overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між ним та відповідачкою- 09.09.2006 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова , актовий запис № 560. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 09.09.2006 року він зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, в Відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова , актовий запис № 560. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям було відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя. Почуття поваги та любові втрачені. Шлюбно-сімейні відношення між ними припинені з 2010 року, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, а також зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законний підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 09.09.2006 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 560. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами та втрату почуттів один до одного сім'я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини між ними припинені з 2010 року, примирення між ними не можливе. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]., в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між ним та відповідачкою - 14.09.2007 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 ХМУЮ, актовий запис № 1379. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 14.09.2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою в Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 ХМУЮ, актовий запис № 1379. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям було відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя. Шлюбно-сімейні відношення між ними припинені з грудня 2013 року. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, а також зазначила, що проти розірвання шлюбу вона не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законний підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14.09.2007 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 ХМУЮ, актовий запис № 1379. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, сім'я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені з грудня 2013 року, примирення між ними не можливе. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між ним та відповідачкою- 14.12.2002 року в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 971. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 14.12.2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 971. Від сумісного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям було відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя. Крім того, позивач зазначає, що відповідачка зраджувала йому, а також зловживає спиртними напоями. У травні 2011 року відповідачка пішла з дому та з цього часу позивач мешкає з дитиною окремо від дружини. На даний час у позивача з»явилася інша жінка, з якою він має намір створити іншу родину. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, за участю його представника . Позов підтримав в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явилась , подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, а також зазначила, що не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14.12.2002 року в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 971. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, сім'я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені. З травня 2011 року сторони мешкають окремо, примирення між ними не можливе. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між ним та відповідачкою- 15.10.1994 року у Виконкомі Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 53. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 15.10.1994 року він зареєструвала шлюб з відповідачкою в Виконкомі Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 53. Від шлюбу мають доньку [PERSON], яка на даний час є повнолітньою. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям було відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя. Тривалий час вони мешкають окремо та сімейні стосунки між ними припинені. Позивач вважає, що шлюб існує формально та примирення між ними неможливе. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти винесення по справі заочного рішення незаперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15.10.1994 року в Виконкомі Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 53. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, сім'я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені, вони мешкають окремо, примирення між ними не можливе. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між ним та відповідачкою- 23.08.2012 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 870. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 23.08.2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 870. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям було відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя. Шлюбно-сімейні відношення між ними припинені, примирення не можливе. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, а також зазначила, що проти розірвання шлюбу вона не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законний підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який 23.08.2012 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 870. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, сім'я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені з грудня 2012 року, примирення між ними не можливе. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між ним та відповідачкою- 24.07.1993 року в Палаці одруження «Центральний» м. Харкова, актова запис №1126. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що причиною для розірвання шлюбу стало відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя.. Шлюбно- сімейні відношення між ними припинені з серпня 2015 року та з цього ж часу вони мешкають окремо. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 січня 2016 року, сторонам по справі надано строк для примирення 2 ( два) місяці, яким вони нескористались. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав. Відповідачка в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі , який зареєстровано 24.07.1993 року в Палаці одруження «Центральний» м. Харкова, актова запис №1126. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, сім'я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, шлюбні відносини припинені, примирення між ними не можливе, оскільки він на теперішній час мешкає з іншою жінкою, з якою має намір створити нову родину. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між ним та відповідачкою- 27.01.2006 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 ХОУЮ, актовий запис № 247. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 27.01.2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою в міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 ХОУЮ, актовий запис №247. Від шлюбу мають доньку - [PERSON]. [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям було відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відношення між ними припинені. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, а також зазначила, що проти розірвання шлюбу вона не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законний підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27.01.2006 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 ХОУЮ, актовий запис №247. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, сім'я розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені та останні півроку вони мешкають окремо, примирення між ними не можливе. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між ним та відповідачкою 28.11.1981 року в Київському відділі РАГС м. Харкова, актовий запис № 1220. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 28.11.1981 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі в Київському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Харкова, актовий запис № 1220. Від шлюбу мають повнолітній дітей. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям о відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Також позивач зазначає, що примирення з відповідачем вважає неможливим, оскільки це суперечить його інтересам та на даний час в нього є інша родина. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Письмових заперечень проти позову не надала. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28.11.1981 року в Київському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Харкова, актовий запис № 1220. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, сімя розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені, примирення між ними вважає не можливим. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був укладений між ним та відповідачкою 29.08.1998 року в Червонозаводському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 328. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 29.08.1998 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі в Червонозаводському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. дітей не мають. Шлюб розпався , оскільки у відносинах між подружжям з'явилась байдужість, немає взаєморозуміння, турботи один про одного, вони стали фактично чужими людьми, втрачено почуття любові. Шлюбні відносини припинені з 2012 року, сторони мешкають окремо. Примирення між ними не можливе. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, а також зазначив, що не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Письмових заперечень проти позову суду не надано. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 29.08.1998 року в Червонозаводському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 328. ( а.с.4) Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, сімя розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, шлюбні відносини припинені з 2012 року та на теперішній час сторони мешкають окремо. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів її заробітку /доходів/, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подання позовної заяви і до досягнення сином повноліття. На обґрунтування позову вказав, що з 06 серпня 2005 року сторони перебували у зареєстрованому Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції шлюбі, актовий запис №377. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2014 року шлюб було розірвано. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], проте відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання та розвиток дитини не бажає. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суд не сповістила, проти позову не заперечила. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], в графі мати записана [PERSON] /а. с. 7/. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте відповідач від виконання свого батьківського обовязку ухиляється і матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України, при цьому суд виходить з відсутності доказів того, що відповідач має інших дітей чи непрацездатних осіб, які перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суду не надано доказів про дохід відповідача, що він має мінливий характер, або про отримання нею доходу у натурі, а тому суд не має законних підстав вважати, що відповідач має нерегулярний дохід, і не вбачає підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у частці від доходу згідно вимог ст. 183 СК України. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України \~суд стягує з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів її заробітку /доходів/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved