Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 83584грн. 93 коп. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 10.07.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 9500.00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним і банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на 24.11.2016 року у нього виникла заборгованість за кредитом у сумі 83584,93грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 11032,05 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 65146,45грн.; заборгованості за пенею та комісією 2950,00грн., штрафу (фіксована частина) 500грн., штрафу (процентна складова) 3956,43 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заперечення, в яких просить в задоволенні позову відмовити, та застосувати до вимог про стягнення з нього процентів, пені та інших штрафних санкцій встановлені ЦК України строки позовної давності. Справу розглядати за його відсутності, з урахуваннями письмових заперечень. Суд, дослідивши надані докази, приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 10.07.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір без номеру, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9500.00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним і банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві /а.с.5-31/. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Взяті на себе зобовязання по договору № б\\н від 10.07.2013 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит. У порушення зазначених умов договору відповідач [PERSON] зобовязання за договором № б\\н від 10.07.2013року належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, у [PERSON] станом на 24.11.2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 83584,93грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 11032,05 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 65146,45грн.; заборгованості за комісією 2950,00грн., штрафу (фіксована частина) 500грн., штрафу (процентна складова) 3956,43 грн. /а.с.3-4/. Відповідно до\~ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно\~ст. 611\~ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Між тим, відповідачем в запереченнях було заявлено про застосування строків позовної давності. Відповідно до частини 1\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно\~ст. 257 Цивільного кодексу України\~визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином суд приходить до висновку, що позовна давність до вимог кредитора про повернення кредитних коштів, та процентів за користування кредитом не застосовується, оскільки позивачем не пропущено строк для звернення до суду. Крім того, умовами п. 3 ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України\~встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За умовами договору, Банком було розраховано до сплати пеню в сумі - 2950,00 грн.. Так,\~статтею 258 Цивільного кодексу України\~визначено вимоги до яких застосовується спеціальна позовна давність, серед іншого, позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Отже, у разі, коли на момент звернення з позовом виконання зобов'язання було прострочено понад один рік, стягнення неустойки (штрафу, пені) за минулий час обмежується одним роком перед зверненням зацікавленої особи до суду, якщо не будуть визнанні поважними причини пропуску даного строку. Поважності пропуску такого строку представником банку доведено не було. За таких обставин, пеня повинна стягуватись за 12 місяців до звернення до суду, що згідно розрахунку заборгованості становить 1\~100, 00 грн. Таким чином, зважаючи на наведене вище, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково. А саме в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом 11032,05 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 65146,45грн.; заборгованості за комісією 1100,00грн., штрафу (фіксована частина) 500грн., штрафу (процентна складова) 3956,43 грн. Не заслуговують на увагу доводи відповідача стосовно того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом є незрозумілим та складений не компетентною особою. Оскільки, відповідач власного розрахунку не надав та не обґрунтував в чому ж полягає незрозумілість розрахунку позивача. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial