Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачів на їхню користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 14624,74 грн., а також понесений ними судовий збір 343,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно договору № б/н від 28.08.207 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних. Договір було укладено у формі заяви та Умов надання кредиту. 19.07.2014 року позичальник помер.12.12.2014 року було отримано відповідь від Приватного нотаріуса № 322/0214/58/2014 від 08.12.2014 в якій зазначалось, спадкоємцями померлого є до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Дані обставини змусили позивача звернутись з позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява в якій він просить суд справу розглядати без його участі і зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Причину неявки відповідачі суду не повідомили, заяви про розгляд справи без її участі не надали. Судові повістки направлялись відповідачам за зареєстрованим місцем проживання. Таким чином, про час, дату та місце розгляду справи відповідачі повідомлялися належним чином і в судове засідання не зявилися без поважних причин. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням заяви представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настаютьправовінаслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 28.08.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір №б/н, за яким останній отримав кредит на поточні потреби у сумі 2000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 36 % річних. Як вбачається з розрахунку позовних вимог, свого обов'язку позичальник належним чином не виконував, порушував графік повернення кредиту та сплати процентів і допустив значну заборгованість. 19 липня 2014 року позичальник, [PERSON], помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №269427 . Спадщина після померлого прийнята [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Станом на дату смерті, 19.07.2014 року, заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 14624,74 грн., яка складається з наступного: - 14624,74 грн. - заборгованість за кредитом; - 331,58 грн.- заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у звязку зі смертю боржника припиняються лише ті зобовязання, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 13.11.2014 року позивачем було направлено лист-претензію до відповідачів, як до спадкоємців після померлого 19.07..2014 року позичальника, проте жодних дій спрямованих на погашення заборгованості виконано не було. Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. На підставі встановлених обставини, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк»ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved