Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.02.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», складає між нею та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. У звязку з порушеннями забовязань за кредитним договором відповідач станом на 10.09.2017 року має заборгованість в сумі 83729 гривень 30 копійок, яка складається з наступного: 8198 гривень 37 копійок заборгованість за кредитом, 67817 гривень 63 копійки заборгованість по процентам за користування кредитом, 3250 гривень 00 копійок заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 гривень штраф (фіксована частина), 3963 гривень 30 копійок -\~ штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі\~ 83729 гривень 30 копійок та судовий збір у сумі 1600 гривень 00 копійок. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, і просить їх задовольнити та просить стягнути з відповідача на користь банку судовий збір. В судовому засіданні відповідач та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково в сумі 4248 гривень 74 копійки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у 2014 році йому на лікування потрібні були гроші. Він звернувся до «Приватбанку» та отримав кредит у сумі 8000 гривень. Щоб отримати кредит він заповнив анкету-заяву на отримання кредиту, підтвердив свою згоду з умовами та правилами кредиту, надав банку копію паспорту та ідентифікаційного номеру. Представник відповідача [PERSON] просить відмовити в стягненні штрафу, вважаючи, що це подвійне притягнення до цивільно-правової відповідальності та застосувати строк позовної давності один рік стосовно стягнення пені та стягнути пеню всього в сумі 1100 гривень. Розглянувши матеріали справи, вислухавши відповідача, його представника, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними підставами: В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.02.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», складає між нею та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. У звязку з порушеннями забовязань за кредитним договором відповідач станом на 10.09.2017 року має заборгованість за кредитом (тіло кредиту) в сумі 8198 гривень 37 копійок, та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 67817 гривень 63 копійок. Встановлені обставини підтверджуються: копією розрахунку заборгованості за договором № б/н від 05.02.2014 року укладеного між позивачем та відповідачем ( а.с. 4,5); копією анкети-заяви позичальника (а.с.6); витягами Умов та правил надання банківських послуг (а.с.7-31); копією паспорту позичальника (а.с.32); копією довіреності № 8332-К-Н-О (а.с.33);\~ копією відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.34); копією банківської ліцензії (а.с.35);\~копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с.36); копією статуту\~ (а.с.37). Згідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач належним чином свої зобовязання не виконував. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобовязаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Стосовно стягнення заборгованості за пенею в сумі 3250 гривень, суд вважає необхідним застосувати строк позовної давності в один рік згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, виходячи з розрахунку пені станом на 10.09.2017 року 3250 гривень пеня станом на 01.10.2016 року 2150 гривень становить заборгованість за пенею в сумі 1100 гривень 00 копійок. Суд задовольняючи частково позовні вимоги вважає, що вимоги банку про стягнення штрафу\~ 4463 гривень 30 копійки (500 гривень штрафу (фіксована частина) та 3963 гривні 30 копійок (процентна складова)) є незаконні, необґрунтовані та\~ безпідставні: Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктом 1.1.5.25 Умов надання споживчого кредиту передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення (а.с.18). У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов передбачена сплата штрафів (500 грн. + 5% від суми заборгованості) як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів (а.с. 27). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому в частині вимог банку про стягнення штрафів на загальну суму в сумі 4463 гривень 30 копійок необхідно відмовити із зазначених підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Враховуючи зміст вказаних пунктів кредитного договору, суд вважає, що в даному випадку неустойка у вигляді штрафів і пені, нарахована в один і той же період, є одним і тим же видом цивільно-правової відповідальності, а тому є неправомірним їх одночасне застосування, у зв'язку з чим не підлягає стягненню штраф, оскільки за цей же період суд вважає необхідним і обґрунтованим стягнути пеню.

Outcome: partial