Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку № 67 по вул. Шкільній в с.Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області, посилаючись на те, що він є власником вищезазначеного житлового будинку, в якому зареєстровані його сини [PERSON] та [PERSON] Однак, з 1995 року відповідач [PERSON] та з 2007 року відповідач [PERSON] в будинку не проживають, їх речей там немає, у добровільному порядку вони не знялися з реєстрації, не повідомляють йому свого місця перебування. На теперішній час він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому будинком, а тому, вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявилися, судова повістка повернулась з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання» та «за відсутністю адресата вдома». Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу відповідачів за місцем їх проживання. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідачів немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з\~п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України,\~днем вручення\~повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. . Крім того, відповідачі викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником житлового будинку № 67 по вул. Шкільній (Калініна) в с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області, про що свідчать свідоцтво про право власності на нерухоме майно виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області № 128 від 20.10.2006, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.01.2007 та державним актом на право власності на земельну ділянку площею 0,2499 га, серія ЗП № 112008 від 07.04.2005, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010527200253 /а.с.6-7/. Судом встановлено, що у вищезазначеному житловому будинку зареєстровані відповідачі, що підтверджується відомостями Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 15.08.2018 /а.с.14-15/. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є рідними синами позивача, що підтверджується копіями свідоцтв про народження: серії 1-ЕА № 856176 та ІІІ-ЖС № 296567 /9-10/. Факт непроживання відповідачів у вищевказаному будинку понад рік підтверджується довідкою Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області /а.с.7/. В силу того, що відповідачі зареєстровані у будинку позивача, але в ньому не проживають, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Крім того, комунальні послуги за проживання в будинку нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ньому, а тому, позивач повинний сплачувати їх за свій рахунок. Відповідачі є членами сімї позивача, а саме: рідними синами позивача, тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, тобто, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку судом не встановлено. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач [PERSON] з 1995 року, а відповідач [PERSON] з 2007 року не проживають за місцем реєстрації без поважної на те причини. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідачі без поважних причин не проживає в [INFO] (Калініна) в с.Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області понад рік, а тому, вони можуть бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням в ньому. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved