Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь 63\~300 грн. відшкодування матеріальної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та сплачений судовий збір. В обгрунтування позову покликається на те, що 08.09.2015 року близько 10.30 год. на проспекті Чорновола, [PERSON] керуючи автобусом марки «Богдан» д.н.з. [NUMBER], порушивши п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на крайню ліву смугу з крайньої правої сторони, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України, «Ssang Yong Korando», д.н.з. [NUMBER], завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 25.09.2015 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автобуса «Богдан» була застрахована у ПАТ «Українська Пожежна Страхова Компанія», яка виплатила позивачу 50\~000 грн. страхового відшкодування. Однак, зазначена сума не в повній мірі відповідає фактичному розміру збитків. Відповідно до рахунку № 008108 від 22.09.2015року виданого ТзОВ «Компанія Сервіс-Центр», вартість ремонту автомобіля [NUMBER] складає 113\~300 грн. 04 коп. Відповідно до акту здачі прийняття робіт № 3нк-000276 від 09.10.2015 року автомобіль [NUMBER] був відремонтований та ним було витрачено 113\~300 грн. 04 коп. У страховому полісі АІ /3873492 зазначено, що страхувальником є ЛК АТП-1, у постанові у справі про адміністртаивне правопорушення також зазначено, що [PERSON] є водієм АТП №1, відтак, відповідач АТП №1 повинен також нести відповідальність за завдану шкоду. Однак, листом ЛК АТП-1 №722/02 від 07.12.2015 року позивачу було повідомлено, що [PERSON] не перебував у трудових відносинах з ЛК АТП №1. Просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 63\~300 грн. 04 коп. з [PERSON], як винуватця ДТП, а з відповідача ЛК АТП-1, як з особи, що перебувала з останнім в трудових відносинах та застрахувала цивільну відповідальність за шкоду завдану автобусом марки «Богдан» д.н.з. [NUMBER]. Крім того, просить стягнути солідарно з відповідачів сплачений судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просить позов задоволити. Представник ЛК АТП №1 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивачем не доведено розмір завданої шкоди. Наданий позивачем рахунок виданий ТзОВ «Компанія Сервіс-Центр»№ 008108 від 22.09.2015 року не є належним та допустимим засобом доказування, зокрема, аварійним сертифікатом, звітом чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а тому, суд не може взяти його до уваги. Водій транспортного засобу «Богдан» [PERSON] на час дорожньо - транспортної пригоди не перебував у трудових відносинах із ЛК АТП №1. Крім того, просить врахувати, що транспортний засіб«Богдан» ВС 17 50 АА на час дорожньо - транспортної пригоди не перебував у власності чи оренді в ЛК АТП №1. Просить відмовити в задоволенні позову в частині позовних вимог до ЛК АТП №1. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивачем не доведено, що йому було заподіяно матеріальної шкоди саме в розмірі 113\~300 грн. 04 коп, а тому просить відмовити задоволенні позову. Представник третьої особи ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, при вирішенні спору покладається на розсуду суду та пояснив, що 11.09.2015 року від [PERSON] надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. На виконання п.34.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представником ПАТ «УПСК» здійснено огляд пошкодженого автомобіля [NUMBER] та складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу. Згідно ремонтної калькуляції № 2985 від 27.10.2015 року вартість відновлювального ремонту становила 56\~813 грн. 56 коп. Оскільки, страхова сума (ліміт відповідальності страховика) за шкоду заподіяну майну становить 50\~000 грн. то згідно страхового акту було виплаченого 50\~000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 282. Представник третьої особи ТзОВ «Фірма Інтерпост» в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що вважає, що сума відшкодування, яку просить стягнути позивач є завищеною. Заслухавши пояснення відповідача, представників сторін та третіх осіб, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.09.2015 року о 10.20 год. по проспекту Чорновола,2 б мала місце дорожньо-транспортна пригода між автобусом марки «Богдан» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER], під керуванням позивача, в результаті якої зазначені транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача [PERSON], який в порушення пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автобусом перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на крайню ліву смугу з крайньої правої сторони. Зазначене підтверджується постановою судді Сихівського районного суду м.Львова від 25.09.2015 року, якою відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вказана постанова є обовязковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому вина [PERSON] у настанні дорожньо - транспортної пригоди та заподіянні шкоди не підлягає доказуванню. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автобуса «Богдан», д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПАТ «Українська Пожежна Страхова Компанія», що підтверджується полісом № АІ/6873492. 11.09.2015 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Українська Пожежна Страхова Компанія» із повідомлення про дорожньо транспорту пригоду. Відповідно до п.34.2. ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону,- МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта)на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 11.09.2015 року було проведено огляд транспортного засобу «Ssang Yong Korando», д.н.з. [NUMBER] та складено відповідний акт. Як вбачається із ремонтної калькуляції № 2985 від 27.10.2015 року варість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ssang Yong Korando», д.н.з. [NUMBER], пошкодженого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, що мала місце 08.09.2015 року становить 56\~813 грн. 56 коп. Суд приймає до уваги саме цю калькуляцію в підтвердження розміру заподіяної шкоди, оскільки така була проведена у відповідності до ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є повною, працівником ПАТ «Українська Пожежна Страхова Компанія» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, на відміну від рахунку № 008108 від 22.09.2015 року виданого ТзОВ «Компанія Сервіс-Центр» та акту здачі-приймання робіт від 09.10.2015 року, на який посилається позивач. Крім того, позивачем не подано суду жодних доказів (платіжних документів, квитанцій, чеків, тощо) на підтвердження обставин понесення витрат в розмірі 113\~300 грн. 04 коп. Крмі того, позивач погодився із ззаначеною калькуляцією, оскільки на її підставі йому було виплачено страхове відшкодування, яке ним отримано. Відтак, належним та достовірним доказом в підтвердження розміру заподіяної шкоди є ремонтна калькуляція № 2985 від 27.10.2015 року. Статтею 1194 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, відшкодовує заподіяну шкоду лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди. Відповідно до ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільно-правова відповідальність власника автобуса «Богдан», д.н.з. [NUMBER]. на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахований у ПАТ «Українська Пожежна Страхова Компанія». Як вбачається із виписки платіжного доручення № 282 від 14 грудня 2015 року позивачу було виплачено 50 000 грн. страхового відшкодування (в межах ліміту відповідальності страховика), відтак, невідшкодованою залишилась матеріальна шкода в розмірі 6\~813 грн. 56 коп. Відповідно до ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON], як з особи винної у заподіянні шкоди, слід стягнути 6 813 грн. 56 коп. матеріальної шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу, відповідно до положень ст.1187 ЦК України, (що становить різницю між вартістю матеріального збитку (56\~813 грн. 56 коп.) та виплаченим страховою компанією страховим відшкодуванням (50 000 грн.). Позов в частині стягнення матеріально шкоди з ЛК АПТ №1 до задоволення не підлягає з огляду на наступне. Відповідно до ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до розяснень, що містить п.6 Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013р. особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом керував [PERSON], за наявності документів визначених п.2.1 ПДР України, а відтак, і обовязок відшкодувати шкоду в силу ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України покладений на нього,а не на особу, яка застрахувала цивільно правову відповідальність. Згідно ч.1 ст. 1172 Цивільною кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час\~виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 статті 60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Проте позивачем, всупереч вказаних вимог, не подано суду достатніх та достовіних доказів, які б підтверджували перебування [PERSON] у трудових відносинах із ЛК АПТ №1, а тому в цій частині позову слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено З огляду на наведене, оскільки позов [PERSON] задоволено частково з відповідача [PERSON] в користь позивача підлягають стягненню сплачений судовий збір в розмірі 68 грн. 14 коп., пропорційно задоволених вимог. На підставі ст. 1187, 1172, 1194 Цивільного кодексу України, ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved