Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №2007080458 від 05.12.2013р. в розмірі 25753,49 грн.. В обґрунтування позову позивач посилається на порушення відповідачкою умов повернення кредитних коштів. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність та зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. Судовий виклик направлявся відповідачці за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресата за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції, що в контексті положень ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до ч.5 ст.74 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідача належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 05.12.2013р. між відповідачкою та ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір №2007080458 (далі Кредитний договір), за яким відповідачці був наданий кредит в сумі 19905 грн. /а.с.5-10/. Кредит надавався на споживчі цілі строком на 18 місяців, тобто з 05.12.2013р. до 05.06.2015р. із застосуванням фіксованої процентної ставки 0,01% річних, шляхом перерахування суми кредиту на картку. ПАТ «ОТП Банк» свої зобовязання за договором кредиту виконав, що підтверджується відповідною розпискою відповідачки про отримання картки /а.с.17/. 15.09.2014р. між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем був укладений договір факторингу, за яким позивач зокрема отримав право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №2007080458 від 05.12.2013р. /а.с.27-33/. У передбачений договором строк відповідачка не виконала своїх зобовязань в повному обсязі у зв'язку з чим станом на 11.11.2016р. заборгованість відповідачки по кредитному договору перед позивачем становить 25753,49грн., з яких: 19905грн. залишок заборгованості за кредитом; 1,55грн відсотки за користування кредитом; 5846,94грн комісія. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 25753,49грн. Таким чином, спір між сторонами виник із зобовязальних відносин, що регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК). Відповідно до ст.512 ЦК кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст.514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло прав кредитора по вимогах до відповідачки за кредитним договором №2007080458 від 05.12.2013р.. Відповідно до ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.548 ЦК виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. Видами забезпечення виконання зобовязання, в контексті ст.ст.546, 549 ЦК України є неустойка у вигляді штрафу або пені. Згідно ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а ст.624 ЦК передбачено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч.2 ст.1054 ЦК випливає, що до кредитних відносин застосовуються положення законодавства, які регулюють позичкові відносини (параграф 1 глави 71 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідачкою допущене порушення виконання умов кредитного договору, оскільки вона не здійснила його повернення у строк, то позивач обґрунтовано заявив вимогу про стягнення заборгованості за кредитом. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1378грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачки. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved