Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про навчання від 15.01.2013 №2466 в сумі 1366,66грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 15 січня 2013 р. на замовлення відповідача та відповідно до договору №2466 про навчання в Університеті банківської справи Національного банку України останній був зарахований на навчання до Львівського інституту Університету банківської справи Національного банку України на п'ятий курс для одержання вищої освіти з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «Магіст» за заочною формою навчання. Відповідно до договору № 2466 позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання, а відповідач зобов'язався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірі 8200 грн., щосеместру до 01 лютого 2013 року та до 31 серпня 2013 року із розрахунку по 4100 грн. за кожний семестр шляхом перерахування зазначених сум на рахунок позивача. 28.01.2013 року відповідач здійснив перший платіж за навчання сумі 4 100 грн. Навчання під час другого семестру відповідачем оплачено не було, в відтак відповідно до наказу № 450 від 14.11.2013 року відповідач був відрахований з числа студентів у зв'язку із порушенням умов договору № 2466 від 15.01.2013 року. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1 366,66 грн. Представник позивача подала до суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 січня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №2466 про навчання в Університеті банківської справи Національного банку України, за яким позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання (підготовку фахівця з вищою освітою), а відповідач зобов'язався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та в строки, що встановлені цим договором. Так відповідно до даного договору, 15.01.2013 року відповідач був поновлений в числі студентів інституту у складі групи 502 БСмз на підставі наказу № 21, 14.11.2013 року - відрахований з числа студентів на підставі наказу №450 за невиконання умов договору № 2466. Згідно з п.4 даного договору вартість освітньої послуги становить 8200 грн., яку відповідно до п.4.3 договору відповідач зобов'язувався вносити щосеместру до 1 лютого 2013 року та до 31 серпня 2013 року із розрахунку по 4100 грн. за кожний семестр шляхом перерахування зазначених сум на рахунок позивача. Однак, останній не виконав взятих згідно договору зобов'язань, не повідомив позивача про неможливість з поважних причин відвідувати заняття чи про намір достроково припинити дію договору про навчання, а також не подавав заяву про відтермінування плати за навчання чи про відрахування за власним бажанням, плату за навчання не вніс, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка згідно представленого розрахунку за період з 15.01.2013 р. по 14.11.2013 р. становить 1366,66 грн., З огляду на те, що відповідач прострочив оплату за надання освітніх послуг, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що заборгованість за договором № 2466 від 15.01.2013 року в сумі 1366,66 грн. підлягає стягненню в користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України відповідачав користь держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 611, 625 ЦК України та

Outcome: approved