Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право особистої приватної власності на автомобіль «Seat Leon», реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], посилаючись на те, що вказаний автомобіль був придбаний після фактичного припинення шлюбних відносин, а тому є його особистою приватною власністю. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та підтвердили обставини викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач та представник відповідача позов не визнали та просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 31.10.1997 року до 30.04.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Автомобіль «Seat Leon», реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER] був придбаний 20.10.2011 року, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тобто під час шлюбу позивача та відповідача. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 57 СК України, майно, набуте одним з подружжя за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто, є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. 21.10.2011 року між позивачем та ПАТ «УКРСОЦБАНК» було укладено кредитний договір. В пункті 1.2. вказаного кредитного договору зазначено, що кредит надається на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки SEAT Leon CityWagen, 2011 року випуску, білого кольору, згідно з договором купівлі-продажу №181011 від 18.10.2011 року укладеним з ТОВ «Мотор-Сан». В якості забезпечення належного виконання [PERSON] умов кредитного договору між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та відповідачем було укладено договір поруки від 21.10.2011 року. Крім того, 21.10.2011 року відповідач надала нотаріальну згоду як дружина своєму чоловікові (позивачу) передати в заставу на умовах за його розсудом ПАТ «УКРСОЦБАНК» вказаний автомобіль. Згідно з частини 1 статті 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню, оскільки вказаний автомобіль є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідачем надані беззаперечні докази того, що вказаний автомобіль придбаний в період шлюбу, разом з позивачем не надано належних доказів та не доведено у встановленому законом порядку, що автомобіль був дійсно придбаний за особисті кошти позивача, а не за рахунок спільних коштів, набутих позивачем та відповідачем під час перебування у зареєстрованому шлюбі. Покази свідків зі сторони позивача та відповідача не спростовують і не підтверджують позовні вимоги і заперечення.

Outcome: dismissed