Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 01 вересня 2004 року відповідач отримав від нього в борг грошові кошти в розмірі 6500 грн. із зобов'язанням повернути вказану суму грошових коштів до 10 жовтня 2004 року, про що була складена розписка. До теперішнього часу сума боргу не повернута. Після чого позивач звернувся до суду з позво про стягнення заборгованості за договором позики, й рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 06 грудня 2005 року на його користь стягнуто сума боргу в розмірі 7068 грн. з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми та 51 грн. судового збору. Позивачем вказано, що рішення суду від 06 грудня 2005 року було виконано відповідачем тільки у жовтні 2012 року, тому вважає, що з відповідача на його користь необхідно стягнути інфляційні та три відсотка річних за весь час затримки відрахування, а саме з січня 2006 року по жовтень 2012 року в розмірі 5044 грн.; три відсотка річних в розмірі 1311.75 грн. Просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 5044 грн., три відсотка річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 1311.75 грн., а також судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує, наслідки якого їй відомі. Відповідач, в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надала. Заяви про розгляд справи за її відсутності, суду від відповідача не надходило, у зв'язку з чим, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Так, встановлено, що між позивачем та відповідачем склались договірні стосунки, що підтверджується розпискою від 01 вересня 2004 року про отримання [PERSON] грошових коштів у сумі 6500 грн. Свої зобов'язання щодо повернення боргу відповідач не виконав, і рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 06 грудня 2005 року, з відповідача на користь позивача ухвалено стягнути суму 7068 грн. з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми та 51 грн. судового збору. Рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 06 грудня 2005 року було виконано відповідачем тільки у жовтні 2012 року. Таким чином, з відповідача на його користь необхідно стягнути інфляційні та три відсотка річних за весь час затримки відрахування, а саме з січня 2006 року по жовтень 2012 року в розмірі 5044 грн., що в свою чергу підтверджено розрахунками позивача, а також три відсотка річних в розмірі 1311.75 грн., виходячи із розрахунку: 6500х3% річних=195грн./365 днів=0.53 грн. за 1 день. Разом виходить: 2475 днів прострочки х0.53 грн.=1311.75 грн. Таким чином, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу, у зв'язку з простроченням сплати боргу за період з січня 2006 року по жовтень 2012 рік, три відсотка річних у сумі 1311.75 грн. та інфляційні у сумі 5044 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підставі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідач - [PERSON] зобов'язувався повернути грошові кошті, однак, до теперішнього часу цього не зробив, хоча позивачем застосовані всі заходи для повідомлення відповідача та для вирішення спору. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, згідно якої, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки позивачем наведений розрахунок суми збитків, який є вірним, тому його вимоги про стягнення інфляційних, підлягають задоволенню, як законні та обґрунтовані. Суд вважає доказаними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача. Вимоги позивача щодо присудження судових витрат, розмір яких підтверджено відповідними документами, підлягають задоволенню відповідно до глави 8 ЦПК України, а саме, підлягають задоволенню вимога про стягнення судового збору 637 грн., оскільки позивачем наданий оригінал документу, який підтверджує цю сплату. На підставі вищенаведеного, ст.ст.625, ст.ст.1047, 1048, 1049 ЦК України,

Outcome: partial