Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в розмірі 60713 грн. 31 коп. та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04.07.2014 року між позивачем ПАТ «Ідея Банк», який є правонаступником ПАТ «Плюс Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № Р20.213.71268, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 46002 грн. зі сплатою 7,9 % річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Відповідач зобов'язався погашати кредит та відсотки за користування кредитом в розмірах та терміни, встановлені умовами кредитного договору. Відповідач своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та нарахованих відсотках згідно умов кредитного договору не виконує. Внаслідок чого, станом на 09.03.2016 року виникла заборгованість на загальну суму 60713,31 грн., яка відповідачем погашена не була, а тому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 04.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № Р20.213.71268, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 46002 грн. із сплатою 7,9000 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів /а.с.10-12/. Відповідач не виконала умов договору щодо сплати заборгованості, чим порушила прийняті на себе договірні зобов'язання, а тому станом на 09.03.2016 року у неї виникла заборгованість, а саме: 32637,97 грн. - сума основного боргу; 6232,69 - сума простроченого боргу; 11173,35 грн. - сума прострочених процентів; 41,95 грн. - сума строкових процентів; 989,04 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту; 9638,31 грн. - сума пені за несвоєчасне погашення платежів, а всього 60713,31 грн. заборгованості за кредитним договором /а.с.13/. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON] погашення кредиту та сплату відсотків не проводить, у неї виникла заборгованість перед банком, внаслідок чого останній зазнав значної шкоди, що суд вважає істотним порушенням умов кредитного договору, оскільки позивач був позбавлений права на отримання доходу, на який розраховував при укладенні кредитного договору. А отже, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість в розмірі 60713,31 грн. Підлягають стягненню з відповідача і понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved