Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача компенсацію за затримку розрахунку при звільненні, середній заробіток в розмірі 8399,55 грн. За період з 01.06.2014 року по 01.09.2014 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працював у відповідача заступником генерального директора з охорони праці - начальником відділу охорони праці. 17.03.2014 року його було звільнено за власним бажанням. Однак, при звільненні відповідач не провів з ним повного розрахунку. На підставі рішення суду від 12.06.2014 року відповідач зобов'язаний виплатити йому заборгованість із заробітної плати та компенсацію за затримку розрахунку при звільнення. Відповідач вказаного рішення суду не виконав, а тому вважає, що відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Сторони у судове засідання не з'явилися, однак від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, підтримання позову; від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, відносно задоволення позову, покладаються на думку суду. Відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного: Статтею ст.43 Конституції України встановлено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Судом встановлено, що позивач з працював у відповідача заступником генерального директора з охорони праці - начальником відділу охорони праці, проте з 17.03.2014 року був звільнений з роботи за власним бажанням. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 12.06.2014 року у справі №442/2360/14-ц) вирішено стягнути з ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» в користь [PERSON] - 19014,08 грн. заборгованості із заробітної плати 5601,7 грн. компенсації за затримку виплати розрахунку при звільненні, а всього разом : 24615,78 грн.. В добровільному порядку рішення суду не виконується, перебуває на примусовому виконанні ВП №44211414. Згідно зі ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, за положеннями ст.117 КЗпП України обов'язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. У відповідності до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що відповідачем не проведено розрахунку при звільненні, зокрема в період з 01.06.2014 року по 01.09.2014 року, і така компенсація становить 8399,55 грн., то суд вважає, що порушене право позивача підлягає поновленню, а позов є підставним та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved