Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 28.07.2014р. між позивачем та ПАТ «Платінум Банк» було укладено кредитний договір № 2701/2771DCLRKPT, відповідно до якого позивачу були надані кредитні кошти в розмірі 12658,29грн. встановлено, що погашення позичальником заборгованості за кредитом здійснюється у вигляді щомісячних платежів в сумі 353грн., з кінцевим строком повернення 20.01.2021року. Останній платіж позивачем було здійснено 30 липня 2015 року та з цього часу жодної вимоги до позивача ані відповідач, ані банка не пред`являв. 28 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. відкрито виконавче провадження за заявою відповідача про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. № 4074 від 24.12.2019. та винесено постанову від 04.05.2020року про звернення стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] . Виконавчий напис був виданий 24.12.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., зареєстрований в реєстрі за № 4074, за яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором за період з 18.01.2018 року по 29.11.2019 року в розмірі 11903,29грн., з яких: 10722,29грн. прострочена заборгованість за кредитом; 881грн. прострочена заборгованість за процентами; 300грн. плата за вчинення виконавчого напису нотаріуса. Позивач вважає, що вчинений виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню оскільки вчинений нотаріусом на борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений,що суперечить Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених між позивачем та ПАТ «Платінум Банк» у простій письмовій формі. Позивач вважає, вчинення нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С виконавчого напису № 4074 від 24.12.2019 року на кредитному договорі № 2701/2771DCLRKPT від 28.07.2014 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Платінум Банк» у простій письмовій формі, на підставі положень Переліку, які рішенням суду визнанні нечинними, незаконним. Крім того, під час вчинення виконавчого напису нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушено норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, у зв`язку з чим позивач також вважає, що відповідачем пропущений строк позовної давності, оскільки з часу останнього платежу пройшло більше трьох років. Через вищезазначені обставини, позивача звертається до суду та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24.12.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., зареєстрований в реєстрі за № 4074, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (код ЄДРПОУ 42642578) заборгованості в сумі 11903,29грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В судове засіданні позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача та приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. в судове засідання не з`явились за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно, заперечень щодо позову не надали. Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. до суду не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідност.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 28 липня 2014 року між ПАТ «Платінум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2701/2771DCLRKPT, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 12658,29грн. зі сплатою 0,0001% річних за користування кредитом, комісії 177грн., строком на 78 платіжних періодів, з кінцевою датою повернення кредиту 20 січня 2021року.(а.с.11-12) Останній платіж по погашенню заборгованості по кредиту [PERSON] здійснений 30 липня 2015 року, що підтверджується письмовими доказами та не заперечується учасниками процесу.(а.с.17) Виконавчим написом приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. від 24.12.2019 року пропонується звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором № 2701/2771DCLRKPT від 28.07.2014року, укладеним із ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/102019-ФА від 02.10.2019р. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Сума заборгованості проводиться з 18 січня 2018 року по 29 листопада 2019 року, яка становить 11903,29грн. та складається з простроченої заборгованість за кредитом - 10722,29грн.; простроченої заборгованість за процентами - 881грн.; плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса - 300грн.(а.с.10) 28 квітня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю, відкрито виконавче провадження № 61937752 (а.с.26) Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. 04.05.2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] .(а.с.27-28)_ Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач, зокрема, посилалась на те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 24.12.2019року не переконався у безспірності заборгованості що підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримувала від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, позивач не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Також нотаріус не з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Враховуючи, що позивачем зазначається остання виплата кредиту 30 липня 2015 року та надається відповідна квитанція № 387802856, суд приходить до висновку, що визначений трирічний строк для звернення відповідача скінчився у серпня 2018 року. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору у зв`язку зі зверненням із позовом до суду в розмірі 840,80грн. та витрати по сплаті за заяву про забезпечення позову в розмірі 420,40грн., а всього 1261,20грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved