Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визначення частки у праві спільної сумісної власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Квартира зареєстрована за нею - [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 01 березня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3-201. Дійсна вартість квартири, згідно висновку №083-13 станом на 22 жовтня 2013 року складає 107786 грн. Дана квартира придбана ними в період шлюбу - шлюб поміж нею та померлим зареєстрований 25 серпня 1968 року Синельниківським міським бюро ЗАГС Дніпропетровської області. Актовий запис № 171. Заповіту чоловік не залишив. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк вона подала заяву про прийняття спадщини до Першої Синельниківської держнотконтори, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що позивачка не надала належні документи для визначення частки померлого з спільної сумісної власності. Просить визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON], в праві спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], становила 1/2 частину. Позивачка до початку відритого судового засідання надала письмову заяву в якій просив справу розглядати без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, тому суд вирішив провести заочний розгляд справи.. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Так, згідно постанови державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 лютого 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належить померлому [INFO] [PERSON] у зв'язку з тим, що не надано документів для визначення частки спільної сумісної власності. Копією свідоцтва про одруження підтверджується факт шлюбних відносин з 25 серпня 1963 року між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно копії Договору купівлі-продажу від 01 березня 2011 року [PERSON] придбала квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії Реєстраційного посвідчення КП «СМБТІ» посвідчено, що квартира за адресою: [ADDRESS]. зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за р.н.3-201 від 01.03.2011 року. Відповідно копії Витягу про державну реєстрацію прав квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. належить [PERSON] на праві приватної власності з розміром частки 1/1. Згідно копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 липня 2013 року [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1, 2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved