Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 28.12.2006р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем був укладений кредитний договір №014/17/22/2485-70, на підставі якого позивач отримав кредит в сумі 70000 доларів США. Додатковою угодою від 02.08.2007р. №1 було збільшено ліміт по кредитному договору на 20000 доларів США. Додатковою угодою від 26.04.2012р. №014/17/22/2485-70/2 була змінена сума боргу до 73444,82 доларів США шляхом приєднання до суми основного боргу суми заборгованості по відсоткам, а також змінено строки погашення заборгованості, які встановлені відповідно до графіку. Додатковою угодою від 27.04.2012р. №014/17/22/2485-70/3 було змінено валюту зобов'язання на гривні та перераховано суму заборгованості, що склала 648370,64 грн. Для забезпечення повного і своєчасного виконання зобов'язання за кредитним договором №014/17/22/2485-70 від 28.12.2006р. між сторонами 28.12.2006р. був укладений договір іпотеки №1699, предметом якого є нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS]. У зв'язку із зміною умов кредитного договору, до договору іпотеки вносилися зміни: додатковим договором до договору іпотеки від 03.08.2007р. та договором про зміну договору іпотеки від 03.06.2010р. 22.03.2013р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, яким накладено стягнення на вказаний предмет іпотеки з метою стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 697488,18 грн., про що позивач дізнався вже від державного виконавця Бердянського МРУЮ після відкриття виконавчого провадження за цим виконавчим написом нотаріуса. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис винесений з порушенням діючого законодавства, оскільки вимоги відповідача не є безспірними, а вимоги про погашення вказаної заборгованості позивач взагалі не отримував. Тому в своєму позові просить визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позові, а також додав, що вважає також спірним те, що останній кредитний договір укладено у гривні, а договір іпотеки - у забезпечення кредитного договору у доларах США. Просив позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Іванісов В.С. позовні вимоги не визнав та пояснив, що чіткого переліку документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання не існує, тому він вважає, що банком подано для цього всі необхідні документи, нотаріусом вони були перевірені та визнано такими, що підтверджують безспірність заявлених вимог. Письмова вимога про повернення заборгованості від 09.08.2011р. була особисто отримана позивачем. Тому порушень діючого законодавства при винесенні спірного виконавчого напису нотаріуса не вбачає, просив в задоволенні позову відмовити. Третя особа - приватний нотаріус [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказала, що надані до неї заявником - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» документи вважає такими, що повністю підтверджують безспірність заявлених вимог, в тому числі була надана письмова вимога про повернення заборгованості, особисто отримана боржником. Тому винесений нею виконавчий напис нотаріуса вважає таким, що повністю відповідає вимогам діючого законодавства. Просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові заперечення третьої особи та інші матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні позову на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 28.12.2006р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем [PERSON] був укладений кредитний договір №014/17/22/2485-70, на підставі якого позивач отримав кредит в сумі 70000 доларів США. Додатковою угодою від 02.08.2007р. №1 було збільшено ліміт по кредитному договору на 20000 доларів США. Додатковою угодою від 26.04.2012р. №014/17/22/2485-70/2 була змінена сума боргу до 73444,82 доларів США шляхом приєднання до суми основного боргу суми заборгованості по відсоткам, а також змінено строки погашення заборгованості, які встановлені відповідно до графіку. Додатковою угодою від 27.04.2012р. №014/17/22/2485-70/3 було змінено валюту зобов'язання на гривні та перераховано суму заборгованості, що склала 648370,64 грн. Для забезпечення повного і своєчасного виконання зобов'язання за кредитним договором №014/17/22/2485-70 від 28.12.2006р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем [PERSON] 28.12.2006р. був укладений договір іпотеки №1699, предметом якого є нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS]. У зв'язку із зміною умов кредитного договору, до договору іпотеки вносилися зміни: додатковим договором до договору іпотеки від 03.08.2007р. та договором про зміну договору іпотеки від 03.06.2010р. 22.03.2013р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, яким накладено стягнення на вказаний предмет іпотеки з метою стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 697488,18 грн. Зазначені факти повністю визнані та підтверджені всіма учасниками розгляду справи, тому додатковому доказуванню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років… Відповідно до п.п.3.1 п.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Таким чином, обов'язковою умовою вчинення виконавчого напису нотаріуса є наявність документів, які підтверджують безспірність заявлених вимог. Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Відповідно до п.п.2.3 п.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. №296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотеко держателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Таким чином, іншою обов'язковою умовою вчинення виконавчого напису нотаріуса є наявність письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю. В даному випадку в матеріалах справи дійсно є вимога про повернення заборгованості по кредиту від 09.08.2011р., особисто отримана позивачем 09.09.2011р. Цей факт також визнаний всіма учасниками судового розгляду і тому додатковому доказуванню не підлягає. Але ця вимога стосувалася погашення заборгованості в сумі 77681,52 доларів США, що по курсу НБУ дорівнювала 619199,40 грн. Після цього, 26.04.2012р. між сторонами була укладена додаткова угода, згідно умов якої сума заборгованості склала 73444,82 доларів США. А 27.04.2012р. між сторонами була укладена ще одна додаткова угода, згідно якої розмір заборгованості був переведений у гривню і становив 648370,64 грн. При укладанні вказаних додаткових умов змінювались і графіки та суми погашення вказаних заборгованостей. Таким чином, вказана письмова вимога про повернення кредиту від 09.08.2011р. стосувалася кредитного договору до укладання вказаних додаткових умов і зовсім іншої суми заборгованості, ніж зазначено у спірному виконавчому написі нотаріуса. Це фактично підтверджується і самим змістом виконавчого напису нотаріуса від 22.03.2013р., оскільки в ньому зазначено, що сума заборгованості в розмірі 697488,18 грн. стягується за період з 28.05.2012р. по 26.10.2012р. Але письмова вимога щодо виконання зобов'язань за цей період часу і на вказану у виконавчому напису нотаріуса суму іпотекодавцеві не направлялась. У всякому випадку цей факт підтверджений представником відповідача в судовому засіданні і доказів протилежного до суду надано не було. За таких обставин, письмова вимога до іпотекодавця [PERSON] від 09.08.2011р. стосувалась кредитного договору з іншими умовами та на іншу суму заборгованості, ніж вказано в спірному виконавчому написі нотаріуса і тому не може вважатись письмовою вимогою, як обов'язковою умовою звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, в розумінні вказаних вище вимог діючого законодавства. Належна письмова вимога до позивача не надсилалась. Вказана обставина свідчить про незаконність вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса і сама по собі є підставою для задоволення позовних вимог. Але крім того, з урахуванням вказаного, на думку суду, не можна вважати безспірними вимоги, висунуті ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в своїй заяві про вчинення виконавчого напису та задоволені нотаріусом, оскільки підтвердженням суми заборгованості боржника перед кредитором є лише розрахунок суми заборгованості, з яким навіть не був ознайомлений боржник і якому навіть не була належним чином повідомлена сума його заборгованості перед кредитором. На підставі викладеного,

Outcome: approved