Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 6263729 від 06.10.2016 року в сумі 3 085 грн. 63 коп. та понесені судові витрати в сумі 1\~600 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 06.10.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 6263729. Відповідно до умов якого банком було встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі 2607,42 грн. Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на його поточний рахунок. Згідно з умовами договору відповідач сплачує позивачу відсотки у розмірі 30% річних; повернення суми кредиту відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на Рахунок (картковий), визначений у договорі та за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі, а також сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.1.14 Договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Однак, відповідач взяті на себе зобовязання за договором не виконує та станом на 02.10.2017 року загальна сума заборгованості становить 3\~085 грн. 63 коп. В звязку із чим просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подала до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча згідно ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 06.10.2016 року між сторонами було укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 6263729. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 20 000 грн., при забезпеченні Клієнтом поступлень коштів на рахунок з джерел, зазначених у п.1.2. цього Договору за один календарний місяць (протягом перших чотирьох календарних місяців з дати укладення цього договору), в сумі, що становить або перевищує 1000 грн., під 30% річних. Ліміт кредитування по Рахунку встановлюється терміном 12 календарних місяців, починаючи з дати первинного встановлення поточної суми ліміту кредитування, але не довше події, яка настала раніше, а саме: припинення обслуговування Рахунку на умовах Тарифного пакету; припинення надходжень/інших регулярних надходжень на рахунок в обсязі визначеному цим Договором; припинення перебування Клієнта в трудових (цивільно-правових) відносинах з ТОВ «АЛЛО», припинення дії Договору про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб, укладеного ТОВ «АЛЛО» з Банком. Відповідно до п. 1.18 договору клієнт зобовязаний повернути кредитну заборгованість у повному обсязі в термін, передбачений цим договором (п. 1.5) та/або в останній день дії трудових (цивільно-трудових) відносин з організацією та в інших випадках визначених правилами та цим договором, в залежності від того, яка з подій настане раніше. Пунктом 1.17 договору передбачено, що клієнт виконує свої зобовязання по поверненню кредиту, сплати процентів, неустойки шляхом перерахування та внесення готівки коштів на рахунок № 2625801809786. За змістом ст.ст.599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено судом, відповідач умов договору про встановлення ліміту кредитування не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених ним. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 02.10.2017 року загальна сума боргу за договором автоматичного овердрафту становить 3 085 грн. 63 коп., з яких: 2607 грн. 42 коп. заборгованість по кредиту; 293 грн. 46 коп. прострочена заборгованість за відсотками; 132 грн. 55 коп. нараховані відсотки , 52 грн. 20 коп. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 216 грн. пеня. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не виконавши взятих за договором зобовязань, суд приходить до висновку, що заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування № 6263729 від 06.10.2016 року в сумі 3\~085 грн. 63 коп. підлягає стягненню в користь позивача з відповідача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1\~600 грн. На підставі ст.ст.526, 530, 536, 610, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved