Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням та зобов'язання звільнити нежитлове приміщення шляхом виселення. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності нерухомого майна від 10.12.2012 року та на підставі акта про проведення прилюдних торгів про реалізацію арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, затвердженого Жовтневим відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 04.12.2012 року йому належать нежитлові вбудовані приміщення 21-22, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно 14.12.2012 року, реєстраційний № 22401688. Однак, на даний час було встановлено, що вищевказані нежитлові приміщення зайняті колишнім власником [PERSON], який здає ці приміщення за договором оренди [PERSON] та отримує з неї орендну плату. Неодноразові звернення до відповідачів з проханням звільнити вищевказані нежитлові приміщення та не чинити перешкоди у їх користуванні не дали бажаного результату, у зв'язку з чим він був змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, з невідомих суду причин, про час та місце справи була повідомлена належним чином. Суд, з'ясувавши думку сторін, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності нерухомого майна від 10.12.2012 року, затвердженого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON],та на підставі акта про проведення прилюдних торгів про реалізацію арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, затвердженого Жовтневим відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 04.12.2012 року [PERSON] є власником нежитлових вбудованих приміщень 21-22, розташованих за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується Витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 36735847 від 14.12.2012 року /а.с. 5/. Також судом встановлено, що вищевказані спірні нежитлові приміщення зайняті колишнім власником [PERSON], який здає ці приміщення за договором оренди [PERSON] та отримує з неї орендну плату. Представником позивача неодноразово були направлені звернення до відповідачів з проханням звільнити вищевказані нежитлові приміщення та не чинити перешкоди у їх користуванні, які не дали бажаного результату. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, судом було встановлено, що дії відповідача [PERSON] порушують права та законні інтереси позивача як власника нежитлових вбудованих приміщення 21-22, розташованих за адресою: [ADDRESS], тому позовні вимоги про виселення [PERSON] та зобов'язання останнього не чинити перешкод у користуванні вищевказаними нежитловими приміщеннями підлягають задоволенню. Вимоги позивача про виселення відповідачки [PERSON], з якою [PERSON] уклав договір оренди спірного приміщення також підлягають задоволенню, при цьому, суд не застосовує положення ч. 1 ст. 770 ЦК України, про перехід до нового власника права наймодавця, оскільки відповідачка [PERSON] до суду не з'явилася та договір оренди суду не надала. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 391, 770 ЦК України та

Outcome: approved