Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення місця проживання дитини, звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народився син [PERSON], [INFO]. Влітку 2012 р. сторони припинили відносини, мешкають окремо, син проживав з матір'ю. Позивач сплачує відповідачу аліменти на утримання сина. З січня 2017 р. дитина проживає з позивачем, знаходиться повністю на його утриманні, батько займається вихованням сина. На теперішній час між сторонами виник спір щодо місця проживання сина. З наведених підстав позивач просить суд визначити місцем проживання дитини разом з ним, звільнити його від сплати на користь відповідача аліментів на утримання сина та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її присутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району до судового засідання не з'явився, надавши заяву, в якій позов просить задовольнити. Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району до судового засідання не з'явився. Суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебували у фактичних шлюбних відносинах, [INFO] р. у них народився син [PERSON]. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За цією ж адресою зареєстрований та проживає позивач. (а.с.4) У відповідності зі ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В судовому засіданні встановлено, що між батьками дитини виник спір щодо місця проживання сина. Згідно зі ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення; орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. В судовому засіданні встановлено, що на цей час неповнолітній син сторін мешкає разом із батьком, який працює, має самостійний дохід, мешкає у будинку, де створені всі необхідні умови для проживання, розвитку, виховання та відпочинку дитини. (а.с. 8-10) Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність визначення місцем проживання дитини разом батьком. При вирішенні позову в частині звільнення від сплати аліментів, суд приймає до уваги наступне. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2012 р. з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина стягнуто аліменти в розмірі ? частки заробітної плати щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом із батьком, знаходиться на його утриманні. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набранням рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення він них. Оскільки судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], на утримання якого з позивача стягнуто аліменти, останній час постійно проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, подальше стягнення з позивача на користь відповідача аліментів є безпідставним, у зв'язку з чим вимога позивача про звільнення від сплати аліментів є обґрунтованою і підлягає задоволенню. При вирішенні позову в частині стягнення аліментів, суд приймає до уваги наступне. У відповідності з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки в судовому засіданні вірогідно встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає з позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч.3 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 183 ч.1 СК України, згідно яким частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, та ст. 182 ч.2 СК України, згідно яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved