Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визначити розмір земельної ділянки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м. для обслуговування будинку [ADDRESS] в розмірі ? ідеальної частини для співвласника [PERSON]. Визнати за ним, [PERSON], право власності на ? ідеальну частину земельної ділянки для обслуговування будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті мами [PERSON], померла [INFO] в м. Бориславі Львівської області. Позовні вимоги мотивує тим, що будинковолодіння [ADDRESS] належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2013 року після смерті мами [PERSON], померла [INFO]. До оформлення права власності на будинковолодіння [ADDRESS] за його мамою згідно свідоцтва про право власності від 14 вересня 2012 року, яке видано виконавчим комітетом Бориславської міської ради власниками цього будинковолодіння на праві спільної часткової власності є [PERSON] - 30/100 ідеальних частин згідно договору купівлі-продажу від 20 березня 1980 року та [PERSON] - 70/100 ідеальних частин згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 вересня 1996 року. За даним будинковолодінням закріплена земельна ділянка площею 1000 кв.м. для обслуговування будинку згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 29 серпня 1995 року № 485, власники [PERSON] та [PERSON], частки співвласників в державному акті не визначені. [PERSON] померла [INFO], спадщину на будинок після її смерті оформила дочка [PERSON], а спадщину на земельну ділянку для обслуговування будинку не оформила до сьогоднішнього дня. Внаслідок смерті мами [PERSON] відкрилася спадщина і на частину земельної ділянки для обслуговування будинку [ADDRESS]. Позивач не може оформити право на спадщину в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку в зв'язку з тим, що частки учасників спільної сумісної власності на земельну ділянку не визначені. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 жовтня 2013 року приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для обслуговування будинку [ADDRESS] та рекомендовано звернутися в суд. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному об'ємі, зіславшись на обставини викладеними в позовній заяві. Позов просить задоволити. Представник відповідача Бориславської міської ради в судове засідання не з'явився, однак подано до суду заяву за якою позов визнають в повному обсязі та просять справу слухати без представника Бориславської міської ради.. Третя особа, приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов визнає підставним. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки її мамі [PERSON] та мамі позивача [PERSON] дана земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності, а тому вважає їх частки рівними. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS] належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2013 року після смерті мами [PERSON], померла [INFO]. До оформлення права власності на будинковолодіння за його мамою згідно свідоцтва про право власності від 14 вересня 2012 року, яке видано виконавчим комітетом Бориславської міської ради власниками цього будинковолодіння на праві спільної часткової власності є [PERSON] - 30/100 ідеальних частин згідно договору купівлі-продажу від 20 березня 1980 року та [PERSON] - 70/100 ідеальних частин згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 вересня 1996 року. За даним будинковолодінням закріплена земельна ділянка площею 1000 кв.м. для обслуговування будинку згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 29 серпня 1995 року № 485, власники [PERSON] та [PERSON], частки співвласників в державному акті не визначені. [PERSON] померла [INFO], спадщину на будинок після її смерті оформила дочка [PERSON], а спадщину на земельну ділянку для обслуговування будинку не оформила до сьогоднішнього дня. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 жовтня 2013 року приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для обслуговування будинку [ADDRESS]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 жовтня 2013 року приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для обслуговування будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1-3 ст. 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема, співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Звідси суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких обставинах підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved