Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

\~Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати недійсним Акт про порушення Кодексу газорозподільних систем від 17 грудня 2016 року, складений представником ПАТ «Харківгаз» по споживачу [ADDRESS], м-н 3 в м. Лозова Харківської області [PERSON]; скасувати рішення постійно діючої комісії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» з розгляду акта про порушення від 17 грудня 2016 року у вигляді протоколів без номерів про визначення з 17 грудня 2016 року фактичного об'єму споживання природного газу споживачу [ADDRESS], м-н 3 в м. Лозова Харківської області [PERSON] за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеним у Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем; зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» здійснити перерахунок спожитого природного газу [PERSON] за адресою: м. Лозова, м-н 3[ADDRESS] з застосуванням норми споживання природного газу - 7.1 куб.м., починаючи з 17 грудня 2016 року по лютий 2018 року включно. Також просить витребувати у відповідачів по справі: оригінал Акта про порушення від 17.12.2016 року, складеного за адресою: м. Лозова, м-н 3[ADDRESS] по споживачу [PERSON]; рішення комісії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» з розгляду акта про порушення від 17 грудня 2016 у вигляді протоколу без номеру про визначення з 17 грудня 2016 року фактичного об'єму споживання природного газу споживачу [ADDRESS], м-н 3 в м.Лозова Харківської області [PERSON] за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеним у Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та пояснила, що порушення її особистих інтересів оскаржуваним рішенням полягає в тому, що в ньому фактично зафіксовано її особисту відмову від встановлення загальнобудинкового лічильника обліку спожитого газу. Складений представниками ПАТ «Харківгаз» акти про порушення від 17.12.2016 року за № 215 вказує на небажання позивача сплачувати за спожитий газ із застосуванням приладів його обліку, що потягло безпідставне застосування до позивача нарахування оплати за фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, при цьому зазначила, що акт від 17.12.2016 року був складений з порушеннями, відсутній особистий підпис позивача, крім того його підписали особи, які не були присутні при його складанні. Представник відповідача ПАТ «Харківгаз» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила,\~\~пояснила, що 22.03.2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 187, якою затверджено Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, яким визначено граничну роздрібну ціну на природний газ для побутових споживачів. На ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», як на субєкта ринку природного газу, покладено спеціальні обовязки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. Відповідно до Кодексу газорозподільних систем визначений Оператором ГРМ обсяг споживання природного газу по обєкту споживача за відповідний календарний місяць є підставою для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником. Тобто, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» на підставі даних Оператора ГРМ про обєм газу проводить нарахування споживачу за надану послугу з газопостачання. Тому всі питання щодо обсягу спожитого газу споживачами відносяться до компетенції Оператора ГРМ (ПАТ «Харківгаз»). Від представника ПАТ «ХАРКІВГАЗ» надійшли письмові заперечення (а.с.33-36), в яких, не погодившись з позовними вимогами, порушувалося питання про відмову в їх задоволенні, посилаючись на те, що субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобовязані в термін до 01.01.2018 року забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі. ПАТ «Харківгаз» 17.12.2016 року проводилися заходи, щодо встановлення загальнобудинкового лічильника газу за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікр. 3, буд. 10 за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ (ПАТ «Харківгаз»), але деякі мешканці, в тому числі і [PERSON] від встановлення загально будинкового лічильника газу відмовилися. Недопуск до ввідного газопроводу для встановлення загальнобудинкового лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ (ПАТ «Сумигаз») є порушенням п. 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, що зафіксовано в актах про Порушення від 25.08.2016 року та 22.11.2016 року. Представник відповідача ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в судове засідання не зявився, надіслали на адресу суду письмовий відзив, в якому зазначили, що позовні вимоги не визнають, просять відмовити в їх задоволенні. Зазначили, що у разі відмови від встановлення за рахунок і за ініціативою Оператора ГРМ загально будинкового вузлу обліку природного гаху Оператор ГРМ, у відповідності до вимог абзацу 7 пункту 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ, має право змінити режим нарахування обємів природного газу побутовим споживачам, що проживають у такому будинку і не забезпечені індивідуальними лічильниками природного газу, з визначення фактичного обєму спожитого природного газу по відповідному споживачу за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеним у додатку 10 до Кодексу ГРМ, але виключно за умови наявності акту про порушення, складеного відповідно до вимог глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, надані сторонами докази на свої доводи і заперечення, виходив з наступного: Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [INFO], мікр. 3[ADDRESS], є побутовим споживачем природного газу, відкрито особовий рахунок (а.с.6-8). З рахунку за газ та послуги з газопостачання за квітень 2017 року вбачається, що позивачу проводилось нарахування фактичного обєму спожитого газу за відповідний календарний місяць за граничними обємами споживання природного газу для населення (18,3 куб.м на одну людину в місяць) відповідно до Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем, в судовому засіданні визнано та не оспорюється сторонами. Постачання природного газу населенню на території м. Лозова здійснює субєкт господарювання ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» . 17.12.2016 року працівниками відділу інспектування, закріплення за віддаленими робочими місцями в місті Лозова Красноградського територіального підрозділу ПАТ «Харківгаз» було здійснено виїзд для встановлення загально будинкового вузла обліку природного газу на обєкті\~багатоповерхового житлового будинку за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікр. 3, буд. 10, , складено акт за № 215 (а.с.38) про порушення, яким встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем\~ - відмова споживача [PERSON] від встановлення загальнобудинокового лічильника, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ. Акт підписаний особами, що склали акт, але підпис споживача [PERSON] відсутній та відсутня відмітка, що споживач від підпису відмовився. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що 17.12.2016 року вони отримали наряд на виїзд до будинку № 10 на мікр. 3 в м. Лозова Харківської області. Фактично до їх обовязків входило проведення розяснювальної роботи з мешканцями будинку щодо встановлення загальнобудинкового лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ (ПАТ «Харківгаз»), повинно були скласти акти про надання згоди або відмову щодо встановлення загальнобудинкового лічильника газу. Однак [PERSON] була проти, про що і був складений акт про відмову у встановленні загальнобудинкового лічильника. Вона розяснювала, що у разі відмови, після прийняття рішення комісією будуть нараховуватися обсяги газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, тобто по 18,3 куб.м. на одну особу. З протоколу від 23.03.2017 року вбачається, що на засіданні комісії з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування обємів природного газу у разі виявлення порушень вимог Кодексу газорозподільчих систем було прийнято рішення про те, що через відмову споживача багатоквартирного будинку № 10 на мікр. 3 в м. Лозова Харківської області, від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за ініціативи та кошти оператора ГРМ, що підтверджується актом про порушення від 17.12.2016 року № 215, по особовому рахунку споживача з дати складання акту про порушення фактичний обсяг спожитого природного газу визначати за граничними обємами споживання природного газу. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку газу»\~постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Частиною 1 ст. 6 цього Закону встановлено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані, зокрема, забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. Наведеними спеціальними законами у сфері регулювання ринку газу обовязок із встановлення лічильників газу (незалежно від виду - квартирних чи загальнобудинкових) покладений на суб'єктів господарювання, які здійснюють розподіл природного газу на відповідній території. При цьому, законом також чітко визначені джерела фінансування робіт з оснащення лічильниками газу (незалежно від виду - квартирних чи загальнобудинкових) населення: кошти суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, кошти відповідного бюджету, інші джерела, не заборонені законодавством. Згідно з п. 5 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об'ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належить, зокрема відмова в доступі до об'єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу. Відповідно до п. 6 глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРС у разі відмови в доступі до об'єкта споживача, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу споживачу, який не забезпечений лічильником газу (розраховується за нормами споживання), визначення об'єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв, починаючи з дати, наступної після дати не допуску, визначеної в акті про порушення. Ознайомлення побутового споживача із запланованими датою та часом встановлення лічильника газу має бути підтверджено позначкою про вручення йому письмового попередження про встановлення лічильника газу, яке має бути надане побутовому споживачеві не пізніше ніж за десять робочих днів до запланованої дати встановлення лічильника газу. При цьому представник Оператора ГРМ в акті про порушення має попередити споживача під особистий підпис про те, що розрахунки за спожитий газ за граничними об'ємами споживання природного газу населенням буде здійснено через 20 днів з дня складання акта про порушення, і про те, що до цього часу споживач має забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ для безкоштовного встановлення лічильника газу. У разі забезпечення споживачем протягом цього строку доступу представникам Оператора ГРМ для безкоштовного встановлення лічильника газу процедура нарахування за граничними об'ємами споживання природного газу населенням не застосовується. Кодексом газорозподільних систем (абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу 1Х Кодексу) передбачено, якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загально будинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5розділуХІ цього Кодексу), фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу. Додаток № 10 до Кодексу газорозподільних систем встановлює граничні норми споживання природного газу населенням: 9,8 м.куб. (плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання людино-місяць). Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» встановлено норматив використання природного газу 4,4 куб.м. на одну людину у місяць для домогосподарств, де газ використовується тільки для приготування їжі. Таким чином, для застосування вищевказаної санкції, як визначення фактичного об'єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням має бути встановлений факт правопорушення - відмова споживача, який не забезпечений лічильником природного газу (індивідуальним або загальнобудинковим), від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ. При цьому аналіз змісту положень Кодексу ГРС у їх системному зв'язку із Законом України «Про ринок природного газу», Закону України «Про забезпечення комерційного обліку газу» дає підстави обґрунтовано стверджувати, що законодавець під відмовою від встановлення лічильника розуміє відмову від встановлення будь-якого лічильника газу - квартирного чи загальнобудинкового, оскільки метою регулювання ринку газу є саме забезпечення обліку спожитого газу населенням. Окрім того, як встановлено Кодексом ГРС (абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу IX, п.6 глави 3 Розділу ХІ) правопорушення у виді відмови від встановлення лічильника має бути зафіксоване оператором ГРМ згідно визначеної процедури з оформленням відповідного документа певної форми і змісту. Судом достовірно встановлено, що будь-яких належних доказів протидії позивачем у встановленні загальнобудинкового приладу обліку газу, суду у ході розгляду справи не надано. Суд також приймає до уваги ту обставину, що акт про порушення повинен складений не відносно окремого конкретно визначеного споживача, а стосовно обєкту: житлового будинку № 10 на мікр. 3 в. Лозова Харківської області, тобто, даний акт містить відомості про вчинення порушення конкретною особою (позивачем), хоча у неї в квартирі встановлений індивідуальний квартирний лічильник газу, а відповідно і прийняття відповідачем рішення про відповідальність конкретної особи (позивача) на підставі цього акту\~суд вважає неправомірним. За таких обставин, вимога позивач про визнання недійсним акту про порушення ГРМ від 17.12.2016 року задоволенню не підлягає, оскільки суд вважає, що складений з порушенням процедури акт про відмову від встановлення загальнобудинкового лічильника газу, не несе за собою правової підстави для розгляду його на засіданні комісії та винесення на його підставі будь-якого рішення. Судом зясовано, що позивач [PERSON] мешкає в багатоповерховому будинку за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікр. 3, буд. 10 та не є його балансоутримувачем, а тому від її згоди чи незгоди з встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу не залежить встановлення тарифів за спожитий газ, застосування будь-яких санкцій до мешканців будинку, тощо. Слід також зазначити, що твердження представника відповідача в тій частині, що нібито позивач була запрошена та повідомлена про засідання комісії, не відповідає дійсності, оскільки, суду не надано належних та допустимих письмових доказів про це, що вона була обізнана про засідання комісії 29.12.2016 року, оскільки відсутній її підпис в акті. Тому, суд вважає обґрунтованою вимогу про скасування рішення постійно діючої комісії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» від 23.03.2017 року з розгляду акту про порушення від 17.12.2016 року № 215 в частині визначення прав та обов`язків [PERSON], проживаючої за адресою: [INFO], мікр. 3[ADDRESS], які ґрунтуються на приписах чинного законодавства та узгоджуються з умовами надання споживчого газу, знайшли підтвердження доказами, перевіреними і оціненими судом. Щодо позовної вимоги про зобовязання ТОВ «Харківгаз збут» здійснити перерахунок спожитого природного газу [PERSON] з застосуванням норми споживання природного газу - 7,1 куб.м. з 17 грудня 2016 року по лютий 2017 року включно, то суд вважає заявлення цієї вимоги є передчасним і безпідставним, так як права позивача в цій частині ще не порушені, позовні вимоги заявлені на майбутнє, що не узгоджується з приписами Цивільного процесуального кодексу України, завданнями якого є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Із акту перевірки технічного стану, пломбування та прийняття в експлуатацію побутового вузла обліку природного газу від 23.05.2017 року, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що в квартирі [PERSON] за адресою: Харківська область, м. Лозова, мікр. 4[ADDRESS] обстежено вузол обліку газу, зауваження на момент перевірки відсутні, проведено пломбування лічильника пломбою турбіон (а.с.19). Суд погоджується з доводами представника відповідача, що по належній позивачу квартирі за зазначеною адресою, нарахування обсягу природного газу проводиться згідно фактично використаних обсягів природного газу за показниками квартирного лічильника, які передаються контролерам. Доказів на протилежне позивач не надала. Відповідно до ч.1\~ст. 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~статті 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2.\~ст. 78 ЦПК Укроаїни\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, які б спростовували встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду, сторони не надали. Питання щодо судових витрат підлягає вирішенню відповідно до приписів\~ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст.\~12,13,19,76,77,78,81,141,259,\~263-264,\~268 ЦПК України, суд -

Outcome: partial