Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по вихідній допомозі у розмірі 25888,70 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.09.2017 по день винесенні рішення у справі, виходячи з суми середнього заробітку за робочий день у розмірі 474,39 грн., обґрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Відзиву відповідачем на позовну заяву не надано. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. Наказом № 346 к від 01.09.2017 позивач був звільнений за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням у зв'язку з переходом на пенсію, з виплатою вихідної допомоги. Відповідачем при звільненні позивача не було проведено розрахунок в день звільнення, що підтверджено довідкою № 188 від 28.09.2018 (а.с.15). Заборгованість з вихідної допомоги у зв'язку з виходом на пенсію склала 24631 грн.. Також позивачу була нарахована, але не виплачена компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату в розмірі 1257,7 грн. Вказані суми підлягають стягненню на користь позивача. 1.Рішення суду стосовно позовних вимог про стягнення вихідної допомоги та компенсації за несвоєчасно виплачну заробітну плату На підставі ст.233 ч.1, ч.2 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно зі ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога… внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку… 2.Рішення суду стосовно позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз.2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Відповідно довідки № 187 від 28.09.2018 середньоденна заробітна плата позивача за календарний день дорівнює 329 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обов'язкових платежів, середньомісячне число робочих днів склало 31/2=15,5 (а.с.14). Час затримки розрахунку з 02 вересня 2017 р. по 17 січня 2019 р. включно складає 16 місяців 15 днів, тобто заробітна плата за час затримки розрахунку визначається за 15 місяців - 15Х15,5Х 329 грн.=76492,5 грн., пропорційно кількості за 29 календарних днів у вересні 2017 р./30 календарних днів у вересні місяці Х 15,5 середньомісячна кількість робочих днів Х 329 грн. = 4929,52 грн.; і пропорційно кількості за 17 календарних днів у січні 2019 р./31 кількість днів у січні місяці Х 15,5 середньомісячна кількість робочих днів Х 329 грн. = 2796,5 грн. Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 84218,52 грн.з урахуванням суми податків, зборів та інших обов'язкових платежів. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази є достатніми та переконливими. Судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви в розмірі 704,8 грн., підлягає, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь відповідача. Судовий збір в розмірі 137,39 грн., на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави На підставі викладеного,

Outcome: approved