Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останньої на свою користь заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2001 року по 01.11.2019 року в розмірі 35375,41 грн., судовий збір в розмірі 1921,00 грн. В обгрунтування позову зазначено, що між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання, на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] відповідно до якого відповідачу надаються послуги із централізованого опалення. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 27 січня 2020 року відповідачем подано до суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій вказав, що частково визнає позовні вимоги, а саме в межах строку позовної давності в розмірі 17157,51 грн. за період з грудня 2016 року по листопад 2019 року. Крім тгого, просила вирішити питання щодо стягнення судового збору відповідповідно до задоволених позовних вимог та у зв`язку із скрутним матеріальним становищем на підставі ст. 267 ЦПК України розстрочити виконання рішення суду на один рік рівними частинами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Між МКП «Херсонтеплоенерго» та [PERSON] , встановлені фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення, за який споживачі відповідно до п.18 «Про затвердження Правил надання послуг централізованого опалення і гарячої води і водовідведення…» № 630, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року зобовязані вносити плату за надані протягом розрахункового місяця послуги не пізніше 20 числа наступного місяця, що настає за розрахунковим. Однак, відповідач за вказані послуги не сплачує в результаті чого відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем заборгованість за період з 10.2001 року до 11.2019 року становить 35375,41 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У ст.68 ЖК України вбачається, що наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах. Відповідно до ст.ст.256, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність у три роки, відповідно до ст.ст.253, 261 цього Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового Заборгованість за період з 01.12.2001 року до 01.11.2019 року становить 35375,41 грн. Разом з тим, період нарахування, зазначений позивачем у розрахунку виходить за межі встановленого ст. 257 ЦК України строку позовної давності. Враховуючи загальний порядок обрахування строку позовної давності, останній має обраховуватись з листопада 2016 року. За період часу з листопада 2016 року по листопад 2019 року заборгованість відповідача становить 18211,75 грн., суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 960,50 грн. Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду на підставі ст. 267 ЦПК України, оскільки доказів її тяжкого матеріального становища нею не надано, що не позбавляє [PERSON] звернутись до суду з таким клопотанням в порядку ст. 435 ЦПК України з наданням відповідних докзів. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 24 лютого 2020 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial