Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що в травні 2020 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договори позики, згідно якого [PERSON] як позикодавець надав, а [PERSON] , що виступила позичальником, отримала грошові кошти в сумі 400,00 доларів США та 2 000,00 грн. з остаточним строком повернення 30.12.2020 року. Крім того, 16.07.2020 року позивачем передано у позику [PERSON] 30000,00 грн. з обов`язком повернення суми позичальником рівними частинами по 5000,00 грн. кожного місяця. Відповідач ухиляється від повернення отриманих коштів. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача 32 000,00 грн. та 400,00 доларів США, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 15.02.2021 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників. Судом встановлено наступні обставини. Між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] в травні 2020 року укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] як позикодавець надав, а [PERSON] - позичальник, отримала грошові кошти в сумі 400,00 доларів США та 2000,00 грн. строком на шість місяців з травня 2020 року по 30.12.2020 року. Між тими ж сторонами 16.07.2020 року укладено договір позики, за умовами якого позичальник [PERSON] отримала кошти в сумі 30000,00 грн. з обов`язком повернення суми позики щомісячно, до останнього дня місяця, рівними частинами по 5000,00 грн. Стаття 1046 ЦК України визначає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За наслідком встановлення характеру правовідносин, які виникли між сторонами, судом з`ясовано строк та порядок повернення отриманих відповідачем за договорами позики грошових коштів, підтверджено неналежне виконання боржником взятих на себе зобов`язань. Відповідно до ч.3 ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року по справі № 373/2054/16-ц зазначено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Приймаючи до уваги, що права позивача як кредитора є порушеними, суд вважає необхідним задовольнити позов, стягнути з відповідача 32 000,00 грн. та 400,00 доларів США як загальних грошових сум, отриманих за договорами позики від травня 2020 року та від 16.07.2020 року, строк виконання по яких настав. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача суму судового збору.

Outcome: approved