Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення нарахованих відсотків за договором кредиту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що\~ відповідно до умов кредитного договору № 352\~ від 14.05.2008 року КС « Полтава і Полтавці» надала [PERSON] кредит в розмірі 17000,00 грн. строком до 14.05.2010 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,21 %\~ щоденно на суму залишку заборгованості за кредитом. Також вказав, що у разі порушення боржником своїх зобовязань по даному договору позивач має право на подвоєння та потроєння відсоткової ставки відповідно до відповідно до п. 9.1 кредитного договору. З метою забезпечення виконання взятих на себе боржником зобовязань 14.05.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №203. Порушення боржником своїх зобовязань змусило позивача звернутись до суду та 10 лютого 2012 року рішенням Київського районного суду м. Полтави з боржника було стягнуто 34\~423,69грн заборгованості за кредитом, яке боржником виконано частково. Вважав, що наявність судового рішення, яке не виконане боржником не припиняє відносин сторін кредитного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконане грошове зобовязання, а тому з врахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №352 від 14.05.2008року у розмірі 52829,42\~ грн. У судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, де зазначив, що свої вимоги підтримує повністю. \~\~ \~ \~ \~Представник \~відповідачів за дорученням, в судове засідання \~ не зявилися, попередньо надавши письмові заперечення та заяву про розгляд справи за його відсутності.\~\~\~\~\~\~\~ \~Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти, та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.11цього Кодексу суд розглядає позовні вимоги на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Встановлено, що 14 травня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON]В\~ було укладено Кредитний договір № 352 (надалі Кредитний договір). \~ \~ \~ \~ У відповідності до розділу 1 пункту 1.1 вказаного Кредитного договору позивач прийняв на себе зобовязання надати боржнику кредит в сумі 17000,00грн. строком на 24 місяці з 14 травня 2008р. по 14 травня 2010р., а боржник взяв на себе зобовязання погасити кредит згідно Графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною договору з процентною ставкою за користування кредитом 0,21 % щоденно на залишок основної суми кредиту. Відповідно до п.8.1. строк дії договору встановлено до повного виконання своїх зобовязань за ним. Пунктом 9.1. кредитного договору встановлено, що при порушенні боржником будь-яких платежів більш ніж на три дні, позивач має право подвоїти процентну ставку, вказану у пункту 1.1. договору до моменту повного погашення простроченої заборгованості. Якщо після закінчення місячного строку з дня подвоєння процентної ставки Позичальник порушує строк сплати кредиту та/або процентів, то Кредитор самостійно в односторонньому порядку потроює процентну ставку, в п.1.1 до моменту повного погашення простроченої заборгованості. З метою забезпечення виконання взятих на себе боржником зобовязань, 14 травня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 203. У відповідності до розділу 1 вказаного договору поруки, з посиланням на ст.ст.553,554 ЦК України, поручитель у повному обсязі поручився перед позивачем за виконання боржником всіх своїх зобовязань по вказаному вище кредитному договору. При цьому, у відповідності до п.2.3 Договору поруки, поручитель зобовязався погасити заборгованість боржника на користь позивача протягом семи днів з дня направлення на його адресу повідомлення про порушення боржником зобовязань по кредитному договору. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2012 року вирішено спір з приводу стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 352,укладеного 14.05.2008 року між КС « Полтава і Полтавці» та [PERSON] З відповідачів в солідарному порядку стягнуто заборгованість за період з 14 січня 2009 року по 15 червня 2011року заборгованості, в розмірі 34423,69 грн. з яких: 8556,18 грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 15867,51 грн. - нараховані відсотки та 10000,00 грн. штрафні санкції згідно п.9.1. Договору Відповідно до п.17 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається не виконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК України. Проте, рішення суду боржниками на час розгляду справи виконано повністю, що підтверджується документами про сплату боргу та належним чином засвідченими копіями матеріалів виконавчого провадження ВП№36216895 та ВП №36216778. Так відповідно до наданої суду копії меморіального ордеру №631від 02.11.2012 року солідарним боржником [PERSON], 02.11.2012 сплачено на користь Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ 24899,58грн боргу по виконавчому листу №2/1609/154/2012 від 18.06.2012 року Згідно матеріалів ВП№36216778, 10.07.2012 року державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/1609/154/2012 виданого 18.06.2012 року Київським р/с про стягнення з [PERSON], на користь КС «Полтава і Полтавці» 34423,69 грн. (ВП №33336531), який в подальшому було направлено за заявою стягувача до Київського ВДВС із залишком боргу 11950,81грн Відповідно до матеріалів ВП№36216895, 21.12.2012 року Постановою державного виконавця ДВС Полтавського РУЮ від 06.07.2012 року відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/1609/154/2012 виданого 18.06.2012 року Київським р/с про стягнення з [PERSON], на користь КС «Полтава і Полтавці» 34423,69 грн. солідарно (ВП №33259014), яку 21.12.2012 року було закінчено, про що направлено постанову до Київського ВДВС. Згідно заяви представника КС «Полтава і Полтавці» до Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 03.01 2013року залишок заборгованості по даному виконавчому листу становив 11950,81грн. В подальшому стягнення 11950,81грн проводилось Київським ВДВС із вжиттям відповідних заходів примусового виконання рішення суду. 20.11.2014 року державним виконавцем Київського РУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу №2/1609/154/2012 виданого 18.06.2012 року Київським районного суду про стягнення з [PERSON], на користь КС «Полтава і Полтавці» 11950,81грн, в звязку із погашенням солідарного боргу в повному обсязі. Згідно ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, У ст.44,45 ЗУ «Про виконавче провадження передбачено черговість та порядок виплат коштів, сплачених на виконання рішення суду. Як вбачається з матеріалів позовної заяви та розрахунку позовних вимог, позивач самовільно встановив порядок зарахування сплачених по рішенню суду грошових коштів, на оплату безпідставно нарахованих ним поточних процентів по кредиту, а тому не вірно зазначає, що відповідачі за період з 11.02.2012 року по 16.04.2015 року здійснили часткову оплату 35562,09 грн. саме відсотків за користування кредитом, а погашення тіла кредиту начеб то не відбулося. За таких обставин суд дійшов висновку, що зобовязання за кредитним договором виконані шляхом повного погашення боргу, визначеного до стягнення за рішенням Київського районного суду м. Полтави 10 лютого 2012 року, відповідно до ст.599 ЦК України. Позивач скористався правом на повернення кредиту, заборгованість відсутня, а тому стягнення коштів з відповідачів призведе до подвійного стягнення з боржників , що є не законним, в звязку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити. \~\~На підставі викладеного та

Outcome: dismissed