Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованість за кредитним договором № СМ-SМЕ207/036/2008 від 31 січня 2008 року в сумі 38708,24 доларів США та витрати по сплаті судового збору в сумі 16034 грн. 53 коп., зазначивши, що 31 січня 2008 року з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого він одержав від позивача кредит в сумі 33 000 доларів США 00 центів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5% річних на строк, з кінцевим терміном повернення 02 січня 2020 року. Станом на 08 вересня 2016 року сума заборгованості становить 38708,24 доларів США, яка складається з: 28333,95 доларів США заборгованість за тілом кредиту; 10374,29 доларів США сума заборгованості за нарахованими відсотками. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, судова повістка повернулась з відміткою пошти за закінчення строку зберігання та відсутністю адресата вдома. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржника немає. Відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Крім того, позивач дав оголошення в газету про виклик відповідача в Мелітопольський міськрайонний суд 26 травня 2017 року на 09 годину 30 хвилин. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від нього не надходило. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. 31 січня 2008 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № СМ-SМЕ207/036/2008, згідно з яким відповідач одержав кредит у розмірі 33000 доларів США з плаваючою процентною ставкою у розмірі: фіксований відсоток (5,49%)+ FIDR. Відповідно до п.1.5.1 частини №2 Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строк, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок. Датою остаточного повернення кредиту є 02 січня 2020 рік. В подальшому сторони умови договору щодо порядку та розміру сплати відсотків періодично змінювали шляхом підписання додаткових договорів. Так, сторонами підписано додаткові договори до кредитного договору, а саме: додатковий договір №1 від 02.03.2009, додатковий договір №1 від 06.03.2009, додатковий договір №2 від 18.12.2009, додатковий договір №3 від 01.07.2011, додатковий договір №4 від 03.09.2012, додатковий договір №5 від 28.03.2013, додатковий договір №6 від 23.09.2013, додатковий договір №7 від 24.02.2014, додатковий договір №8 від 13.10.2014, додатковий договір №9 від 22.07.2015, а також укладено графік погашення заборгованості від 22.07.2015 /а.с.9-43/. На виконання договору позивач здійснив видачу кредитних коштів відповідачу в сумі, визначеній у договорі, у повному обсязі, тим самим позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором /а.с.13/. Відповідно до п. 1.9.1 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/ або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобовязань за цим договором. При цьому, виконання боргових зобовязань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Так, 12 вересня 2016 року відповідачу [PERSON] було надіслано вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, в якій було повідомлено про суму заборгованості за кредитом та попередження про можливість прийняття примусових заходів стягнення заборгованості у разі несплати боргу протягом встановленого строку /а.с. 6,7/. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 08 вересня 2016 року сума заборгованості становить 38708,24 доларів США, яка складається з: 28333,95 доларів США заборгованість за тілом кредиту; 10374,29 доларів США нараховані відсотки з 17.02.2014 по 07.09.2016 /а.с.8/. На підставі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив зобовязання за кредитним договором № СМ-SМЕ207/036/2008 від 30 січня 2008 року, з нього на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості. Виконання позичальником вимоги кредитора щодо дострокового погашення суми кредиту повинно бути здійснено позичальником протягом 30 днів з дати надіслання такої вимоги позичальнику. У зв'язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору банк на підставі пункту 1.9. Кредитного договору пред'явив відповідачу вимогу № 200-12-4-7/1019 від 12.09.2016 про дострокове виконання порушених зобовязань за кредитним договором. Таким чином, банк відповідно до положень статті 1050 ЦК України та пункту 1.9 основного договору скористався правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобовязання. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 16034 грн. 53коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved