Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 100209,67 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договорами № ЛВ 1/0120/09/1551 від 21 вересня 2009 року, № ЛВ-20/0041/08/986 від 19 вересня 2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок за період з 01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року, а також 4173,00 грн. судових витрат у виді компенсації за відрив від звичайних занять. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] у позовній заяві зазначено, що 28 квітня 2012 року Приморським районним судом м. Одеси винесено рішення, яким стягнуто з КС «Перше кредитне товариство» на його користь 9507,57 грн. суми депозитного внеску за договорами № ЛВ 1/0120/09/1551 від 21 вересня 2009 року, № ЛВ-20/0041/08/986 від 19 вересня 2008 року з врахуванням додаткового Договору №1 від 21 липня 2009 року. Приморським районним судом 21 червня 2012 року видано виконавчий лист № 1522/6783/12, який було прийнято до виконання Другим Приморським відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області. Позивач вважає, що оскільки рішення суду не виконано, а заборгованість на даний час відповідачем не погашено, відповідно до п.п. 4.1, 4.2 договорів про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок, за період із 01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року, то на думку позивача, підлягає нарахуванню пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в вищевказаному розмірі. У провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до КС «Перше Кредитне Товариство», Обласної філії Кредитної спілки «Перше Кредитне товариство» у м. Львові про стягнення грошових коштів. Ухвалою суду від 06 травня 2020 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Приморського районного суду міста Одеси за місцем знаходження відповідача. Ухвалою суду від 22 листопада 2019 року прийнято вказану справу до провадження та визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 30 січня 2020 року. У судове засідання 30 січня 2020 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Від представника відповідача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи. Судове засідання відкладено на 23 березня 2020 року. У судове засідання 23 березня 2020 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Від представника відповідача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи. Судове засідання відкладено на 16 липня 2020 року. 04 червня 2020 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що стягненні пені у вказаному позивачем розмірі не передбачено як договорами між сторонами так і законом. Всі зобов`язання відповідача перед позивачем припинені через перебування КС «ПКТ» в 2011-2016 роках в межах процедури банкрутства. Вимоги про стягнення компенсації за відрив від звичайних занять нічим не вмотивовані. У судове засідання 16 липня 2020 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Судове засідання відкладено на 02 листопада 2020 року. Судове засідання 02 листопада 2020 року відкладено на 20 січня 2021, з підстав знаходження судді на лікарняному. У судове засідання 20 січня 2021 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Судове засідання відкладено на 16 березня 2021 року. У судове засідання 16 березня 2021 року з`явився позивач та представник відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, вислухавши думку позивача та представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що між [PERSON] та КС «Перше кредитне товариство» 19 вересня 2008 року укладений договір №ЛВ-20/0041/08/986 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (внесок) в розмірі 100 гривень строком на 12 місяців, строком повернення до 19 вересня 2009 року зі сплатою 21% річних за користування коштами. 21 вересня 2009 року між позивачем та КС «Перше кредитне товариство» був укладений договір №ЛВ-1/0120/09/1551 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (внесок) в розмірі 5555 гривень строком на 13 місяців, строком повернення до 21 жовтня 2010 року зі сплатою 24% річних за користування коштами. 21 липня 2009 року між позивачем та КС «Перше кредитне товариство» був укладений додатковий договір №1 до договору №ЛВ-20/0041/08/986 у зв`язку з поповненням внеску членом КС [PERSON] на суму 6900 грн., тобто дію договору було продовжено на тих же умовах до 19 вересня 2009 року. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 28 квітня 2012 року задоволено частково позовні вимоги [PERSON] до КС «Перше кредитне товариство». Стягнуто з КС «Перше кредитне товариство» на користь [PERSON] суму внеску та відсотки по ньому за депозитним Договором № ЛВ-1/0120/09/1551 від 21 вересня 2009 року та договору № ЛВ-20/0041/08/986 від 19 вересня 2008 року, з урахуванням додаткового договору № 1 від 21 липня 2009 в розмірі 9507,57 грн. Стягнуто з КС «Перше кредитне товариство» на користь [PERSON] суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. Стягнуто з КС «Перше кредитне товариство» в дохід держави суму судового збору (держане мито) у розмірі 95,07 грн. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн. - відмовлено. 21 червня 2012 року видано виконавчий лист № 1522/6783/12, який скеровано для виконання до Другого Приморського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області. У Другому Приморському відділі ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження № 55267625 з його виконання та тривають виконавчі дії. 31 травня 2011 року Господарським судом Одеської області було відкрито провадження у справі № 7/17-2087-2011 про визнання кредитної спілки Перша кредитне товариство банкрутом. 