Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] . 11.03.2009 р. у вказаній квартирі був зареєстрований відповідач, з яким вони проживали без реєстрації шлюбу. Відповідач проживав у квартирі до серпня 2017 року після чого виїхав, місце його перебування/проживання позивачу невідоме. На даний час реєстрація місця проживання відповідача [PERSON] у квартирі позивача порушує його права власника та законні інтереси, а саме вона має перешкоди в оформленні житлової субсидії та розпоряджатись своєю власністю, а тому виникла необхідність зняття відповідача з реєстраційного обліку. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Треті особи у судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , є співвласником квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло (реєстраційний номер [NUMBER] від 21.11.2007р.). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно довідки територіальної громади м.Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, у спірній квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також відповідач [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, частиною 1 ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб. На підставі ст. 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що у відповідача наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею не має, у спірній квартирі фактично не проживає протягом більш ніж одного року. Наявність реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Крім того, відповідач не заперечує проти задоволення позивних вимог. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення в частині визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . На підставі викладеного і

Outcome: approved