Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 20 вересня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 500915387, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 14\~424,64 грн. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено Договір факторингу, згідно якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача, в тому числі за кредитним договором № 500915387 від 20 вересня 2013 року. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата [PERSON]» відступило позивачу належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував у звязку із чим виникла заборгованість у розмірі 28\~972,49 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобовязання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 500915387 від 20 вересня 2013 року у розмірі 28\~972,49 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14 листопада 2017 року по справі відкрито провадження та призначено розгляд справи на 25 січня 2018 року. Ухвалою Вишгородського районного суду від 25 січня 2018 року розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження, як малозначне з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного.\~\~\~ 20 вересня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 500915387, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 14\~424,64 грн., з процентною ставкою за користування кредитом 15,99 % річних, строком до 23 вересня 2018 року. ПАТ «Альфа-Банк» виконав свої зобовязання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит у розмірі 14\~424,64 грн. Відповідно до п. 2.8. Кредитного договору, комісійна винагорода банку за управління кредитом за період з 1-го місяця користування кредитом по 60-й місяць користування кредитом 0,73 % від суми кредиту. Відповідно до п. 4 Кредитного договору, позичальник зобовязується за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом № 1 цього Договору та/або інших платежів за Договором сплатити банку штраф у розмірі якщо сума кредиту становить суму грошових коштів у розмірі до 19\~999єж99 грн. 150,00 грн. за перший прострочений платіж, та 350,00 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено Договір Факторингу, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступив ТОВ «Дата [PERSON]» право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредитів відповідно до основних договорів; сплати процентів за користування кредитами в розмірі, встановленому основними договорами, нарахованих та несплачених станом на дату підписання цього договору; сплати комісій та інших обовязкових платежів у розмірі, встановленому основними договорами, нарахованих та несплачених станом на дату підписання цього Договору; сплати процентів за користування кредитами та комісій, що будуть нараховані в майбутньому на підставі Основних договорів; сплати неустойки (пені, штрафів) у випадку невиконання чи неналежного виконання боржниками зобовязань за основними договорами; інші, крім зазначених вище, права грошової вимоги, строк платежу за якими настав (наявна вимога), а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (майбутня вимога) на підставі основних договорів. Відповідно до п. 4.4.3. Договору Факторингу, у разі отримання коштів від боржників в рахунок виконання зобовязань за Основними договорами після відступлення клієнтом прав грошової вимоги Факторингу, перерахувати ці кошти Факторингу протягом трьох робочих днів з дати їх отримання (включно). Отже, до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 500915387 від 20 вересня 2013 року. На час укладення Договору факторингу між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконав, кредитні кошти ПАТ «Альфа-Банк» не повернув. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до якого ТОВ «Майнінг Груп» передала грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору. До ТОВ та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли всі права, які належали клієнту за основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів. [PERSON] з Додатку № 1-1 до Договору факторингу № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за Кредитним Договором № 500915387 від 20 вересня 2013 року, боржником якого є [PERSON] 19 жовтня 2016 року ТОВ «Дата [PERSON]» надіслало [PERSON] повідомлення № 001478195-1, в якому вказали, що право вимоги заборгованості [PERSON] відступлене ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», та повідомили, що реквізити для перерахування суми боргу змінено. 24 жовтня 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надіслало на адресу [PERSON] повідомлення № 001478195-1 про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 500915387 від 20 вересня 2013 року та повідомили, що станом на 10 жовтня 2016 року заборгованість [PERSON] становить 28\~972,49 грн. та просили сплатити суму заборгованості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У звязку із неналежним виконанням своїх зобовязань за кредитним договором, у відповідача перед банком виникла заборгованість за кредитним договором № 500915387 від 20 вересня 2013 року. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею\~549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Формами неустойки є штраф і пеня. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. [PERSON] ухиляється від виконання своїх зобовязань, у звязку із чим виникла заборгованість за Кредитним договором № 500915387 від 20 вересня 2013 року. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитним договором № 500915387 від 20 вересня 2013 року,перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 28\~972,49 грн., з яких: -13\~954, 34 грн. заборгованість за основною сумою боргу; -8\~818,15 грн. заборгованість по процентам та комісією; -6\~200,00 грн. пеня, штраф, неустойка. Зважаючи на те, що банк свої обовязки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобовязання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, то дана заборгованість підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплаченого ним при подачі позовної заяви судовий збір. На підставі ст.ст. 525, 526, 611, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved