Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 02.04.2008р. між Відкритим акціонерним товариством ВТБ БАНК, правонаступником якого є позивач - ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №ІЖ-2/Ф, у відповідності до якого відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 30000 доларів США з кінцевим терміном погашення 01.04.2028р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5% річних. З метою своєчасного і повного виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, 02.04.2008р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №П/ІЖ-2/Ф, у відповідності до якого відповідач [PERSON] взяла на себе солідарну відповідальність за виконання вказаних зобовязань. Відповідач [PERSON] порушує умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками. Сума його заборгованості перед банком станом на 31.03.2015р. склала 20911,04 доларів США. Надалі позивач збільшив свої позовні вимоги, перерахувавши борг відповідача станом на 11.11.2015р., який склав: строкова заборгованість за кредитом 18567,69 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом 1507,08 доларів США, сума простроченої заборгованості за процентами 2789,39 доларів США, сума заборгованості за відсотками (поточна) 32,34 доларів США, а всього 22896,50 доларів США, а також пеня в сумі 17107,60 грн. та 3% річних в сумі 1406,11 грн., а всього 18513,71 грн. [PERSON] ці суми позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також витрати на сплату судового збору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити та стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за тілом кредиту та відсотка у доларах США, а також пеню, 3% річних та судовий збір в національній валюті України (гривнях). В судовому засіданні 21.03.2016р. представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив, що вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту та 1/2 частини нарахованих відсотків, пеню та 3% річних не визнав взагалі. В подальшому в судові засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивач пропустив шестимісячний строк предявлення вимог до поручителя, тому договір поруки вважається закінченим, просив в задоволенні позовних вимог відносно відповідача [PERSON] відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно кредитного договору №ІЖ-2/Ф від 02.04.2008р. між між Відкритим акціонерним товариством ВТБ БАНК, правонаступником якого є позивач - ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON], він отримав кредит в сумі 30000 доларів США з кінцевим терміном погашення 01.04.2028р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5% річних. Згідно договору поруки №П/ІЖ-2/Ф від 02.04.2008р. між позивачем та відповідачем [PERSON], вона взяла на себе солідарну відповідальність за виконання вказаних зобовязань. Згідно розрахунку заборгованості, сума заборгованості перед банком за вказаним кредитним договором станом на 11.11.2015р. склала: строкова заборгованість за кредитом 18567,69 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом 1507,08 доларів США, сума простроченої заборгованості за процентами 2789,39 доларів США, сума заборгованості за відсотками (поточна) 32,34 доларів США, а всього 22896,50 доларів США, а також пеня в сумі 17107,60 грн. та 3% річних в сумі 1406,11 грн., а всього 18513,71 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В даному конкретному випадку позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі відповідачу [PERSON] видані. Відповідач в свою чергу умови вказаного договору не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позивальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. За таких обставин позовні вимоги до відповідача [PERSON] суд вважає доведеними і такими, що підлягають задоволенню. При цьому заперечення представника відповідача [PERSON] суд вважає безпідставними і такими, що не підтверджені під час розгляду справи по суті. В той же час, відповідно до п.24 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. В даному випадку, згідно розрахунку заборгованості, доданому позивачем до позову, порушення умов кредитного договору мало місце з 12.05.2014р., що підтвердив представник позивача в судовому засіданні. При цьому вимога до поручителя [PERSON], додана до позовної заяви, датована 15.05.2015р., що також підтверджено представником позивача в судовому засіданні, будь-яких доказів отримання нею цієї вимоги до суду надано не було. Позов, який розглядається, надійшов до суду 07.09.2015р. Таким чином, встановлений законодавством шестимісячний строк предявлення вимог до поручителя [PERSON] позивачем був пропущений, тому поруку відповідача [PERSON] за кредитним договором №ІЖ-2/Ф від 02.04.2008р. суд вважає припиненою. За таких обставин позовні вимоги до відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial