Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) № 549 площею 4,61 га в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в адміністративних межах Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю [PERSON], яка померла 02.01.2001 року. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 02.01.2001 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до якої входить вищевказана земельна ділянка. Він являється спадкоємцем першої черги спадкового майна, оскільки є сином [PERSON] та вважається таким, що спадщину прийняв, у відповідності до ЦК Української РСР. Звернувшись до державного нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій по причині відсутності у нього оригіналу правовстановлюючого документу сертифікату на земельну частку (пай), який був втрачений. Позивач у підготовче судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 57). Представники відповідача та третьої особи у підготовче судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 50-51, 56). Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи клопотання представників відповідача та третьої особи про те, що не заперечують проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками чого винести рішення про часткове задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~У підготовчому судовому засіданні встановлено, що 02.01.2001 року померла [PERSON], сином якої є позивач [PERSON] (а.с. 7-9). Відповідно до довідки, виданої Михайлівською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області, [PERSON] є сином та проживав разом з матір?ю [PERSON] по день її смерті за адресою: Кіровоградська область, Олександрівський район, с. Григорівка, вул. Садова, без реєстрації. Від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався (а.с. 11). Інформація щодо наявності заповітів, спадкових договорів, спадкових справ та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відсутня (а.с. 53-55). З вищевикладеного вбачається, що після смерті [PERSON], її спадкоємцем за законом є [PERSON] Відповідно до довідки, виданої Михайлівською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області, за [PERSON] рахується земельна ділянка (пай) № 549, площею 4,61 га ріллі (а.с. 10). Згідно листа Відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 1152/101-17 від 23.10.2017 року, сертифікат на земельну частку (пай) на імя [PERSON] по КСП ім. Куйбишева на території Михайлівської сільської ради такий, як не витребуваний у відділі відсутній. Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім?я [PERSON] на території Олександрівського району Кіровоградської області не виготовлявся та не реєструвався (а.с. 12). Із наданих списків громадян-членів КСП «ім. Куйбишева» на одержання земельних паїв вбачається, що [PERSON] в даному списку зазначена (а.с. 15-31). Листом державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 в.о. по наданню нотаріальних послуг населенню Олександрівського району Кіровоградської області [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, яка належала [PERSON] (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Таким чином, [PERSON] на момент смерті був виданий сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) № 549 площею 4,61 га по КСП «ім. Куйбишева», яка знаходиться на території Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, але даний сертифікат було втрачено згідно листів з УСБУ в Кіровоградській області та Відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (а.с. 12, 14). Отже, позивач на даний час є спадкоємцем на вказану земельну ділянку, після смерті своєї матері. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщини відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.\~ \~Відповідно до ч. 1\~\~ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно\~ст. 525 ЦК Української РСР, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновків, що позивач\~є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті\~його матері. Оформити право власності через нотаріальну контору позивач\~не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлої на спадкове майно, а саме: сертифікат про право власності на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, а тому\~позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Разом з тим, позивач просить визнати право власності на земельну частку (пай), згідно сертифікату. Норми цивільного законодавства передбачають, що спадкоємець успадковує майно або право на нього. Пунктом 17 розділу 10\~«Перехідних положень»\~ЗК України передбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації вимоги на відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідно до законодавства сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток в натурі та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 11 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У даному випадку, як встановлено вищевикладеним, земельна частка (пай) в натурі не виділена, а тому за позивачем необхідно визнати у порядку спадкування право на земельну частку (пай), згідно сертифікату, а не право власності, як того вимагає позивач. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно п. 17 «Перехідних положень» ЗК України, сертифікати на право володіння земельною часткою (паєм) вважаються правовстановлюючими документами при предявленні вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Отже, позивач, у разі визнання права на земельну частку (пай), згідно сертифікату, матиме можливість отримати земельну ділянку.

Outcome: partial