Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, третьої особи про визнання батьківства, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якій зазначає, що в липні 2012 року вона познайомилася з відповідачем, стала з ним зустрічатися, а в подальшому стали підтримувати близькі відносини як чоловік та жінка, але разом не мешкали, такі відносини продовжувалися до грудня 2016 року, шлюб вони не укладали. 07 лютого 2017 року вона народила дочку [PERSON], про народження дитини відповідач знає, що він є батьком [PERSON] не заперечує, але відмовився подавати заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, а тому при реєстрації народження в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис за № 25 від 14 лютого 2017 року, відомості про батька зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто дочка зареєстрована за її прізвищем [PERSON], імя та по батькові за її вказівкою, а саме: імя [PERSON], по батькові - Віталіївна. На теперішній час відповідач приходить до неї та їхньої дитини, але ні до реєстрації шлюбу, ні до визнання батьківства він не готовий, у нього інші плани в житті. З лютого 2017 року відповідач постійно приходить за місцем її помешкання, але разом вони так і не проживають, він визнає [PERSON] своєї дочкою, поводиться з нею як з дочкою, та офіційно не хоче визнавати себе батьком, тому вона змушена звернутися до суду з позовом про визнання батьківства. Вона з малолітньою дочкою проживає окремо від відповідача, дитина знаходиться на повному її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини їй не надає, хоча має таку можливість. В звязку з вищевикладеним, позивач просить визнати батьківство відповідача відносно дитини [PERSON], яка народилася 07.02.2017 року в м. Павлограді Дніпропетровської області у матері [PERSON], зобовязавши Тернівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області внести зміни до актового запису про народження [PERSON], складеного 14.02.2017 року № 25 Тернівським міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, вказавши батьком дитини [PERSON], громадянина України, який народився 26.07.1972 року в м. Тернівка Дніпропетровської області; стягнути з відповідача, щомісячно на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 640 грн.. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила позов задовольнити, стягнення аліментів здійснювати з 01.06.2017 року, оскільки відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу та справу розглянути без її участі (а.с. 31). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, він дійсно є рідним батьком дитини [PERSON], [INFO], просив стягувати аліменти з 01.06.2017 року, оскільки добровільно надавав матеріальну допомогу позивачу та справу розглянути без його участі (а.с. 30). Представник третьої особи - Тернівський міський відділ державної РАЦС Головного територіального управління у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, однак надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без представника відділу, рішення прийняти на розсуд суду (а.с. 22, 26). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання батьківства підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що позивач з відповідачем з липня 2012р. по грудень 2016р. підтримували близькі відносини як чоловік та жінка, але разом не мешкали, шлюб не укладали. 07 лютого 2017 року у них народилася донька [PERSON] (а.с 8), батьком якої зі слів матері був записаний [PERSON], згідно ст. 135 СК України, оскільки на той час відповідач не визнавав своє батьківство та відмовився подавати заяву в органи РАЦС про визнання батьківства, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 626021, виданого Тернівським міський відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 00017661304 від 14.02.2017р. (а.с. 8-9). Відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно правових позицій, викладених у п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Таким чином, визнання відповідача батьком [PERSON], [INFO], вiдповiдає інтepecaм малолiтньої дитини i нaдaє можливiсть батькові надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. У звязку із встановленням батьківства відповідача, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів суд визначає у відповідності із ст. 183 Сімейного кодексу України. Оскільки судом встановлено, що дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 640 грн. на користь позивача. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 640 грн. на користь держави. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved