Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» 19\~502,98 грн. відшкодування матеріальної шкоди та 1378 грн. судових витрат. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з вини відповідача [PERSON] 01.08.2014р. о 19.40 год. по вул.П.Мирного, 41 у м.Львові, відбулось зіткнення автомобіля марки «Фольксваген Гольф» д.н.з. [NUMBER], під керуванням останнього та автомобіля марки «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 11.03.2014р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Оскільки, цивільна-правова відповідальність відповідача, на момент ДТП була застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС» згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1900239 від 23.05.2013р., позивач у відповідності до вимог чинного законодавства та на підставі заяви потерпілого, виплатив останньому страхове відшкодування в розмірі 19\~502,98 грн. Враховуючи положення ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», те, що відповідач, як водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, керував таким в стані алкогольного спяніння, просить стягнення з останнього в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши до суду клопотання за змістом якого позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити, а розгляд справи здійснювати у відсутності представника банківської установи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін та з врахуванням поданої позивачем заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 11.01.2014р. о 19.40 год., по вул.П.Мирного, 41 у м.Львові, керуючи автомобілем який належить [PERSON], марки «Фольксваген Гольф», номерний знак якого 82945 ТВ, в стані алкогольного спяніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], завдавши тим самим технічних пошкоджень автомобілям, чим порушив п.1.5, 2.9а, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Зазначене повністю підтверджується постановою судді Сихівського районного суду м.Львова від 11.03.2014р., якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, а факт керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння встановлений на підставі висновку медичного огляду для встановлення стану спяніння № 12294/103 від 11.01.2014р. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вказана постанова є обовязковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, а тому вина [PERSON] у вчиненні ДТП не підлягає доказуванню. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Як стверджується договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1900239 від 23.05.2013р., цивільно-правова відповідальність відповідача при використанні транспортного засобу марки «Фольксваген Гольф» д.н.з. [NUMBER], на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС». Судом встановлено, що внаслідок зіткнення автомобіль марки «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER], належний [PERSON], отримав механічні пошкодження, що підтверджується розширеною довідкою УДАІ, у звязку із чим останній звернувся до ПАТ «Страхова група «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі висновку № 19 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ від 07.02.201р. та згідно розрахунку до страхового акту № 7680Р/50/14 від 07.04.2014р. страховою компанією виплачено потерпілому 19\~502,98 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 6347 від 16.04.2014р. та відомістю № 1160414 від 16.04.2014р. Відповідно до положень п.38.1.1 «а» ч.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В результаті проведення ПАТ «Страхова група «ТАС» виплати страхового відшкодування потерпілому [PERSON], та враховуючи той факт, що відповідач [PERSON], як водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, керував ним в стані алкогольного спяніння, позивач в порядку регресу звернувся до останнього з вимогою про компенсацію понесених ним витрат в розмірі 19 502,98 грн., надіславши останньому лист-притензію № 816 від 13.02.2015р. Однак, зазначена вимога відповідачем реалізована не була, жодних дій по компенсації шкоди не здійснено. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічна положення містить і ст.993 ЦК України. Враховуючи, те що позивачем відшкодовано потерпілій стороні шкоду заподіяну пошкодженням її транспортного засобу, яку було завдано з вини відповідача, який здійснював керування власним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, суд приходить до висновку, що сума страхового відшкодування в розмірі 19\~502,98 грн. підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягнення понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн., що підтверджені відповідним платіжним дорученням. На підставі ст.ст.993, 1187, 1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved