Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати незаконною викладену у листі від 24 травня 2018 року № Ц-6059/0-3594/0/17-18 відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 2,0000 га, що розташовані за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, Червоноярська сільська рада, за межами населеного пункту у власність (шляхом безоплатної передачі) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, а також зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 2,0000 га, що розташовані за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, Червоноярська сільська рада, за межами населеного пункту у власність (шляхом безоплатної передачі) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства та передати [PERSON] у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,5721 га з кадастровим номером [NUMBER], що розташована на території Червоноярської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту, та земельну ділянку загальною площею 1,4279 га з кадастровим номером [NUMBER], що розташована на території Червоноярської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту, на підставі заяви за вхідним номером Ц-6059/0/16-18 від 16.05.2018 року. Крім того, просив відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати понесені позивачем, а саме сплачений судовий збір. В позовній заяві позивач зазначив, що 01.11.2016 року позивач, як учасник антитерористичної операції, звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2.0 та ріллі з земель державної власності на території Червоноярської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області для ведення особистого селянського господарства. Наказом відповідача № 11-12250/14-16-СТ від 25.12.2016 року позивачеві надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, розташованої на території Червоноярської сільської ради Кіровоградського район) Кіровоградської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га. в тому числі: 2.0000 га рілля, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. На виконання вказаного наказу Позивачем замовлено та виготовлено відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у відповідності з висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 17 жовтня 2017 року № 4785/82-17 вказаний проект землеустрою повністю погоджено без жодних зауважень та пропозицій. На підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сформовано земельну ділянку з присвоєним кадастровим номером [NUMBER] площею 0,5721 га. розташовану на території Червоноярської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, та земельну ділянку з присвоєним кадастовим номером [NUMBER] площею 1.4279 гa. розташовану на території Червоноярської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. 12.01.2018 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою щодо затвердження проекту землеустрою, долавши відповідний проект землеустрою та витяги з Державного земельного кадастру. Листом від 24 січня 2018 року за вих. № Ц-208/0-293/0/17-18 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, з посиланням на певні зауваження, яких, до речі, не було зазначено у висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 17 жовтня 2017 року № 4785/82-17. Незважаючи на незаконність лій відповідача, позивач усунув зауваження та 16.02.2018 року знову звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою щодо затвердження проекту землеустрою, долавши відповідний проект землеустрою та витяги з Державною земельного кадастру. Однак, листом від 28 лютого 2018 року за вих. № Ц-1588/0-141 1/0/17-18 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області знову відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. 12.04.2018 року Позивач втрете звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою щодо затвердження проекту землеустрою, подавши відповідний проект землеустрою та витяги з Державного земельного кадастру. Листом віл 18 квітня 2018 року за вих. № 11,-4591/0-2858/0/17-18 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області знову відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. 16.05.2018 року Позивач вчетверте звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою щодо затвердження проекту землеустрою, додавши відповідний проект землеустрою та витяги з Державного земельного кадастру. Листом від 24 травня 2018 року за вих. № Ц-6059/0-3594/0/1 7-18 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області знову відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистою селянського господарства, з посиланням лише на одне зауваження, а саме: бажане місце розташування земельної ділянки на графічних матеріалах не відповідає місцю розташування земельної ділянки у наданому дозволі на розроблення документації із землеустрою (стаття 50 Закону України «Про землеустрій»). Вважає викладену в листі від 24 травня 2018 року за вих. № Ц-6059/0-3594/0/17-18, відмову відповідача в затвердженні проекту землеустрою незаконною, тому звернувся до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позовні вимоги на підставах зазначених в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не подав. 20.09.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні та пояснив, що позивачем не надано належних доказів та посилань щодо незаконності дій відповідача та будь-яких порушень прав та інтересів позивача з боку головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач 01.11.2016 року, як учасник антитерористичної операції, звернувся до Відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2.0 та ріллі з земель державної власності на території Червоноярської сільської ради Кіровоградського район) Кіровоградської області для ведення особистого селянського господарства. Наказом Відповідача № 11-12250/14-16-СТ від 25.12.2016 року позивачеві надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, розташованої на території Червоноярської сільської ради Кіровоградського район) Кіровоградської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га. в тому числі: 2.0000 га рілля, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. На виконання вказаного наказу позивачем замовлено та виготовлено відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У відповідності з висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 17 жовтня 2017 року № 4785/82-17 вказаний проект землеустрою повністю погоджено без жодних зауважень та пропозицій. На підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сформовано земельну ділянку з присвоєним кадастровим номером [NUMBER] площею 0,5721 га. розташовану на території Червоноярської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, та земельну ділянку з присвоєним кадастовим номером [NUMBER] площею 1.4279 гa. розташовану на території Червоноярської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. 12.01.2018 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою щодо затвердження проекту землеустрою, долавши відповідний проект землеустрою та витяги з Державного земельного кадастру. Листом від 24 січня 2018 року за вих. № Ц-208/0-293/0/17-18 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, з посиланням на певні зауваження, яких, до речі, не було зазначено у висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 17 жовтня 2017 року № 4785/82-17. Усунувши вказані зауваження, 16.02.2018 року позивач знову звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою щодо затвердження проекту землеустрою, долавши відповідний проект землеустрою та витяги з Державною земельного кадастру. Листом від 28 лютого 2018 року за вих. № Ц-1588/0-141 1/0/17-18 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області знову відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. 12.04.2018 року позивач знову звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою щодо затвердження проекту землеустрою, подавши відповідний проект землеустрою та витяги з Державного земельного кадастру. Листом від 18 квітня 2018 року за вих. № 11,-4591/0-2858/0/17-18 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області знову відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. 16.05.2018 року позивач повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою щодо затвердження проекту землеустрою, додавши відповідний проект землеустрою та витяги з Державного земельного кадастру. Листом від 24 травня 2018 року за вих. № Ц-6059/0-3594/0/1 7-18 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області знову відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистою селянського господарства, з посиланням лише на одне зауваження, а саме: бажане місце розташування земельної ділянки на графічних матеріалах не відповідає місто розташування земельної ділянки у наданому дозволі на розроблення документації із землеустрою (стаття 50 Закону України «Про землеустрій»). На підставі ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст.77 ЦПК України) та допустимими (ст.78 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 14 Конституції України проголошено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з п.«б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Пунктом «а» ч.3 ст.22 Земельного кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано ст.118 Земельного кодексу України. Відповідно до ч.ч.6, 7, 8 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України. Згідно з ч.ч.9, 10, 11 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Згідно з ч.13 ст.123 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Тобто, діючим законодавством визначено вичерпний перелік підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету ради Європи № Я (80)2, яка прийнята Комітетом 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не наділений повноваженнями, за якими за конкретних фактичних обставин може діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, затвердити проект землеустрою чи ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин. Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними. Разом з тим, як розяснив Пленум Верховного Суду України у пункті 7 постанови від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ за позовами до органів виконавчої владичи органів місцевого самоврядування» при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що судове рішення має бути спрямоване на реальний захист порушених прав та забезпечувати їх ефективне відновлення з метою запобігання подальших протиправних діянь та рішень суб'єкта владних повноважень. Як вбачається із матеріалів позовної заяви та встановлених судом обставин справи, [PERSON] пять разів звертався до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою у встановленому ст. 118 Земельного кодексу України порядку, з дотриманням передбаченої процедури та належними документами, проте відповідач, зловживаючи наданими йому повноваженнями, безпідставно відмовляв у задоволенні заяв. Лист ГУ Держгеокадастру у Кіровоградськй області від 24.05.2018 за вих.№ Ц-6059/0-3594/0/17-18 не містить жодної з підстав, передбачених ч. 13 ст. 123 Земельного кодексу України для відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою. Тобто рішення суб'єкта владних повноважень не ґрунтується на вимогах закону, а відтак є протиправним. Зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву про затвердження проекту землеустрою не може бути ефективним способом захисту прав позивача, оскільки це не попереджає здійснення відповідачем повторної відмови у затвердженні проекту землеустрою. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у затвердженні [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] та передати останньому у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,5721 га з кадастровим номером [NUMBER], що розташована на території Червоноярської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту, та земельну ділянку загальною площею 1,4279 га з кадастровим номером [NUMBER], що розташована на території Червоноярської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений при поданні даного позову до суду судовий збір в сумі 1409 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved