Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» (далі ТОВ) 282 100 грн. позики, та судові витрати. В обґрунтування позову [PERSON] зазначав, що він в 2011 році надав позику для ТОВ, зокрема: 30.03.2011 року в сумі 105 500 грн.; 04.04.2011 року в сумі 35 000 грн.; 26.04.2011 року в сумі 32 000 грн.; 28.04.2011 року в сумі 10 000 грн.; 20.05.2011 року в сумі 8000 грн.; 26.05.2011 року в сумі 46 300 грн.; 20.06.2011 року в сумі 6500 грн.; 20.07.2011 року в сумі 15 500 грн.; 20.07.2011 року в сумі 3000 грн.; 29.07.2011 року в сумі 20 000 грн., а всього - 282 100 грн. Відповідач зобов'язався повернути позику до 01.12.2013 року. При цьому кошти вносив особисто в касу ТОВ через головного бухгалтера [PERSON], однак в силу деяких причин прибуткові касові ордери на кожну зазначену суму позики виписувались на вигадану ним особу [PERSON] Разом з тим, для нього керівником ТОВ та головним бухгалтером видавались розписки про отримання відповідачем сум позик саме від нього. Так як, ТОВ на його вимогу добровільно не повертає гроші, тому він звернувся до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав, та просив задовольнити його вимоги. Представники відповідача позов не визнали, зазначили, що згідно бухгалтерських документів (приходних касових ордерів, касових книг ТОВ) позику для товариства надавав [PERSON], а не [PERSON] Посилання останнього на те, що [PERSON] вигадана особа є незрозумілим та таким, що викликає підозру у законності діяльності позивача, який намагається довести свої вимоги не допустимими доказами. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що 30.03., 04.04., 26.04., 28.04., 20.05., 26.05., 20.06., 20.07., 20.07., 29.07. 2011 року в касу ТОВ надійшли кошти в сумах, відповідно 105 500 грн., 35 000 грн., 32 000 грн., 10 000 грн., 8000 грн., 46 300 грн., 6500 грн., 15 500 грн., 3000 грн., 20 000 грн., а всього - 282 100 грн., про що вказують дані квитанцій до прибуткових касових ордерів, згідно яких кошти приймались від [PERSON] як поворотна фінансова допомога. Факт надходження вказаних сум коштів до каси відповідача також підтверджується даними касової книги ТОВ, та не заперечувався його представниками в судових засіданнях. Згідно наданих позивачем розписок вбачається, що ТОВ в особі виконавчого директора [PERSON], головного бухгалтера [PERSON] у вказані дати отримували від [PERSON] поворотну фінансову допомогу у зазначених сумах по прибуткових касових ордерах, які за вказівкою позивача виписувались на [PERSON] Відповідач зобов'язувався повернути кошти до 01.12.2013 року. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили факт, що саме позивач надавав для ТОВ кошти, а за його вказівкою касові ордери виписувались на [PERSON] За приписами ст.1046 ЦК Україна за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1047 названого Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передавання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На думку суду сукупність наведених доказів підтверджують факт, що між [PERSON] та ТОВ «Україна» були укладені у письмовій формі договори позики, за якими позивач надавав для відповідача позики у перелічених вище сумах та дати, які позичальник зобов'язувався повернути до 01.12.2013 року. Оскільки взятих на себе зобов'язань ТОВ не виконало, тому з нього на підставі зазначених норм ЦК України на користь позивача підлягають стягненню суми позик в загальному розмірі 282 100 грн. Суд не приймає до уваги доводи представників відповідача про безпідставність вимог [PERSON] із мотивів, що за даними приходних ордерів, касової книги кошти вносились не позивачем, а особою [PERSON] ТОВ не надало суду будь-яких доказів про те, що згадані кошти вносились іншою особою, а не [PERSON], в той час як останній довів про надання саме ним позик для відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ТОВ на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у виді судового збору.

Outcome: approved