05 травня 2013 року судом затверджено реєстр кредиторів кредитної спілки. 05 квітня 2016 року Господарським судом винесено ухвалу про припинення провадження у справі та затверджено мирову угоду з кредиторами - вкладниками, згідно умов якого сплата заборгованості відстрочується на один рік від моменту затвердження мирової угоди та сплачується після закінчення цього строку. До Господарського суду Одеської області [PERSON] не заявляв вимоги про визнання його конкурсним кредитором. Так, судом встановлено, що зобов`язання КС «Перше кредитне товариство» перед позивачем, які виникли на підставі наявних у справі договорів є такими, що припинилися в силу положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 02 жовтня 2012 року), а саме - вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає (ч. 2 ст. 14). Крім того, ухвалою Господарського суду Одеської області від 31 травня 2011 року порушено провадження у справі № 7/17-2087-2011 про визнання КС «Перше кредитне товариство» банкрутом та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05 квітня 2016 року затверджено мирову угоду між комітетом кредиторів КС «Перше кредитне товариство» та боржником в особі арбітражного керуючого у справі № 7/17-2087-2011 за заявою кредитора до боржника КС «Перше кредитне товариство», про визнання банкрутом, та припинено провадження у справі про банкрутство КС «Перше кредитне товариство». Зазначена ухвала є чинною. Пунктом 8 вказаної ухвали від 05 квітня 2016 року передбачено, що вимоги конкурсних кредиторів відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 2343-XII від 14 травня 1992 року), що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Оголошення про порушення провадження по справі про банкрутство КС «Перше кредитне товариство» було опубліковано в газеті Урядовий кур`єр від 12 липня 2011 року № 124, про що зазначено в ухвалі Господарського суду Одеської області від 05 квітня 2016 року. Таким чином, відповідно до Закону № 2343-XII від 14 травня 1992 року (в редакції чинній на час порушення справи про банкрутство КС «Перше кредитне товариство») та який підлягав застосуванню до усіх правовідносин щодо банкрутства КС «Перше кредитне товариство» протягом всього часу розгляду справи № 7/17-2008-2011 - вимоги осіб до КС «Перше кредитне товариство», які виникли до дати порушення справи про банкрутство КС «Перше кредитне товариство», а саме до 31 травня 2011 року (конкурсні кредитори), та не заявлені до 13 серпня 2011 року (тридцять днів від дня опублікування в газеті Урядовий кур`єр ) є погашеними. Вимоги позивача у справі виникли на підставі наданих ним договорів, строк виконання яких настав в 2008 та 2009 роках, тобто до дати порушення справи про банкрутство КС «Перше кредитне товариство», а саме до 31 травня 2011 року, отже позивач є конкурсним кредитором, який не заявив свої вимоги в межах справи про банкрутство КС «Перше кредитне товариство», та ці вимоги є погашеними в силу наведених вище приписів Закону № 2343-XII від 14 травня 1992 року. Наведені вище факти наводяться у постанові Одеського апеляційного суду від 21 січня 2020 року у справі № 522/817/18, в якій брали участь зокрема й учасники справи, що розглядається судом зараз. Зазначені обставини встановлені судом з Єдиного державного реєстру судових рішень, а також встановлені рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2020 року у справі № 450/3352/20 та справі №450/3354/20. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на це, суд приходить до висновку, що зобов`язання яке припинилося, не може бути порушено, а отже будь-які штрафні (фінансові) санкції до КС «Перше кредитне товариство» як боржника у зобов`язанні, що припинилося в силу приписів Закону № 2343-XII від 14 травня 1992 року, не можуть бути застосовані. Крім того, за договорами № ЛВ 1/0120/09/1551 від 21 вересня 2009 року, № ЛВ-20/0041/08/986 від 19 вересня 2008 року, укладеними між КС «Перше кредитне товариство» та [PERSON] не встановлено відповідальність у виді неустойки (пені, штрафних санкцій) та розміру такої за прострочення або несвоєчасне повернення грошових коштів. Встановлено, що КС «Перше кредитне товариство» є фінансовою, а не банківською установою. Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансової послуги. Позивач подав розрахунок пені на підставі облікової ставки НБ України, однак не обґрунтував із посиланням на діюче законодавство належність розрахунку та стягнення пені за період з 01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року 100209,67 грн., згідно облікової ставки НБ України із застосуванням пені, а також, що облікова ставка НБ України стосується фінансової установи, якою є КС «Перше кредитне товариство». Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що аргументи, на які покладався позивач, як на мотиви своїх позовних вимог, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення на його користь компенсації за відрив від звичайних занять, суд зазначає, що вона не підлягає задоволенню в силу відсутності в матеріалах справи будь-яких фактичних обґрунтувань, нормативних посилань та доказів на її підтвердження.

Outcome: dismissed