Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення четвертої сесії Житомирської обласної ради сьомого скликання Про відміну рішення обласної ради від 10.09.2015 №1954 та звільнення з посади від 31.03.2016 року №197, визнати незаконним звільнення його з посади директора комунальної установи Обласна база спеціального медичного постачання Житомирської обласної ради з 31.03.2016 року за п.2 ст.40 КЗпП України, поновити його на посаді директора комунальної установи Обласна база спеціального медичного постачання Житомирської обласної ради з 31.03.2016 року та стягнути з Житомирської обласної ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу. При цьому посилається на те, що його було незаконно та безпідставно звільнено з займаної посади за п.2 ст.40 КЗпП України, з порушенням встановленого законом порядку та під час перебування на лікарняному. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.02.2011 року [PERSON] був призначений на посаду в. о. директора комунального підприємства Обласна база спеціального медичного постачання та 17.03.2011 року він був призначений на посаду директора вказаного комунального підприємства на умовах контракту. 23.09.2011 року комунальне підприємство Обласна база спеціального медичного постачання перейменовано у комунальну установу Обласна база спеціального медичного постачання Житомирської обласної ради. 17.03.2014 року позивача було звільнено з посади у звязку із закінченням строку трудового договору, 18.03.2014 року його призначено на посаду в. о. директора тимчасово, а з 10.04.2015 року строком на один рік на умовах контракту. 09.04.2015 року позивача звільнено з посади директора у звязку із закінченням строку трудового договору, а з 10.04.2015 року його призначено в. о. директора комунальної установи тимчасово. Відповідно до рішення 33 сесії Житомирської обласної ради 6 скликання від 10.09.2015 року №1594 [PERSON] призначено на посаду директора комунальної установи Обласна база спеціального медичного постачання Житомирської обласної ради з 10.09.2015 року з укладенням контракту строком на пять років до 09.09.2020 року. Також 10.09.2015 року [PERSON] було укладено контракт з Житомирською обласною радою, пунктом 22 якого передбачено підстави припинення контракту, а пунктом 23 визначено підстави розірвання цього контракту до закінчення строку його дії. Рішенням 4 сесії Житомирської обласної ради 7 скликання від 31.03.2016 року №197 Про відміну рішення обласної ради від 10.09.2015 №1594 та звільнення з посади, відмінено рішення 33 сесії обласної ради 6 скликання від 10.09.2015 року №1594 Про призначення директора комунальної установи Обласна база спеціального медичного постачання Житомирської обласної ради та звільнено [PERSON] з посади директора комунальної установи Обласна база спеціального медичного постачання Житомирської обласної ради з 31.03.2016 року за п. 2 ст. 40 КЗпП України. Вказане вище рішення було прийняте Житомирською обласною радою, як зазначено в цьому рішенні, у звязку з невідповідністю директора комунальної установи Обласна база спеціального медичного постачання Житомирської обласної ради [PERSON] займаній посаді, а саме невідповідністю кваліфікаційним вимогам, встановленим наказами Міністерства охорони здоровя України від 29.03.2002 року №117, від 25.12.1992 року №195. При цьому Житомирська обласна рада керувалася статтями 43, 46, 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, Положенням про порядок управління обєктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, затвердженим рішенням обласної ради від 19.03.2015 року №1434. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, обласні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами. Рада проводить свою роботу сесійно, сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим законом. Відповідно до Статуту комунальної установи Обласна база спеціального медичного постачання Житомирської обласної ради вказана установа заснована на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області і перебуває в управлінні Житомирської обласної ради. Пунктом 3.1. статті 3 вказаного Статуту передбачено, що комунальна установа Обласна база спеціального медичного постачання Житомирської обласної ради є бюджетною установою і відноситься до закладів охорони здоровя. Згідно пункту 5.1. Положення про порядок управління обєктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, затвердженого рішенням Житомирської обласної ради від 19.03.2015 року №1434, призначення на посаду та звільнення з посади керівника підприємства галузі охорони здоровя і затвердження статутів таких підприємств здійснюється згідно з рекомендаціями постійних комісій обласної ради з питань бюджету і комунальної власності, з питань охорони здоровя, соціального захисту населення та у справах ветеранів рішенням ради. Призначення на посаду та звільнення з посади керівника підприємства, установи, організації відбувається за результатами проведеного конкурсного відбору за процедурою, встановленою Положенням про проведення конкурсу на заміщення вакантних посад керівників підприємств, установ, організацій обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області. Відбір кандидата проводиться конкурсною комісією, склад якої затверджується розпорядженням голови обласної ради. Склад конкурсної комісії формується з урахуванням профілю діяльності підприємства, установи, організації у кількості не менше 7 чоловік. Особи, які бажають взяти участь у конкурсі, подають до обласної ради ряд документів, в тому числі і копію диплома про освіту. Особи, документи яких не відповідають встановленим вимогам, відповідно до рішення конкурсної комісії, до конкурсу не допускаються. Під час конкурсу комісією проводиться співбесіда з кожним претендентом. Конкурсна комісія на підставі розгляду поданих документів, результатів співбесіди приймає рішення щодо результатів конкурсу. Відповідно до пункту 8 вищезазначеного Положення, постійні комісії обласної ради з питань, які належать до їх відання, погоджують призначення та звільнення керівників обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області на підставі контрактів. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В своєму рішенні від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у справі №1-9/2009 про скасування актів органів місцевого самоврядування, Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, прийняття Житомирською обласною радою рішення 31 березня 2016 року №197 Про відміну рішення обласної ради від 10.09.2015 №1954 та звільнення з посади відбулося з порушенням вимог п. 5.1. Положення про порядок управління обєктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, затвердженого рішенням Житомирської обласної ради від 19.03.2015 року №1434, за відсутності відповідної рекомендації постійної комісії обласної ради з питань бюджету і комунальної власності, з питань охорони здоровя, соціального захисту населення та у справах ветеранів щодо звільнення позивача з посади. При прийнятті оскаржуваного рішення обласною радою не було враховано обовязкове до виконання на території України рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у справі №1-9/2009, оскільки відповідно до припису рішення від 10.09.2015 року №1954, яке було відмінено обласною радою, виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних трудових прав та охоронюваних законом інтересів позивача, який заперечував проти їх припинення. Посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на невідповідність позивача кваліфікаційним вимогам, встановленим наказами Міністерства охорони здоровя України від 29.03.2002 року №117, від 25.12.1992 року №195 є необгрунтованим, оскільки вказані накази не містять кваліфікаційні вимоги до директора бази спеціального медичного постачання. Вказані накази були чинними і на час призначення позивача на посаду директора та укладення з ним контракту на підставі рішень обласної ради 17.03.2011 року та 10.04.2015 року, однак невідповідності його вимогам наказів Міністерства охорони здоровя України Житомирською обласною радою не було встановлено раніше. Директор комунальної установи Обласна база спеціального медичного постачання Житомирської обласної ради не є керівником фармацевтичної служби чи аптечної бази, а тому на нього не поширюються кваліфікаційні характеристики, затверджені наказом Міністерства охорони здоровя України від 29.03.2002 року №117. З огляду на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення Житомирська обласна рада діяла не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, є підстави для визнання протиправним та скасування рішення четвертої сесії Житомирської обласної ради сьомого скликання Про відміну рішення обласної ради від 10.09.2015 №1954 та звільнення з посади від 31 березня 2016 року №197. Також в судовому засіданні встановлено, що 09.09.2015 року позивач приймав участь у конкурсі на заміщення вакантної посади директора комунальної установи Обласна база спеціального медичного постачання Житомирської обласної ради. З протоколу конкурсної комісії вбачається, що його документи відповідають встановленим вимогам, і тому він має право приймати участь у конкурсі. За результатами конкурсу позивач був визнаний переможцем та рекомендований на посаду директора вказаної установи, а тому його відповідність кваліфікаційним вимогам директора підтверджена рішенням конкурсної комісії обласної ради. На момент прийняття на посаду директора комунальної установи Обласна база спеціального медичного постачання Житомирської обласної ради позивач мав вищу освіту за напрямком підготовки Медицина, післядипломну спеціалізацію за фахом Організація і управління охороною здоровя, вищу кваліфікаційну категорію та стаж роботи на керівних посадах 9 років. Як вбачається зі змісту протоколу №39 засідання постійної комісії обласної ради з питань охорони здоровя, соціального захисту населення та у справах ветеранів від 10.09.2015 року, призначення позивача на посаду було погоджено на умовах контракту строком на пять років та винесено на розгляд обласної ради. Призначення позивача на посаду директора комунальної установи відбулося у відповідності до п. 5.1. Положення про порядок управління обєктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, затвердженого рішенням Житомирської обласної ради від 19.03.2015 року №1434. Суд вважає, що за встановлених обставин інформація, що міститься в листі Міністерства охорони здоровя №11.01-28/699/17771 на адресу Житомирської обласної ради, не спростовує доводи позивача, які підтверджені належними доказами, про відсутність законних підстав для його звільнення з роботи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров»я, які перешкоджають продовженню даної роботи, тощо. Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992р. із змінами, при розгляді справ про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоровя (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обовязків чи їх виконання протипоказано за станом здоровя або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі. В судовому засіданні відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів виявлення невідповідності позивача займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, що перешкоджає продовженню даної роботи, а також відмови позивача від переведення на іншу роботу, як це передбачено ч. 2 ст. 40 КЗпП України. Відсутні також відповідні висновки атестаційної комісії щодо недостатньої кваліфікації позивача. Також судом встановлено, що звільнення позивача з посади відбулося з порушенням вимог ч. 3 ст. 40 КЗпП, оскільки його було звільнено в період тимчасової непрацездатності з 31.03.2016 року по 07.04.2016 року, що підтверджується листком непрацездатності, наявним в матеріалах справи. Згідно ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Враховуючи, що позивача було звільнено з посади без законної підстави, з порушенням встановленого законом порядку, а тому суд визнає його звільнення незаконним, поновлює його на роботі та стягує з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 22667 грн. 32 коп. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved