Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про звільнення [PERSON] від повноважень опікуна, у зв`язку з тим, що опікун втрачає контроль над підопічним, не має ніякого впливу на хлопця, в тому стані, в якому знаходиться опікун [PERSON] , вона не зможе займатись вихованням та доглядом малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що 01.10.2020 року опікун [PERSON] зателефонувала на урядову « гарячу лінію» зі скаргами, що кожного вечора ґвалтують її та дитину, стежать за нею, лізуть в будинок через вікна та двері. Під час проведення обстеження начальником служби у справах дітей Ізюмської міської ради [PERSON] та завідувачем сектору з усиновлення, опіки, піклування та сімейних форм виховання служби у справах дітей Ізюмської міської ради Гавриловою О.І. за місцем проживання опікуна [PERSON] та підопічного: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] знаходилась в неадекватному стані: розповідала , що вночі залазять через вікна, двері чоловіки з правоохоронних органів, крадуть їжу з холодильника, підсипають порошок, від якого вона та онук стають млявими, ґвалтують її та дитину, стежать за нею. У зв`язку з цим було викликано швидку допомогу, правоохоронні органи, складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини та вилучено малолітнього [PERSON] , [INFO] з родини. Громадянці [PERSON] було запропоновано звернутися до лікаря - психіатра, але вона категорично відмовилась. В зв`язку з чим позивач просить суд звільнити [PERSON] від обов`язків опікуна над малолітнім [PERSON] , [INFO] . У відзиві, наданому відповідачкою до суду 13 листопада 2020 року, остання вказує на те, що опікун малолітньої дитини зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Відповідно до акту обстеження від 01.10.2020 року санітарний стан житла за адресою: [ADDRESS] де мешкає відповідачка та її підопічний, є задовільними. Підставою для звільнення її від обов`язків опікуна стало те, що позивач вважає її психічно хворою особою, але це не відповідає дійсності, що підтверджується довідкою психіатра серії 12ЯЯУ № 756400 від 11.11.2020 року. У судовому засіданні представник позивача повідомив, що дитина не розмовляє, порушується право на освіту, а тому є підстави для задоволення позовних вимог. Відповідач та його представник заперечували проти позову, визнавали, що дитина має певні вади, однак тільки за досягненням 5-річного віку можна починати вирішувати її проблеми шляхом стаціонарного лікування, а право на освіту 5-річній дитині, яка не ходить у дитячий садок, є безпідставним, оскільки це не є обов`язком, передбачений чинним законодавством України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.3). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 04 квітня 2017 року [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав ( а.с.5-10). Рішенням Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 27.06.2017 року № 0526 встановлено опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] та призначено опікуном [PERSON] , [INFO] ( а.с.12). Рішенням виконавчого комітету від 07.10.2020 року № 0845 вирішено негайно відібрати [PERSON] , [INFO] у опікуна [PERSON] , [INFO] ( а.с.13). Із висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради про звільнення гр. [PERSON] , [INFO] від обов`язків опікуна над малолітнім [PERSON] , [INFO] від 23.10.2020 року за № 3166 вбачається, що в інтересах малолітньої дитини, орган опіки та піклування вважає за необхідне звільнити [PERSON] від обов`язків опікуна (а.с.15). Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Статтею 62 ЦК України передбачено, що опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ч.2ст. 63 ЦК України), опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ч.4ст. 63 ЦК України). Відповідно до ст.ст.67,69 ЦК України, опікун або піклувальник зобов`язані дбати про свого підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до ч.3 ст.75 ЦК України за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту. Рішенням Виконавчого комітету Мирнограської міської ради від 19.04.2017 року № 138 малолітньому [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.4). Частиною 4 ст.63 ЦК України, при призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного, тобто відносини опіки та піклування базуються на вільній згоді опікуна або піклувальника виконувати свої повноваження. Наявність певних об`єктивних обставин (хвороба опікуна або піклувальника, яка перешкоджає йому виконувати свої повноваження, погіршення матеріального становища, що негативно позначається на утриманні підопічної особи, тривалі службові відрядження, відсутність взаєморозуміння з підопічною особою), може унеможливлювати продовження відносин опіки або піклування за участю призначеного опікуна чи піклувальника. Так, законодавцем передбачено можливість звільнення опікуна чи піклувальника самостійно звернутися до суду чи органу опіки та піклування із заявою про звільнення від виконання своїх обов`язків. Також, ініціатором звільнення піклувальника може виступати і підопічний. З ініціативою звільнення опікуна або піклувальника може виступати і орган опіки та піклування. Така ініціатива може бути заявлена на підставі клопотання підопічного , державних або громадських організацій. Отже, в даному випадку, до суду з заявою про звільнення опікуна [PERSON] звертається Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування, без будь-якого клопотання підопічного чи будь-яких організацій. Звільнення опікуна від повноважень вчиняється, насамперед, для захисту прав та інтересів дитини, або за наявності певних обставин (хвороба опікуна або піклувальника, яка перешкоджає йому виконувати свої повноваження, погіршення матеріального становища, що негативно позначається на утриманні підопічної особи, тривалі службові відрядження, відсутність взаєморозуміння з підопічною особою). В судовому засіданні не знайшла підтвердження позиція позивача, не виявлено жодної обставини яка б перешкоджала опікуну малолітнього [PERSON] виконувати свої повноваження. Натомість, судом встановлено, що між піклувальником і підопічним існують добрі, родинні відносини, між ними є взаєморозуміння, повага і любов. [PERSON] діє в інтересах свого онука, не байдужа до його майбутнього та є психічно здоровою людиною, що підтверджується наданою відповідачем довідкою. Посилання на те, що дитина не розмовляє зумовлює зобов`язання відповідача більш відповідально поставитись до цього питання, вжити необхідних заходів для того, що дитина була належним чином розвинена, в тому числі і щодо мовлення. Відповідач надав для огляду документи, що свідчать про звернення до логопеда, невропатолога та інших лікарів стосовно цієї проблеми, що трактується судом як вжиття відповідачем заходів, направлених на активізацію мовлення дитини. Крім того, представник позивача підтвердив обставини, що у відповідача вдома чисто, охайно, однак не надав жодних доказів на підтвердження того, що відповідач не піклується про стан здоров`я дитини, оскільки довідок з центру, де наразі перебуває дитина, не надано, хоча у центрі лікарі оглядали дитину. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна особа зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,статті 55 Конституції України,статті 16 ЦК України позивач має право самостійно визначати ефективний для себе спосіб захисту свого порушеного права, якщо такий спосіб захисту передбачено законом. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, судом встановлено що рішенням Виконавчого комітету Ізюмської міської ради № 0526 від 27.06.2017 року обґрунтовано було призначено [PERSON] , опікуном над малолітнім [PERSON] , під час судового розгляду судом не встановлено підстав для звільнення [PERSON] , від повноважень опікуна, оскільки позивачем не доведено, що опікун перестав дбати про підопічного чи діє всупереч його інтересам, а посилання на ті обставини, що [PERSON] , на даний не може здійснювати опіку над підопічним, за станом здоров`я, однак жодних допустимих доказів про стан здоров`я, що не дає змоги здійснювати опіку чи інші обставини суду не надано. Отже, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про звільнення від повноважень опікуна.

Outcome: dismissed