Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 23.11.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області був зареєстрований шлюб з [PERSON], актовий запис №107. Від шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. З відповідачкою вони разом не проживають з жовтня 2007 року. Відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, яка мешкає з ним і повністю перебуває на його утриманні. Відповідачка інших дітей не має, стягнення за виконавчими листами з неї не здійснюється, вона працездатна людина. Позивач просив стягнути з [PERSON], [INFO], на його користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і досягнення дитиною повноліття. Позивач позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач у судове засідання не з*явилася, про дату, час та місце розгляду пред*явленого до неї позову була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надходило. Відповідно до вимог ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993 р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.11.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №107 (а.с. 3). Сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Донька мешкає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], і перебуває на його утриманні (а.с. 5, 6). У зв'язку з тим, що відповідачка не виконує покладений на неї законом обов*язок по утриманню неповнолітньої доньки , хоча зобов'язана та має таку можливість, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідачка повинна сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 18.02.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття. Доказів тому, що вона не спроможна надавати допомогу на утримання дитини саме в такому розмірі, відповідачка, яка неодноразово викликалася до суду, не надала. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Крім того, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 243 грн. 60 коп., відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved