Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 31\~123 грн 07 коп боргу за кредитним договором та понесені при подачі позову до суду судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивачем на підставі кредитного договору №490927450 від 20 листопада 2014 р. відповідачу було надано кредит у сумі 23\~053 грн 58 коп терміном до 21 листопада 2019 р., який зобовязувався повертати наданий кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі, в строки та на умовах, що передбачені договором та додатком до нього Графіком погашення кредиту. Відповідачем не виконуються умови кредитного договору та заборгованість станом на 11 вересня 2015 р. становить 31\~123 грн 07 коп., яку і просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився, в порядку ст.158 ЦПК України подав суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника на підставі наявних матеріалів та доказів. У судове засідання відповідач не зявилася, подала суду заяву, в якій позов про стягнення боргу за кредитним договором станом на 11 вересня 2015 р. в розмірі 31\~123 грн 07 коп визнає в повному обсязі та просить справу слухати в її відсутності. У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється згідно із вимогами ч.2\~ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України. Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними та допустимими, як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України. Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України). Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Так, ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 20 листопада 2014 р. між позивачем ПАТ «Альфа-Банк» (кредитодавець) та відповідачем [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір №490927450, згідно з яким банк надає позичальнику кредит в сумі 23\~053 грн 58 коп з остаточною датою погашення кредиту 21 листопада 2019 р. з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 39,9%, а позичальник зобовязувався повертати кредит та сплачувати проценти за кредитним договором щомісячно згідно з графіком Додаток №1 до договору, що є невідємною його частиною. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує та, згідно з розрахунком позивача, станом на 11 вересня 2015 р. утворилася заборгованість на загальну суму 31\~123 грн 07 коп, а саме: за кредитом 23\~053 грн 58 коп; за відсотками 6269 грн 49 коп; штраф 1800 грн. (розділ І п.4 кредитного договору). Із вказаним обставинами відповідач у поданій суду заяві погодився, в тому числі із розрахунком боргу, а відтак такий приймається судом до уваги. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Аналогічні положення викладені в кредитному договорі За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом дострокового стягнення з відповідача на користь позивача 31\~123 грн 07 коп заборгованості за кредитним договором. Також, згідно зі ст.88 ЦПК України, на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 1218 грн. судового збору.

Outcome: approved