Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору у розмірі 50154,24 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.08.2011 року позивач та відповідач уклали кредитний договір №В1аЖГ00064570 відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 7500 грн. Відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти, сплачувати неустойки та інші передбачені договором платежі. Термін повернення кредиту 19.08.2014 року. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 7500 грн. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 01.09.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 5552,57 грн., за відсотками 2571,85 грн., по комісії 3281,25 грн. та плата за пропуск платежів 38748,57 грн. . Представник позивача в судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява в якій він просить суд, справу розглядати без його участі і зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом направлення йому судової повістки за місцем реєстрації, зазначеним в адресній довідці. Причина неявки відповідача в судове засідання суду не відома, довідки почтового відділення вбачається, що відповідач відмовився від отримання повістки, заяви про розгляд справи без його участі він не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача у своїй заяві проти винесення заочного рішення не заперечував, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. В судовому засіданні досліджено кредитний договір №В1аЖГ00064570 від 19.08.2011 року, укладений між позивачем та [PERSON] Згідно умов договору кредитор надає, а позичальник приймає кредит в сумі 7500 грн., зі процентною ставкою 15%, з остаточною датою повернення кредиту 19.08.2014 року. Пунктом 4 договору передбачені комісійні винагороди банку. Договором між сторонами, були також передбачена сплата штрафу у разі прострочення виконання зобовязання. Кредит та сплата відсотків по кредиту, відповідно до умов договору, має здійснюватись щомісячними платежами. (а.с. 5-13) З виписки по особовим рахункам ПАТ «ВіЕйБі Банк» вбачається, що позивач своє зобовязання за кредитним договором виконав і [PERSON] було перераховано кредитні кошти в розмірі 7500 грн. (а.с. 3) В свою чергу, [PERSON], свої зобовязання щодо щомісячного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом належним чином не виконувала, в результаті чого виникла поточна заборгованість, про що свідчить довідка розрахунку заборгованості та розрахунок заборгованості. (а.с. 13) Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з договором №В1аЖГ00064570 від 19.08.2011, кінцевим терміном повернення кредиту є 19.08.2014 року . З долученого до матеріалів справи розрахунку вбачається, що сума заборгованості для остаточного погашення кредиту становить 50154,24 гривень, з них: заборгованість за кредитом 5552,57 грн., за відсотками 2571,85 грн., по комісії 3281,25 грн. та плата за пропуск платежів 38748,57 грн.. (а.с. 3-4) Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором №В1аЖГ00064570 від 19.08.2011 у розмірі 50154,24 гривень. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд також вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved