Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача для зарахування в дохід держбюджету надміру перераховану суму щомісячної адресної допомоги у розмірі 1326 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 509, позивачем була взята на облік [PERSON], якій видана довідка про взяття на облік від 05.03.2015 № [NUMBER]. На підставі наданої заяви відповідачу була призначена грошова допомога відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 505. За приписами п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населенні пункти, що розташовані на лінії зіткнення. В заяві відповідач вказала про відсутність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. В результаті перевірки достовірності інформації, наданої заявником для призначення допомоги встановлено, що у власності відповідачки з 13.04.2007 є житло, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, відповідачка не мала права на отримання грошової допомоги з 16.03.2015 по 15.07.2015, розмір якої складає 1326 грн. Відповідач була проінформована про обов'язок відшкодування надміру виплачених коштів. Станом на день звернення до суду кошти добровільно не повернено, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду. Представник позивача с судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслала. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беріть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В судовому засіданні встановлено, що постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 06 грудня 2017 року у адміністративній справі за позовом [PERSON] до УПСЗН Лисичанської міської ради у Луганській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, що набрала законної сили 13 березня 2018 року, встановлене, а тому не потребує доказування протиправність дій позивача щодо припинення виплати відповідачці щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг; рішення УПСЗН Лисичанської міської ради № 609310 від 08 листопада 2016 року щодо [PERSON] скасоване /а.с.45-48/. Оскільки вищевказаною постановою суду встановлена правомірність отримання відповідачкою щомісячної адресної допомоги, підстав для задоволення позову у суду немає. Судовий збір віднести на рахунок держави, оскільки позивач звільнений законом від їх сплати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed