Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що між ним та ПАТ «Альфа-Банк», з яким відповідач уклав договір факторингу, 01 серпня 2013 року був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 16 350,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії. Погашення кредиту, комісії та відсотків повинно було здійснюватися позичальником у розміри та в строки, визначені у кредитному договорі. Відповідач порушила умови укладеного договору, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 28 230,39 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу за його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500398336, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 16 350,00 грн. строком до 02 лютого 2016 року зі сплатою відсотків у розмірі 11,99 % річних за користування кредитом та комісій (а.с.а.с. 9-11). Згідно з умовами кредитного договору суми та строки погашення основного боргу, процентів за користування кредитом, комісії визначається у Графіку платежів (а.с. 12). Пунктом 4 розділу 1 договору визначено штраф у разі прострочення позичальником строків сплати платежу. Внаслідок укладення 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та позивачем договору факторингу (а.с.а.с. 18-20), 08 грудня 2014 року позивач набув статус кредитора / стягувача за договором №500398336 від 01 серпня 2013 року (а.с. 21), про що було повідомлено відповідача (а.с. 16). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Але позичальником умови договору не виконуються, кредит, комісія та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем. Відповідно до даних розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості за кредитним договором з станом на 25 лютого 2016 року становить 28 230,39 грн., що включає в себе: заборгованість по сплаті кредиту - 15 405,11 грн., заборгованість за відсотками - 3 654,88 грн., заборгованість по комісії - 6 770,40 грн., заборгованість по штрафу - 2 400,00 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути суму боргу за договором кредиту у розмірі 44 137, 60 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved