Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: встановити факт сумісного проживання однією сімєю з [PERSON], [INFO], на протязі останніх 6 років [ADDRESS], та просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 05.09.2015 року. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що з [PERSON], [INFO], проживали однією сімєю на протязі останніх 6 років [ADDRESS], разом з відповідачкою надавали йому допомогу в побуті, підтримували морально після смерті його матері [PERSON]. Також позивач зазначив, що 04 вересня 2015 року [PERSON] помер, у квартирі разом з ним проживав лише позивач та фактично прийняв спадщину, разом з відповідачкою вони здійснили його поховання, займались оформленням усіх документів, однак основна частина витрат була позивача, він звертався до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак було відмовлено та розяснено, що при проживанні зі спадкодавцем однією сімєю він є спадкоємцем четвертої черги за законом і лише у судовому порядку може вирішувати питання прийняття спадщини. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої наполягав на задоволенні позову, надавши додаткові докази на підтвердження факту проживання письмові пояснення сусідів. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що матеріали справи містять розписку від 30.03.2016 року, у судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності не зверталась, заперечень на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідачка не висловила. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду\~ справи, що передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України, відсутні. \~ \~ \~ \~ Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідачів, що відповідає положенням ст.169 та ст.224 ЦП України. \~ \~ \~ \~ Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 04 вересня 2015 року помер [PERSON], [INFO], актовий запис про смерть №9367 по Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції, і після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на праві власності майно. Квартира [ADDRESS] належала спадкодавцеві на підставі двох правовстановлюючих документів: ? частки квартири згідно свідоцтва про право власності №12-2895, виданого Управлінням житлово-комунального господарства [PERSON] міської ради, та ? частки квартири згідно свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 30.11.2010 року [PERSON], державним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу. Позивач разом з [PERSON], [INFO], та своєю матірю відповідачкою у справі, проживали однією сімєю на протязі останніх 6 років [ADDRESS], разом з відповідачкою надавали йому допомогу в побуті, підтримували морально після смерті його матері [PERSON], котра померла 23 грудня 2009 року. На момент відкриття спадщини 04 вересня 2015 року, у квартирі разом зі спадкодавцем проживав лише позивач та фактично прийняв спадщину, здійснив поховання [PERSON], займався оформленням усіх документів, звертався до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак йому було відмовлено та розяснено, що при проживанні зі спадкодавцем однією сімєю він є спадкоємцем четвертої черги за законом і питання прийняття спадщини може вирішувати лише у судовому порядку. Факт проживання спільно однією сімєю зі спадкодавцем, крім наданих письмових доказів наявності у позивача правовстановлюючих документів на квартиру, особистих документів спадкодавця, доказів оплати комунальних послуг за житло та витрат на захоронення (а.с.10-24), підтверджується також належним чином посвідченими заявами сусідів [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт проживання позивача разом зі спадкодавцем однією сімєю з 2010 року, а також довідкою Ф.№1 з місця проживання, в якій зазначено проживання позивача без реєстрації. Згідно відповіді Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори від 14.04.2016 року, за заявою позивача була відкрита спадкова справа №805/2015 до майна померлого 04.09.2015 року [PERSON], однак свідоцтво не видавалось та позивача повідомлено про необхідність вирішення спору у судовому порядку щодо встановлення факту проживання однією сім'єю. Інші спадкоємці відсутні. У відповідності до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Як розяснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Отже, після смерті 04.09.2015 року [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом являється позивач у справі, котрий постійно проживав разом зі спадкодавцем у квартирі та залишився проживати у ньому після його смерті. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача правомірні й обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved