Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що проживає за адресою: [ADDRESS]. В період з 01.06.2013 року по 18.06.2013 року з вини відповідача сталося залиття вказаної квартири позивача, у зв'язку з чим позивачу було заподіяно моральну шкоду, на відшкодування якої позивач просить стягнути з відповідача 10000 гривень. Крім того, позивач доповнив свої позовні вимоги та зазначив, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків позивачу було заподіяно і майнову шкоду, яка полягає у витратах на ліки через захворювання у зв'язку з діями відповідача. На відшкодування майнової шкоди позивач просить стягнути з відповідача 3786,32 гривень. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та пояснив про обставини, зазначені у позові. Відповідач позов не визнав та у письмових запереченнях зазначив, що залиття квартири позивача стічними водами мало місце через неналежне утримання власником [ADDRESS] вказаного будинку внутрішньоквартирних систем та сантехнічного обладнання, у зв'язку з чим вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу немається. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що позивач проживає за адресою: [ADDRESS]. В період з 01.06.2013 року по 18.06.2013 року з вини відповідача, який не забезпечив належне обслуговування внутрішньобудинкових мереж вказаного будинку, сталося залиття вказаної квартири позивача стічними водами, у зв'язку з чим позивачу було заподіяно моральну шкоду, на відшкодування якої суд вважає справедливим стягнути з відповідача 5000 гривень на користь позивача. Ці обставини підтверджуються актом від 27.06.2013 року, реєстром телефонних звернень до інформаційно-диспетчерської служби 1562, довідкою про інвалідність позивача, виписками з амбулаторної картки позивача. Доводи відповідача про те, що залиття квартири позивача стічними водами мало місце через неналежне утримання власником [ADDRESS] вказаного будинку внутрішньоквартирних систем та сантехнічного обладнання та доказ цього у вигляді акту від 27.06.2013 року є безпідставними. Так, у акті від 27.06.2013 року зазначено, що причиною залиття квартири позивача стало пошкодження трійника каналізаційного стояка у квартирі [ADDRESS]. Разом з тим, у цьому ж акті зазначається, що 18.06.2013 року виконана заміна ділянки трубопроводу. Тобто цей акт в частині визначення причин аварії має суперечливі висновки. Зазначений акт також спростовується відповідями на запит позивача КП «Харківводоканал» від 05.07.2013 року, відповідно до якого КП «Харківводоканал», як безпосередній виконавець ремонтних робіт, зазначає, що 18.06.2013 року спеціалістами комплексу «Харківводовідведення» виконані роботи по заміні аварійної ділянки внутрішньобудинкового стояка [ADDRESS] вказаного будинку. Таку ж інформацію містить у собі і відповідь адміністрації Московського району Харківської міської ради від 08.07.2013 року. Тобто судом встановлено, що аварія, через яку сталося залиття квартири позивача, мала місце не через неналежне утримання власником [ADDRESS] вказаного будинку внутрішньоквартирних систем та сантехнічного обладнання, а через неналежне обслуговування відповідачем внутрішньобудинкових мереж. Відповідно до п.1 договору про надання житлово-комунальних послуг в м.Харкові, КП «Жилкомсервіс» забезпечує обслуговування внутрішньобудинкових мереж. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Тому суд дійшов висновку, що бездіяльністю відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна. Ч.1 ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивач не довів, що відповідачем йому була завдана майнова шкода. Так, підставами для відшкодування майнової шкоди відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України є сукупність таких обставин: неправомірність рішень, дій або бездіяльності особи, наявність майнової шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між діями або бездіяльністю та такою шкодою. Як докази заподіяння майнової шкоди позивач надав суду наступні докази: касові чеки про придбання ліків та медичних приладів, виписку з медичної документації, проїзні документи до м.Києва. Разом з тим, ці докази ніяким чином не свідчать про те, що наявні у позивача захворювання, на лікування яких були потрачені грошові кошти, викликані саме через дії, рішення або бездіяльність відповідача. Тобто відсутній причинно-наслідковий зв'язок між діями або бездіяльністю відповідача та вказаними витратами. Тому в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial