Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 02 червня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №06/95/75, відповідно до якого Банк зобовязався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 20\~040, 00 дол. США, зі сплатою 12, 5 % річних та комісій, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 02 червня 2012 року. Також позивач зазначає, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 02 червня 2006 року АКБ «Укрсоцбанк» уклав з [PERSON] та [PERSON] договір поруки № 07-15/592, згідно з яким останні зобовязались відповідати у повному обсязі за виконання усіх зобовязань, що виникли з вищевказаного кредитного договору. В подальшому згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 16 квітня 2010 року були внесені зміни в Статут АКБ «Укрсоцбанк», відповідно до яких назва Банку була змінена на ПАТ «Укрсоцбанк». Банком було виконано свій обовязок та зараховано кредитні кошти на поточний рахунок [PERSON] для подальшого їх використання за цільовим призначенням. В свою чергу [PERSON] здійснював погашення кредиту та сплату відсотків із простроченням, у звязку з чим в нього виникла заборгованість, яка станом на 13 жовтня 2014 рік становить 86\~170, 86 грн. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява представника позивача, в якій він просив суд розглядати справу за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» визнали та не заперечували проти його задоволення. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02 червня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №06/95/75, відповідно до якого Банк зобовязався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 20\~040, 00 дол. США, зі сплатою 12, 5 % річних та комісій, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 02 червня 2012 року. Відповідно до п. 1.2 договору кредит надається позичальнику на наступні цілі: купівля автотранспортних засобів. Відповідно до п. 2.4 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту двічі на місяць. Згідно п. 2.5. договору сплата кредиту і процентів здійснюється у валюті кредиту щомісячно, до 16.00 на дату, на яку припадає погашення кредиту згідно графіку. За п. 3.3.4 договору позичальник зобовязаний сплачувати кредитору платежі в рахунок погашення кредиту та нарахованих процентів, в строки та в розмірі передбачені п. п. 1.1, 2.5 цього договору та графіком.. У судовому засіданні також доведено, що Банком було виконано свій обовязок та зараховано кредитні кошти на поточний рахунок [PERSON] для подальшого їх використання за цільовим призначенням. Пункт 4.3. кредитного договору у разі невиконання позичальником зобовязань, визначених п. п. 3.3.2-3.3.15 цього договору, порушення позичальником або третьою особою, з якою укладений договір забезпечення виконання зобовязань за кредитом, умов договорів, термін настання кредиту вважається таким що закінчився, та, відповідно, позичальник зобовязаний не пізніше наступного робочого дня, за днем порушення зобовязання, погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, та нараховані штрафні санкції. Згідно п. 4.4. договору кредиту у разі порушення позичальником вимог п. п. 3.3.2-3.3.6, 3.3.8-3.3.15 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 25% від суми кредиту, визначеної п. 1.1 цього договору, за кожний випадок. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 02 червня 2006 року АКБ «Укрсоцбанк» уклав з [PERSON] та [PERSON] договір поруки № 07-15/592, згідно з яким останні зобовязались відповідати у повному обсязі за виконання усіх зобовязань, що виникли з вищевказаного кредитного договору. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В подальшому згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 16 квітня 2010 року були внесені зміни в Статут АКБ «Укрсоцбанк», відповідно до яких назва Банку була змінена на ПАТ «Укрсоцбанк». Однак, в порушення вимог вищевказаних пунктів договору, [PERSON] здійснював погашення кредиту та сплату відсотків із простроченням, у звязку з чим в нього виникла заборгованість, яка станом на 13 жовтня 2014 рік становить 86\~170, 86 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачами свої обовязків за кредитним договором та договором поруки позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 861, 71 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved