Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 08 серпня 1997 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 516. В обґрунтування позову зазначено, що 08 серпня 1997 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] 2006 року народження. Причиною розірвання шлюбу є те, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені через різні погляди на життя, спільне господарство не ведеться. Позивач, вважає що подальше перебування в шлюбі є недоцільним та суперечить інтересам сторін. У судове засідання позивач, не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати . Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. 23 серпня 2019 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. 08 серпня 1997 року сторони уклали шлюб, який був Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 516 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] . Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, між сторонами повністю втрачено взаєморозуміння. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша ст. 24 СК України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Оскільки позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне залишити їй це прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved