Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13.05.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11345276000, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті в розмірі 17 400,00 дол. США, з кінцевим терміном повернення 13.05.2011 року, при сплаті 14% річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобов'язань було укладено договір іпотеки від 13.05.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Р.І., реєстровий № 728. Предметом іпотеки є нерухоме майно - будівля приймально-заготівельного пункту, позначена на плані літ. «А-1», площею 344,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. 06.07.2017 року між ПАТ «УкраСиббанк» та ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» було укладено договір факторингу № 81 про відступлення право грошової вимоги за кредитним договором та договір про відступлення права вимоги №1 за договором іпотеки. 06.07.2017 року між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТОВ «ФК «Позика» було укладено договір факторингу № 81/1 про відступлення право грошової вимоги за кредитним договором та договір про відступлення права вимоги №1 за договором іпотеки. Таким чином ТОВ «ФК «Позика» є єдиним власником всіх прав вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідачем належним чином не виконувались обов'язки щодо повернення кредиту, тому, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2015 року було вирішено стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 13 662,60 дол. США. Станом на час звернення до суду із вказаним позовом рішення суду не виконане. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором заборгованість [PERSON] складає (гривневий еквівалент) 496 479,11 гривень, з них за тілом кредиту 311 356,63 грн. та за процентами 185 122,48 грн. На час звернення до суду вказана заборгованість погашена не була. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором, ТОВ «ФК «Позика» має право звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом його реалізації. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про можливість розгляду справи у її відсутність не надав. На підставі вище вказаного, суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом беззаперечно встановлено, що 13.05.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено кредитний договір згідно якого останній отримав кредит в іноземній валюті на суму 17 400,00 дол. США, з кінцевим терміном повернення 13.05.2011 року, при сплаті 14% річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобов'язань було укладено договір іпотеки від 13.05.2008 року, предметом якого є нерухоме майно - будівля приймально-заготівельного пункту, позначена на плані літ. «А-1», площею 344,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Відповідач підтвердив свою згоду з умовами договору про надання споживчого кредиту № 11345276000 від 13.05.2008 р., що підтверджується його підписом. Для забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором було укладено договір іпотеки від 13.05.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Р.І., реєстровий № 728. Предметом іпотеки є нерухоме майно - будівля приймально-заготівельного пункту, позначена на плані літ. «А-1», площею 344,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Матеріалами справи підтверджується, що 06.07.2017 року між ПАТ «УкраСиббанк» та ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» було укладено договір факторингу № 81 про відступлення право грошової вимоги за кредитним договором та договір про відступлення права вимоги №1 за договором іпотеки. Також 06.07.2017 року між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТОВ «ФК «Позика» було укладено договір факторингу № 81/1 про відступлення право грошової вимоги за кредитним договором та договір про відступлення права вимоги №1 за договором іпотеки. У зв'язку з непогашенням в повному обсязі заборгованості за кредитним договором, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем складає (гривневий еквівалент) 496 479,11 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту 311 356,63 грн. та заборгованість за процентами - 185 122,48 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 81/1 від 06.07.2017 року. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно п. 5.1 Договору іпотеки, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або-частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту. Часиною 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: 1) рішення суду, 2) виконавчого напису нотаріуса або 3) згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто шляхом позасудового врегулювання). Відповідно до ч. 1. ст. 585 ЦК України, право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ч. 2 ст. З Закону України «Про іпотеку», взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Стаття 512 ЦК України передбачає підстави заміни кредитора у зобов'язанні. Так, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, вищенаведене з урахуванням п.1 ч.1 ст. 512, ст. 514 ЦК України свідчить про те, що ТОВ «ФК «Позика» є єдиним власником всіх прав вимоги у правовідносинах, які виникли з [PERSON] на підставі договору про надання споживчого кредиту № 11345276000 від 13.05.2008 року та договору іпотеки від 13.05.2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Таким чином, оскільки заборгованість відповідача за кредитним договором не погашено та продовжує існувати, та у зв'язку з переходом до позивача права вимоги до відповідача за основним зобов'язанням та прав вимоги за договором іпотеки, позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачу, зокрема на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі- покупцеві, іпотеко держатель зобов'язаний за ЗО днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Вищезазначене право позивача (іпотекодержателя) на продаж предмета іпотеки від свого імені передбачено підпунктами 5.1. - 5.3. пункту 5 Договору іпотеки. Судові рішення є обов'язковими до виконання (ст. 18 ЦПК України). Судом встановлено, що позичальник порушив умови кредитного договору, своєчасно не повернувши кредит та відсотки за користування таким, не виконавши рішення суду, а тому з метою виконання основного зобов'язання, суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості слід звернути стягнення на спірне заставлене майно. А також на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені. Враховуючи наведене та

Outcome: approved