача свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON] є неможлива у зв`язку з відсутню документів, які би підтверджували належність спадкодавцю житлового будинку [ADDRESS] . Разом із тим, вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями на [ADDRESS] побудовано [PERSON] відповідно до рішення виконкому Бориславської міської Ради народних депутатів від 21 березня 1985 року № 76, яким матері надано у безстрокове користування земельну ділянку з земель міської забудови в [ADDRESS] ) площею 600 кв. м для будівництва індивідуального одноповерхового житлового будинку, та договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, укладеного між [PERSON] і виконавчим комітетом Бориславської міської Ради народних депутатів 19.04.1985 року і посвідченого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори 24.04.1985 року за реєстровим № 1004. Мати - спадкодавець [PERSON] , побудувавши на законних підставах житловий будинок [ADDRESS] , не встигла за життя отримати правоустановлюючі документи на це майно і належним чином оформити на нього право власності та здійснити реєстрацію будинку. Вимогами ч. 1 ст.1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно ст.331ЦК України нерухоме майно підлягає державній реєстрації, яку може провести лише особа, яка його побудувала і яка є живою, а до моменту реєстрації вказане будинковолодіння вважається об`єктом незавершеного будівництва. Право власності на об`єкт незавершеного будівництва виникає незалежно від його державної реєстрації, адже відповідно до ч.1ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав», державна реєстрація права на нерухоме майно - це вже офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно. Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене та те, що після смерті матері позивача відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, спірний житловий будинок і він має право на спадкування за законом належних спадкоємцю прав та обовязків, в тому числі прав та обовязків забудовника на вказаний незавершений будівництвом житловий будинок; те, що позивач по справі являється єдиним спадкоємцем за законом (інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, то на підставі п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття; вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено, а тому суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, встановленими та визнання відповідачами позову, що не суперечить закону та не порушує законних прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved