Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому, просить суд: позбавити [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Встановити опіку над малолітньою [PERSON] та призначити її опікуном [PERSON] . Стягнути з [PERSON] , [PERSON] , аліменти у розмірі половини прожиткового мінімуму дитини у твердій грошовій сумі, а саме 1255 гривень з кожного, що щорічно підлягає індексації відповідно до закону, на його користь для утримання малолітньої [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є його донькою, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.08.2002. [INFO] у подружжя народилася донька, [PERSON] . Спочатку батьки піклувалися про доньку, але коли дитині виповнилося 2 роки почали вживати алкогольні напої та наркотичні препарати, вчиняти насильство при малолітній [PERSON] , не могли забезпечити дитину належним харчуванням та доглядом. Піклуючись про долю малолітньої онуки, позивач зі своєю дружиною, [PERSON] , у 2016 році вимушені були забрати дитину за своїм місцем проживання. Неодноразові бесіди з донькою [PERSON] та зятем [PERSON] , щодо необхідності працевлаштування, звернення до нарколога з питання подолання алкогольної залежності, створення належних умов для проживання доньки позитивних результатів не принесли. Відповідачі не піклуються про дитину, не цікавляться її життям, станом здоров`я, розвитком, навчанням, проживають окремо від доньки, зловживають алкогольними напоями. Позивачу також відомо, що відповідачі аліменти нікому не сплачують, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків на утриманні не мають, що свідчить про відсутність перешкод у сплаті аліментів на дитину. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 09 листопада 2021 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачі, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в порядку, визначеному ст.128 ЦПК України, крім того на оголошення про виклик відповідачів було публіковано на офіційному веб порталі судової влади України, шляхом направлення судових повісток за адресою їх міста проживання, зареєстрованих у встановленому законом порядку, до суду не прибули, причини неявки не повідомили, відзив на позов не подали. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала вимоги позивача, надавши суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] просила позов задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] яка пояснила, що [PERSON] є її рідною сестрою, дитина з 2016 року проживає з дідусем та бабусею за адресою: [ADDRESS] які її виховують та матеріально утримують, відповідачі ведуть асоціальний спосіб життя та вживають алкогольні напої, долею дитини не цікавляться. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка [PERSON] її донька, батьки малолітньої [PERSON] зі своєю донькою не бачяться, не цікавляться її життям, участі у вихованні не приймають, добровільно матеріальну допомогу не надають, з 2016 року дитина проживає з нею та її чоловіком. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , у свідоцтві про народження її батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 30 липня 2013 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис 496. На даний час дитина [PERSON] проживає разом із бабусею - [PERSON] та дідусем - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку Служби у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, з підстави ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до інформації Харківської загальноосвітньої школи № 53, де навчається дитина, вихованням дитини займається бабуся, [PERSON] . Вона забезпечує умови для здобуття нею повною загальної середньої освіти, здійснює контроль за навчанням, цікавиться успіхами онуки, підтримує зв`язок з вчителями школи. Дитина забезпечена усім необхідним для навчання (одяг, спортивна форма, шкільне канцелярське приладдя). Дитина систематично відвідує школу, пропуски занять має лише через хворобу. Відповідно до інформації відділу поліції№ 1 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, до відділу поліції неодноразово надходили скарги щодо порушення громадського порядку та фактів вчинення насильства в сім`ї, зловживанням алкогольними напоями батьками дитини, [PERSON] та [PERSON] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформаційної пошукової системи «Армор» [PERSON] притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 188 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 175-1 КУпАП, ст. 184 КУпАП, ст. 173-2 КУпАП та гт. 125 КУпАП. [PERSON] притягався до відповідальності за ст. 164 КУпАП, ст. 44-3 КУпАП, ст. 173 КУпАП, ст. 109 КУпАП, ст. 178 КУпАП, ст. 152 КУпАП, ст. .75-1 КУпАП, ст. 173-2 КУпАП, ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 125 КУпАп. Відповідно до інформації КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 24», [PERSON] до амбулаторії під час хвороби, проходження медичних доглядів супроводжує бабуся, [PERSON] , яка належним чином піклується про стан здоров`я дитини, створює умови для проживання та виконує рекомендації лікарів у разі хвороби. Батьки дитини до лікувального закладу не зверталися, станом здоров`я доньки не цікавилися. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї, батьки дитини зловживають алкогольними та наркотичними речовинами, не приймають участі у вихованні доньки. Згідно акту обстеження умов проживання дитини за адресою [ADDRESS] , є належні умови для проживання малолітньої дитини. Позивач перебуває на обліку ССД по Основ`янському району кандидатом в опікуни. Дружина позивача, бабуся дитини, [PERSON] , не заперечує щодо встановлення опіки над дитиною та призначення позивача опікуном онуки. [PERSON] пенсіонер та перебуває на обліку в Слобожанському об`єднаному управлінні ПФУ м. Харкова в Харківській області і отримує пенсію за віком. За інформацією Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України [PERSON] , до кримінальної відповідальності не притягався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно з медичною довідкою про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, протипоказань до виконання обов`язків опікуна у мене не виявлено. Згідно з висновком про стан здоров`я КНП «Міська поліклініка № 25», [PERSON] за станом здоров`я може бути опікуном. Відповідно до довідки КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», [PERSON] на диспансерному (профілактичному) обліку не перебуває. Згідно з медичною довідкою про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, [PERSON] протипоказань до виконання обов`язків опікуна не виявлено. Статтею 48 Конституцією України встановлено, що кожен має право на гідний життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що передбачає достатнє харчування, одяг, житло. Право дитини на достатній рівень додатково закріплено ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несуть відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод Батьківщини. Батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний та духовний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного «життя. Батьки зобов`язані відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу України утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст.164 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх повного піклування. Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від ЗО. 03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Закон України «Про охорону дитинства» гарантує кожній дитині право на проживання в сім`ї разом з батьками, або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основними обов`язками батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки не мають права зловживати своїми обов`язками і несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є останньою мірою впливу на осіб, які порушують батьківські права. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного Кодексу України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої вищезазначеної статті дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини(стаття 166 СК України). У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», роз`яснено, що позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 Сімейного Кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, параграф 58). У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Позивач, як на підставу позбавлення відповідачів батьківських прав відносно доньки та зятя посилається, що відповідачі з дитиною не спілкуються та участі в утриманні та розвитку дитини не приймають, не цікавляться її життям та станом здоров`я, тобто ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. З висновку Департаменту служб у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради було розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] , [PERSON] , малолітньої [PERSON] , [INFO] . Мати дитини, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час малолітня [PERSON] проживає з дідом [PERSON] , та бабусею [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання по [ADDRESS] , знаходиться трикімнатна ізольована квартира. Умови проживання задовільні. Для малолітньої онуки обладнано окрему кімнату, в якій є спальне місце, шафа для зберігання одягу, письмовий стіл. Мати, [PERSON] , та батько, [PERSON] , із дитиною не проживають, батьківські збори не відвідують, до школи не приходять. Відповідно до інформації відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, до відділу поліції неодноразово надходили скарги щодо порушення громадського порядку та фактів вчинення насильства в сім`ї, зловживанням алкогольними напоями батьками дитини, [PERSON] та [PERSON] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] має намір встановити опіку над малолітньою [PERSON] , перебуває на обліку ССД по Основ`янському району кандидатом в опікуни. Бабуся дитини, [PERSON] , не заперечує щодо позбавлення батьків дитини батьківських прав, встановлення опіки над дитиною та призначення чоловіка опікуном. У дитини склалися добрі стосунки з дідусем та бабусею, вони забезпечують Дар`ю всім необхідним. [PERSON] пенсіонер, перебуває на обліку в Слобожанському об`єднаному управлінні ПФУ м. Харкова в Харківській області і отримує пенсію за віком. За інформацією Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України, [PERSON] , до кримінальної відповідальності та в розшуку не перебуває. Згідно з висновком про стан здоров`я КНП «Міська поліклініка № 25», [PERSON] за станом здоров`я може бути опікуном. Відповідно до довідки КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», [PERSON] на диспансерному (профілактичному) обліку не перебуває. Згідно з медичною довідкою про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, [PERSON] протипоказань до виконання обов`язків опікуна не виявлено. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , було винесено та розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, та на підставі ст. ст. 19, 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] , відносно малолітньої [PERSON] [INFO] . У статті 58 Цивільного кодексу України зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Згідно до ч.3 ст.60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.63 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Частиною 4 ст.167 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Статтею 243 Сімейного кодексу України визначено, що опіка над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню, оскільки позивачем суду доведено, що відповідачі по справі свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, ухиляються від виконання своїх обов`язків по відношенню до дитини. Враховуючи, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, суд вважає, що є законні підстави застосування п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, то суд вважає, що позовні вимоги також підлягають задоволенню. Як вбачається із заяви позивача, він пенсіонер, проживає разом з малолітньою онукою та дружиною. Відповідачі по справі коштів на утримання доньки не надають. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною три статті 181 України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 184 СК України визначено суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно із ч. 1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. За вказаних обставин і з врахуванням також того, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідачі, які є працездатними інших осіб на утриманні не мають, мають змогу надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Згідно зі ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги в частині стягнення аліментів на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідачів судовий збір на користь держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved