Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визначити місце проживання його з відповідачкою доньки [PERSON], [INFO], з ним за адресою [ADDRESS] Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебував у шлюбі з [PERSON]. [INFO] року в нього та відповідачки народилась донька [PERSON]. 04.02.2009 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з матір'ю, але остання неналежним чином виконувала свої материнські обов'язки по відношенню до дитини. Тому з 01.09.2014 року дівчинка постійно проживає з ним за адресою [ADDRESS] Дозвіл на проживання [PERSON] з батьком надано висновком виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 04.09.2014 року. З 01.09.2014 року дитина пішла до школи в с. Майданецьке, де донька проявила себе замкнутою, сором'язливою. На кінець навчального року [PERSON] змінилась виявивши високу старанність до навчання, на думку педагогів відчувається контроль з боку дорослих членів сім'ї. До виховання доньки долучається і бабуся, чим підсилюється й забезпечується родинний затишок для дитини. Позивач вважає, що проживання його доньки з ним є тривалим і достатнім, щоб дитина сприймала свою приналежність до сім'ї батька, а своє місце проживання як сімейне помешкання. Він забезпечує [PERSON] належні житлово-побутові умови, у дитини є всі необхідні речі, багато іграшок, книжок, все необхідне для життя та навчання. За таких обставин позивач вважає, що проживання доньки з ним є таким, що відповідає інтересам дитини. Представник позивача адвокат Гринь Л.В. в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання заявлених позовних вимог. Відповідачка [PERSON] на розгляд справи не з'явилась надавши заяву в якій не заперечувала вимоги позову та визначення місця проживання дитини з батьком. Представник третьої особи органу опіки та піклування Ніжинської міської ради Євса Є.В. в судове засідання надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просив задовольнити вимоги позову. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, враховуючи думку сторін, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом сторони перебували в шлюбі з 28.10.2008 року. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 04.02.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Оскільки після розлучення між сторонами стали виникати непорозуміння щодо місця проживання доньки, вирішенням даного питання займались органи опіки та піклування. Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради від 04.09.2014 року, як органом опіки та піклування надано висновок про можливість проживання малолітньої [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 9) . Вказаний висновок погоджений рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради 04.09.2014 року № 199 (а.с. 10). Як встановлено судом та не заперечується сторонами дитина з вересня 2014 року проживає за місцем реєстрації батька [ADDRESS] З довідки служби у справах Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області від 19.05.2015 року вбачається, що завідувачем сектору з питань соціального захисту, опіки, піклування та усиновлення дітей служби у справах Тальнівської райдержадміністрації заслухано думку та проведено бесіду з малолітньою [PERSON], [INFO], яка проживає разом з її батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В ході бесіди встановлено, що малолітня [PERSON] проживає у батька з вересня 2014 року. За цей час мати дитини [PERSON] жодного разу не приїздила та не провідувала свою дочку. Крім того малолітня [PERSON] повідомила, що вона бажає й надалі проживати зі своїм батьком, а повертатися до її мами [PERSON] в м Ніжин вона не хоче, так як їй краще жити у батька [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до положень ст.ст.151, 160, 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, на те, щоб малолітня дитина проживала з ними, на визначення місця проживання дитини, яка не досягла десяти років. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. У принципах 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. З матеріалів справи встановлено, що дитина стала проживати за місцем реєстрації батька з вересня 2014 року. Як встановлено судом дівчинка проживає з батьком, який готує дитину до школи та фактично займається її вихованням. З характеристики наданої Майданецькою ЗОШ І-ІІІ ступенів вбачається, що [PERSON] навчається у школі з 01.09.2014 року. До класу прийшла тиха, сором'язлива, замкнута дівчинка, в якої часто з'являлись сльози на очах. З перших уроків виявилося, що і навчальний матеріал 1-го класу засвоєно не в повному обсязі. На кінець навчального року [PERSON] виявляє високу старанність та працездатність у навчальній діяльності, завдяки яким має високі та достатні успіхи в навчанні. На уроках уважна, але рідко висловлює власні ідеї. На запитання вчителів відповідає чітко, демонструючи розуміння понять. Відповіді логічно обґрунтовані, повні. Завжди вчасно підготовлені домашні завдання. Відчувається допомога та контроль з боку дорослих членів сім'ї. [PERSON] має добрі стосунки з однокласниками, при потребі приходить на допомогу друзям. Активна у спілкуванні, рухлива, спокійна, доброзичлива. Відповідно до ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Як встановлено судом донька сторін [PERSON], [INFO], з вересня 2014 року постійно проживає в родині батька, де створені належні умови для проживання, навчання та її виховання, дівчинка має власну умебльовану кімнату, предмети особистого вжитку, багато іграшок, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 17.12.2015 року, що на а.с. 13 та фотографіями на а.с. 14-16. Згідно ст.150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створюючи належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці і на вказаний обов'язок не впливає місце проживання дитини. Статтею 59 Закону України «Про освіту» та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, які дії належить вчиняти батькам для розвитку дитини як особистості. Зокрема, встановлено, що батьки зобов'язані виховувати у дітей працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до старших, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів. Аналіз фактичних обставин справи та вимог діючого законодавства вказує на те, що батько зможе й надалі опікуватись донькою, чого прагне й сама дівчинка. Як встановлено судом тривале байдуже ставлення відповідачки до фізичного та духовного виховання своєї доньки, відсутність спілкування з нею призвело до того, що дитина сама не бажає жити з матір'ю. З огляду на викладене, виходячи з інтересів дитини та умов її нормального розвитку та виховання, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову та визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з батьком [PERSON]

Outcome: approved