Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 22.09.2001 року він перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей - доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Починаючи з зими 2015 року між ним та відповідачем виявились різні погляди на спільне подружнє життя, що стало підґрунтям до виникнення в сім'ї гострих конфліктів, а згодом призвело і до взаємного відчуження. Подружні стосунки не підтримують з вересня 2015 року, спільне господарство не ведуть з 2017 року. Неодноразові спроби поліпшити взаємні відносини, поновити в сім'ї любов та злагоду, до позитивних наслідків не призвели. Вважає, що шлюб з відповідачем вичерпано, і має бути розірвано, оскільки подальше їх спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. На розірванні шлюбу наполягав. Відповідач подала заяву, в якій не заперечувала щодо розірвання шлюбу, вважала примирення неможливим. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання. 17.12.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.09.2001 року. Від шлюбу мають дітей - доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що останнім часом між сторонами припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Примиритися, зберегти сім'ю сторони не бажають, на розірванні шлюбу наполягають. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім'ї. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: approved