Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на нерухоме майно: приміщення 2-го поверху №11, 12, 13, 15, 16, 17, 17а, 18, 19, 20, 22, 24-27 площею 816, 9 кв.м.; 3-го поверху №14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 26, 30 а, площею 254, 7 кв.м. у житловому будинку літ. «[NUMBER]», що розташовані за адресою: [ADDRESS]., що мають загальну площу 1071, 6 кв.м., що належать іпотекодавцю - відповідачу - для задоволення вимоги АТ Банку«Меркурій» по погашенню заборгованості за Договором на кредитну лінію № 02/3-06П-43 від 15.07.2011 р. та усіх додаткових угод у сумі 57 382 809, 47 грн. шляхом визнання права власності на вказаний будинок за ПАТ «Меркурій», визнати за останнім право власності на вказані приміщення, а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив розглянути справи без участі сторони позивача. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду надали заяви про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, з урахуванням положень статті 174 ЦПК України щодо визнання позову відповідачем, приходить до наступного. 15.07.2011 року між ПАТ Банк «Меркурій» та [PERSON], був укладений договір 02/3-06П-43 на кредитну лінію з додатковими угодами, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у сумі 37 123 000, 00 гривень, зі сплатою 27% річних та кінцевим терміном погашення 11.07.2014 року. Відповідно до Додаткової угоди №1 від 18.07.2011 року до кредитного договору, позивач становив відповідачу процентну ставку за кредитним договором у розмірі 18% річних. Додатковою угодою №2 від 26.06.2012 року, позивач встановив відповідачу ліміт кредитування в сумі, що не перевищує 37 611 550, 00 гривень, а також встановив графік погашення кредиту. Також позивач протягом дії кредитного договору збільшував відповідачу ліміт кредитування за додатковими угодами №74 від 31.07.2012 року та №5 від 31.08.2012 року. Відповідно до додаткової угоди №7 від 23.10.2012 року позивач встановив відповідачу ліміт кредитування у сумі, що не перевищує 49 677 550, 00 гривень. Свої зобов'язання за договором позивач виконав, та надав відповідачу кредит в розмірі 49 677 550, 00 гривень, що підтверджується заявами про видачу готівки та платіжними дорученнями. (а.с.24-42). 28.12.2012 року у забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між позивачем та [PERSON] як майновим поручителем Відповідача, був укладений Іпотечний договір №02/2-08-277 з договорами про внесення змін, посвідчений 28.12.2012 року [PERSON] ПН ХМНО та зареєстровано в реєстрі за №5728, предметом якого є: нерухоме майно - нежитлові приміщення 2-го поверху №11-:-13, 15-20, 17а, 22, 24-:-27 площею 816,9 кв.м., 3-го поверху №14-:-23, 26, 30а, площею 254,7 кв.м., в житловому будинку літ.[NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності на майно на час укладання іпотечного договору належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01 вересня 2011 року Виконавчим комітетом Харківської міської ради, на підставі розпорядження Харківського міського голови від 29.08.2011 року за №3841, право власності зареєстроване 12 вересня 2011 року в Комунальному підприємстві «Харківське бюро технічної інвентаризації», відповідно витягу про державну реєстрацію прав №31279331, номер запису 11881 в книзі 1, реєстраційний номер 34527302. У зв'язку з оформленням та підписанням між [PERSON] та відповідачем договору купівлі-продажу майна, окремі частини іпотечного договору були викладені в новій редакції 29.10.2014 року згідно договору про внесення змін до іпотечного договору №02/2-08-277 від 28.12.2012 року, який був посвідчений 29.10.2014 року [PERSON], ПН ХМНО та зареєстровано в реєстрі за №2262. Новим іпотекодавцем за іпотечним договором став відповідач - [PERSON], який передав в забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором в іпотеку майно: приміщення 2-го поверху №11, 12, 13, 15, 16, 17, 17а, 18, 19, 20, 22, 24-27 площею 816,9 кв.м., 3-го поверху №14, 15, 16, 17, 18,19, 20, 21, 22, 23, 26, 30а площею 254,7 кв.м. у житловому будинку літ. «[NUMBER]», розташовані за адресою: [ADDRESS], що мають загальну площу 1071,6 кв.м., зазначене майно є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ПН ХМНО [PERSON] 29.10.2014 року за реєстровим №2257, право власності зареєстроване державним реєстратором ПН ХМНО [PERSON] 29.10.2014 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: 7501614, номер запису про право власності, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 475465363101. Згідно зі звітом про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного 03-07 листопада 2014 року, дата оцінки 03 листопада 2014 року, яка була проведена ТОВ «ТСТ Експерт», ринкова вартість Майна складає 3 586 100,00 гривень. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення вказаних норм, відповідач не виконав зобов'язання за кредитним договором, врезультаті чого утворилась заборгованість по кредиту перед позивачем, яка станом на 01.11.2014 року, складає 57 382 809, 47 гривень з яких: 49 246 820,00 гривень - прострочена заборгованість за кредитом; 8 135 989, 47 гривень - прострочена заборгованість за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 45). Відповідно до статті 611 Цивільного Кодексу України при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, що встановлені договором чи законом. Відповідно до п.п. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк їх виконання. Статтями 572, 575 Цивільного Кодексу України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель мас право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначено на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із пунктом 2.1.5. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право у разі невиконання Позичальником умов Кредитного договору, звернути стягнення на майно, в тому числі достроково, та задовольнити за рахунок майна свою вимогу за Кредитним договором у повному обсязі, що визначається на час виконання цієї вимоги, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання зобов'язання, неустойку, необхідні витрати на утримання, звернення стягнення та реалізацію майна. Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Розділом 4 Іпотечного Договору передбачено застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. Постановою Правління № 340 від 10.06.2014 р. Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк «Меркурій» відкликано банківську ліцензію та розпочато ліквідацію вказаного банку. 12.06.2014 року Виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішенням № 47 про ліквідацію ПАТ Банку «Меркурій» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію. Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що відповідно до пункту 22 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, з відповідача на користь держави необхідно також стягнути судовий збір у розмірі 3 654 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved