Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 43965,34 грн., що складається з тіла кредиту, процентів, пені за прострочене зобов'язання, штрафу, а також судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.02.2015 відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт відповідач отримав кредит у розмірі 16532,84 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення до 28.02.2018. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що генеральна угода разом з додатками складають кредитний договір. Позичальник зобов'язався здійснювати погашення обов'язкових мінімальних платежів не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти. В свою чергу відповідач не сплачує своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 17.08.2017 утворилась заборгованість у розмірі 43965,34 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 16532,84 грн., заборгованості за процентами - 7497,64 грн., заборгованості за пенею та комісією - 18516,68 грн., 1418,18 грн. штрафу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, якою просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча судом був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд неповідомив. Однак в попередніх судових засідання позов визнав повністю, додатково пояснив, що дійсно оформляв кредит, однак у зв»язку з важким матеріальним становищем не мав змоги його погасити, в подальшому обов»язково сплатить заборгованість. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом беззаперечно встановлено, що 23.02.2015 між позивачем Банком та відповідачем [PERSON] була укладенагенеральна угода про надання кредиту у розмірі 16532,84 грн.. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.02.2018. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу положень ч. 1 ст. 634 ЦК України, між сторонами був укладений договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у стандартних формах. Відповідно до генеральної угоди про реструктуризацію та приєднання до умов і правил надання банківських послуг банку відповідач засвідчив свою згоду з запропонованими банком умовами. Таким чином, відповідач зобов»язався здійснювати оплату послуг згідно тарифів позивача та у встановлені строки. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 умов та правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-яка інша заборгованість, яка виникла у клієнта зважаючи на невиконання зобов»язань перед банком. Позивач, у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу, кредит у розмірі 16532,84грн. на встановлених вищевказаним кредитним договором умовах повернення грошових коштів зі сплатою відсотків за користування ними. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов вказаних в кредитному договорі, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, яка станом на 17.08.2017 р. становить 43965,34 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 16532,84 грн., заборгованості за процентами - 7497,64 грн., заборгованості за пенею та комісією - 18516,68 грн., 1418,18 грн. штрафу. Доказів, які б спростовували вказану позивачем суму боргу відповідач не надав, а суд не здобув. Відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача суд зазначає наступне. Умовами договору передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов»язань щодо сплати винагороди та процентів, позичальник сплачує пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день, але не більше 10% суми кредиту, окрім того позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. При цьому, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. На підставі наведеного, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 43965,34 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 16532,84 грн., заборгованості за процентами - 7497,64 грн., заборгованості за пенею та комісією - 18516,68 грн., 1418,18 грн. штрафу. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені. На підставі викладеного і

Outcome: approved