Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за договором позики, мотивуючи тим, що в середині 2016 р. до позивача звернувся відповідач з проханням позичити йому кошти в сумі 70 000 грн. Оскільки позивач довіряв відповідачу, власноручної розписки від останнього не вимагав. Однак відповідач не повертав кошти і позивач попросив його написати письмову розписку від 11.01.2017 р. Згідно вищезазначеної розписки відповідач зобов'язався повернути позивачу кошти в розмірі 70 000 грн. до 1 вересня 2017 р. частинами в п'ять етапів. На даний момент позивач отримав від відповідача 26.07.2017 р. 50 дол. США, що еквівалентні 1300 грн., 23.08.2017 р. 50 доларів США, що еквівалетні 1 275 грн., 09.09.2017 р. 50 доларів США, що еквівалетні 1 300 грн., 20.10.2017 р. 50 доларів США, що еквівалетні 1 350 грн. 27.11.2017 р. 50 доларів США, що еквівалетні 1 350 грн. 26.12.2017 р. 50 доларів США, що еквівалетні 1 400 грн. Станом на 17.01.2018 р. відповідач не повернув позивачу 62 025 грн. Приріст індексу споживчих цін згідо даних офіційного сайту Міністерства фінансів України з 01.09.2017 р. по 01.01.2018 р. становить - 5,1 % Інфляційна сума з суми боргу 70 000 грн. становить (70 000 * 5,1/100) =3 570 грн. Розрахунок 3% річних з простроченої суми : за період з 01.09.2017 р. по 17.01.2018 р. сума боргу 70 000 грн., кількість днів 138, сума 3% становить (70 000 грн. * 3% /138 *100) = 1521 грн. Отже відповідач не повернув позивачу кошти в сумі 62025 грн. боргу, інфляційну суму 3 570 грн., за період з вересня 2017 р. по січень 2018 р. та 3 % річних -1 521 грн., що в сумі становить 67,116 грн. Зважаючи на те, що борг на даний час не повернуто позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача кошти в сумі 67 116 грн. та 704 грн. судового збору. Позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив суд позов задоволити, справу слухати за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся на сайті суду. Суд аналізуючи обставини та докази встановлені під час судового розгляду, вважає, що позов слід задовольнити, суд прийшов до такого висновку по слідуючих міркуваннях: із розписки даною [PERSON] слідує, що останній взяв 70 000 грн. на паливо мастильні матеріали у [PERSON], які зобов'язався повертати готівкою у п'ять етапів частинами до 01.09.2017 р. (а.с.8). Відповідач частинами повертав борг, що зафіковано письмово, а саме: 26.07.2017 р. 50 дол. США, що еквівалентні 1300 грн., 23.08.2017 р. 50 доларів США, що еквівалетні 1 275 грн., 09.09.2017 р. 50 доларів США, що еквівалетні 1 300 грн., 20.10.2017 р. 50 доларів США, що еквівалетні 1 350 грн. 27.11.2017 р. 50 доларів США, що еквівалетні 1 350 грн. 26.12.2017 р. 50 доларів США, що еквівалетні 1 400 грн. (а.с.9). У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Як вбачається з висновків постанови Верховного Суду України від 18.09.2013 року у цивільній справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Позикодавець має право вимоги до позичальника на повернення йому суми боргу за розпискою за наявності у нього оригіналу розписки підписаної позичальником. В той же час, позичальник свої зобов'язання не виконав, борг в обумовлений строк не повернув, про що свідчить наявний у позивача оригінал розписки про отримання позичальником коштів. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. За таких обставин суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення позики, а тому з нього слід стягнути 67 116 грн. Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 704 грн. На підставі ст. ст. 526, 549, 551, 554, 610, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved