Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування своїх вимог якого зазначив, що між ним і відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, відповідно до яких він надав останньому позику в сумі 3 000 гривень зі сплатою відсотків за кожний день користування коштами в розмірі 25 % від суми позики з кінцевим строком повернення позики 23 листопада 2014 року. Оскільки сума боргу за договором відповідачем не повернута, позивач, зменшивши розмір позовних вимог, просить стягнути з останнього суму боргу в розмірі 3 000 гривень 00 копійок, проценти в сумі 860 гривень 00 копійка, пеню в сумі 2 130 гривень 00 копійок та інфляційні збитки в сумі 922 гривні 46 копійок, а всього - грошові кошти в сумі 6 912 гривень 46 копійок. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з викладених у заяві підстав. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він дійсно отримав в борг у позивача суму в розмірі 3 000 гривень 00 копійок та визнав позов частково, а саме: в розмірі вказаної основної суми боргу. Відносно суми загальної заборгованості, розрахунки позивача в частині усієї суми боргу піддав сумніву та заперечив щодо її стягнення в такому розмірі. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. 24 жовтня 2014 року між сторонами укладено Примірний договір № 2410141613019 за умовами якого позивач надав відповідачу позику в сумі 3 000 гривень 00 копійок на умовах терміновості, повернення, платності, а позичальник зобов'язався повернути позику і сплатити проценти за користування позикою в розмірі 25 % від суми позики за кожен день користування позикою, строком на тридцять днів (а.с. 8 - 10). Факт укладення вказаного договору позики та отримання на його умовах відповідачем грошових коштів підтверджується відповідним повідомленням позивача від 30.07.2015 року (а.с. 68). Дані обставини відповідач не заперечив і не оспорює. Із змісту позовної заяви та наданих в судовому засіданні пояснень представника позивача і відповідачем судом встановлено, що у зазначений в договорі строк, відповідач не повернув позивачу суму боргу за укладеним між ними договором. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Положення частини 2 статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Сума боргу складає 3 000 гривень 00 копійок. Виконані позивачем розрахунки суми процентів та інфляційних збитків є невірними та здійснені з математичними помилками, а тому судом самостійно обраховано розмір процентів та сума інфляційних збитків за період прострочення зобов'язання, а саме: з 24 листопада 2014 року по 26 травня 2015 року включно. Так, розрахунок процентів за користування коштами здійснюється за формулою: [проценти] = [сума боргу] ? [процентна ставка] / 100 % ? [кількість днів]. Тобто, 3 000 х 25,00 % х / 100 % х 184 дні = 138 000 гривень 00 копійок. Індекс інфляції за період прострочення розраховується за формулою: [індекс інфляції] - показник щомісячних індексів за відповідний період [збитки від інфляції] = [сума боргу] ? [індекс інфляції] / 100 % - [сума боргу]. В листі Верховного Суду України «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» № 62-97р від 03.04.1997 року зазначено, що для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою. Індекси інфляції за період прострочення містяться в газеті «Урядовий кур'єр». Загальний індекс інфляції складає: 103,00 % ? 103,10 % ? 105,30 % ? 110,80 % ? 114,00 % ? 102,20 % = 144,351 %. Тобто, інфляційні збитки за період прострочення зобов'язання, а саме: з 24 листопада 2014 року по 26 травня 2015 року включно, визначаються в розмірі 3 000 х 144,351 % / 100 % - 3 000 = 1 330 гривень 53 копійки. Також, згідно із пунктом 5.6 укладеного між сторонами договору позики у зв'язку із несвоєчасним поверненням суми позики і сплати процентів за користування коштами позичальник оплачує позикодавцю пеню в розмірі 1,5 % від загальної суми невчасно повернутої позики і несвоєчасно сплачених процентів за користування позикою за кожен день прострочення, починаючи з наступного дня після дати повернення позики до дня повернення позики і сплати процентів за користування позикою в повному обсязі (включно); загальний обсяг нарахованої пені не може перевищувати 50 % суми позики. Так, розрахунок пені здійснюється за формулою: [проценти] = [сума боргу + сума процентів] ? [процентна ставка] / 100 % ? [кількість днів]. Тобто, 141 000 х 1,5, % х / 100 % х 184 дні = 389 160 гривень 00 копійок. Натомість 50 % суми позики становить 1 500 гривень 00 копійок, а тому суд визначає загальний обсяг нарахованої пені в межах вказаної суми. Одночасно суд наголошує на тому, що при розрахунках розміру процентів і пені використано ставки процентів саме за кожен день прострочення, а не річні, що чітко передбачено умовами укладеного між сторонами договору позики. При цьому, суд враховує, що в рахунок погашення заборгованості за укладеним між сторонами договором позики 05 березня і 10 квітня 2015 року відповідачем було сплачено на користь позивача грошові кошти на загальну суму 400 гривень 00 копійок, що підтверджується наданими відповідачем копіями квитанцій і не заперечується позивачем. Проте, відповідно до встановленої пунктом 3.5 договору позики черговості погашення простроченої заборгованості, у випадку виникнення заборгованості при надходженні на рахунок позикодавця грошових коштів на виконання зобов'язань позичальника позикодавець спрямовує такі кошти на погашення простроченої заборгованості в першу чергу на здійснення виплати відсотків за користування позикою. Таким чином, сплачені відповідачем 400 гривень 00 копійок слід віднести на здійснення виплати відсотків за користування позикою, а саме: 138 000 гривень 00 копійок - 400 гривень 00 копійок = 137 600 гривень 00 копійок. Отже, загальна сума боргу відповідача перед позивачем з урахуванням основної суми боргу в сумі 3 000 гривні 00 копійок, інфляційних показників в сумі 1 330 гривень 53 копійки, пені в сумі 1 500 гривень 00 копійок та процентів за користування позикою в розмірі 137 600 гривень 00 копійок - складає 143 430 гривень 53 копійки. Разом з цим, відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача саме заявлену суму заборгованості але з урахуванням передбаченої пунктом 5.6 укладеного між сторонами договору пені в розмірі 1 500 гривень 00 копійок, а не 2 130 гривень 00 копійок як визначено позивачем. Оскільки, відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за укладеним із позивачем договором позики від 24 жовтня 2014 року та не повернув останньому суму позики у визначеному розмірі, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з урахуванням встановленої судом суми пені. Згідно із частиною першою статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial