Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON],47 грн. заподіяних збитків та судові витрати. Вказав, що відповідач [PERSON] 17 липня 2015 року, керуючи автомобілем [NUMBER], не впорався з керуванням, пошкодив засад кафе «Берізка», яке знаходиться в с. Вербка, Крижопільського району Вінницької області, що належить Крижопільському районному споживчому товариству, заподіявши збитки в сумі 25684,47 грн. Місце заподіяних збитків Крижопільському районному споживчому товариству особисто відповідачем стверджено листом Крижопільського відділення Тульчинського відділу поліції ГУНП від 16.11.2015 р. за № 3. Заподіяні збитки Крижопільському РСТ оцінені інженером проектувальником [PERSON], які згідно оцінки складають 25684,47 грн. Відповідачу [PERSON] направлено претензію 07.12.2015 р. за номером 153/1 про добровільне відшкодування збитків, яку він отримав 17.12.2015 р., яку проігнорував та збитки не відшкодував. Добровільно відшкодувати шкоду відповідач не погоджується. В судовому засіданні представники Крижопільського районного споживчого товариствапозов підтримали та просили задовольнити позов в повному обсязі на підставі поданих доказів. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явилися, однак з його заяв вбачається, що він просив справу розглянути в його відсутність. В своєму письмовому запереченні відповідач [PERSON] просив в задоволенні позову Крижопільського РСТ відмовити виходячи з наступних підстав. Позов пред'явлений не до належного відповідача, оскільки він не є власником автомобіля і автомобіль не передавався на підставі довіреності. Власником автомобіля є [PERSON], проживаючий в [ADDRESS]. За станом на 17.07.2015 р. автомобіль перебував у користуванні жителя [ADDRESS] - [PERSON] на підставі довіреності, наданої власником [PERSON] За кермом він опинився на прохання [PERSON] тимчасово, тобто для разового перевезення вантажу без оформлення документальної поїздки. Позивачем не надано належного обґрунтування шкоди. Зокрема, в позовній заяві зазначено, що автомобілем пошкоджений фасад кафе «Берізка». Розрахунок збитків зроблений з ремонту піднавісу. З фотокарток видно, що піднавіс не пошкоджений, а пошкодження проведено не фасаду кафе «Берізка», а опори стовпця з цегли, який поставлений для видовження піднавісу на проїздну частину дороги, на узбіччя, аж до проїзної частини дороги. Тобто, піднавіс з фасаду кафе зроблений за рахунок елементу дороги - узбіччя. Тому вважає, що Крижопільська райспоживспілка побудувала кафе з порушенням будівельних норм. Також причиною автоаварії був «вибух» автошини, тобто під час руху розірвало автошину, від чого автомобіль перекинувся. Кафе побудовано в аварійно-небезпечному місці. Після спуску в селі Вербка відразу два повороти і на другому з них з зайняттям узбіччя розташоване кафе «Берізка». Вислухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 17 липня 2015 року в с. Вербка, Крижопільського району сталася ДТП, а саме: [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], не впорався з керуванням та пошкодив фасад кафе «Берізка», що належить позивачу Крижопільському районному споживчому товариству, що визнається та не заперечується сторонами. Заподіяні збитки Крижопільському РСТ оцінені інженером проектувальником [PERSON], які згідно оцінки складають 25684,47 грн. (а.с. 7-14). Відповідачу [PERSON] 07.12.2015 р. за номером 153/1 направлено претензію про добровільне відшкодування збитків (а.с. 5), яку він отримав 17.12.2015 р., вимоги якої він не виконав взагалі. Оскільки добровільно відшкодувати шкоду відповідач не погоджується, тому виник даний спір. Ухвалою суду від 7 червня 2016 року було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залучення як співвідповідачів інших осіб. Судом було запропоновано відповідачу надати власний розрахунок завданих збитків або оцінити вказані збитки шляхом призначення та проведення експертизи, однак відповідач таким правом не скористався. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 60 ч. 2 ЦПК України, сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.4. ПЛЕНУМУ ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» , розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно п.6. Постанови особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Судом встановлено, що саме під час керування відповідачем (на відповідній правовій підставі) автомобілем [NUMBER] було заподіяно шкоди позивачу. Дослідивши надані сторонами доказами на обґрунтування та заперечення позовних вимог, докази на підтвердження своєї позиції, оцінивши їх належність, допустимість і достовірність, суд дійшов до висновку про те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved