Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить відібрати у [PERSON] , [PERSON] малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав, а також стягнути аліменти на її утримання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачі не належним чином виконують свої батьківські обов`язки, не приділяють дитині достатньої уваги, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють належних матеріально-побутових умов для проживання та навчання доньки. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та просив не відбирати у них [PERSON] . Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що на даний час вона офіційно працевлаштувалася, зробила ремонт в будинку та припинила зловживати спиртними напоями. Просила не відбирати дитину. Заслухавши сторони, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частини 7, 8 ст.7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно вимог ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до положень ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно із пунктами 2-5 частини першої ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] записані батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.6) та витягом з державного реєстру актів цивільного стану (а.с.7). Згідно довідки Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 534 від 06.11.2017, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та її сім`я складається з трьох осіб: співмешканця [PERSON] та дочки [PERSON] (а.с.17). Актом обстеження умов проживання, складеного 04.11.2019, встановлено, що відповідачі та їхня дочка проживають в будинку за вищезазначеною адресою. Будинок має пічне опалення, мається два ліжка, постільна білизна брудна. Умови для проживання дитини в сім`ї відсутні (а.с.20). По місцю проживання [PERSON] та [PERSON] характеризуються негативно, як особи які зловживають спиртними напоями (а.с.15,16). Притягувалися до адміністративної відповідальності (а.с.45). У висновку органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про доцільність відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, зазначено, що через невиконання відповідачами батьківських обов`язків, дитина була поміщена до комунального закладу «Центр соціальної психологічної реабілітації дітей». Враховуючи інтереси дитини комісія вирішила відібрати малолітню [PERSON] у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав (а.с.18, 19). Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що відповідачі не приймають участі у вихованні та утриманні дитини, не виявляють щодо неї батьківської уваги та турботи, що свідчить про їх ухилення від виконання батьківських обов`язків, а тому, виходячи із інтересів дитини, необхідно відібрати [PERSON] у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд виходить з положень ст.180 СК України, якою передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також положень ст.182 СК України, де зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає необхідним стягнути з відповідачів аліменти на користь тих осіб чи установ, де буде перебувати дитина в розмірі, який просить позивач, з урахуванням вимог ст.ст.182, 183 СК України. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн., з кожного окремо, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved