Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить, стягнути з відповідача грошові кошти, а саме: аванс за договором підряду №АО1197/2 від 06 жовтня 2019 року в розмірі 15000 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. та судові витрати в розмірі 1681,60 грн., обґрунтовуючи тим, що 06.10.2019 року позивач та філіал «Віконно-Дверні Системи» в особі директора Сищенко Антона Олексійовича уклали договір підряду №АО1197/2 щодо доставки і установки (монтажу) металопластикових конструкцій з ПВХ профілю компанії REHAU. Вартість замовлення за договором складає 17900 грн., передоплата у розмірі 15000 грн., залишок при доставці - 2900 грн. У той же день, 06.10.2019 року позивач здійснив авансовий платіж в сумі 15000 грн. тобто 80% від загальної суми, яку отримав відповідач, проте, зобов`язання підрядника по замовленню металопластикових конструкцій з ПВХ профілю компанії REHAU, їх доставці та встановленню не були виконані, телефон останнього вимкнений та підприємницька діяльність ФОП [PERSON] припинена. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Литвинова Г.В. у судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти ухвалення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надавав, у зв`язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ст.223 ч.4,280,281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 06 жовтня 2019 року між [PERSON] та філією « [INFO] » в особі [PERSON] був укладений договір підряду №АО1197/2 щодо доставки і установки (монтажу) металопластикових конструкцій з ПВХ профілю компанії REHAU. Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору загальна вартість робіт складає 17900 грн., замовник зобов`язується сплатити погоджену сторонами загальну ціну в наступному порядку: 80% (15000 грн.) загальної вартості робіт сплачуються замовником готівковими грошовими коштами в касу підрядника у момент підписання договору, 20% (2900 грн.) загальної вартості робіт оплачуються замовником готівковими грошовими коштами в касу підрядника в день доставки готових виробів. Пунктом 3.2.2 договору визначено, що термін виконання за договором складає 90 робочих днів з моменту укладення договору. Згідно витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, ФОП [PERSON] припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням 24.06.2020 року запис №24760060002009084 (а.с.18). Відповідно до ст.42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Судом, враховано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-XII від 12.05.1991, захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно ч.1 ст.843 ЦК України у договірі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Частиною 1 ст.846 ЦК України, передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Позивачем на виконання п.2.1 та п.2.2 умов договору 06.10.2019 року було сплачено 15000 грн., тобто 80% від загальної вартості робіт відповідачу, що підтверджується товарним чеком №1197/2 від 06.10.2019 року (а.с.10). Суд зазначає, що згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст.693 ЦК України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. З огляду на вищевикладене суд вважає, що матеріалами справи доведено та в судовому засіданні підтверджено факт того, що зобов`язання які зазначені в договорі підряду №АО1197/2 від 06 жовтня 2019 року, як споживача були порушені. Статтею 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн., то судом не встановлені підстави її стягнення, оскільки доказів на її спричинення позивачем до суду не надано та матеріали справи не містять. Між тим, розділом 6 договору підряду №АО1197/2 від 06 жовтня 2019 року передбачена відповідальність сторін за невиконання умов договору. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Також, з урахуванням вимог ст.133,137 ЦПК України, підлягає задоволенню вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн., оскільки позивачем належним чином вони підтверджені. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial