overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що йому належить на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 28 січня 2015 року. Згідно п. 10 Договору купівлі - продажу відповідач [PERSON] зобов'язується знятися з реєстрації особисто і з іншими особами, які проживають у будинку, тобто разом з [PERSON] до 28.02.2015 року. Проте відповідачі до цього часу не знялися з реєстраційного обліку, в будинку взагалі не проживають, тому своєю реєстрацією у вказаному будинку створюють перешкоди позивачу в користуванні та розпорядженні власністю. Просив суд визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням в житловому будинку, розташованому за адресою : [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, тому за згодою позивача, на підставі ст. 224-233 ЦПК України, суд розглядає справу в заочному порядку та виносить по справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.01.2015 року, посвідченого в нотаріальному порядку, житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. З будинкової книги на житловий будинок слідує, що за адресою : [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON] слідує, що [PERSON] та [PERSON] колишні власники будинку, який купив [PERSON], в цьому будинку вони понад два роки не проживають, в родинних відносинах з [PERSON] не перебувають, їх речей в будинку немає. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 320 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки [PERSON] та [PERSON] не проживають без поважних причин в будинку, що належить на праві власності позивачу, не є членами його родини, зареєстровані як колишній власник будинку та його дружина, тому втратили право користування житловим будинком після продажу вказаного будинку позивачу, оскільки право користування є похідним від права власності, проте залишаються зареєстрованими в будинку позивача, чим створюють йому перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю, тому з цих підстав позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 317-320, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що йому на праві приватної власності належить будинок № 36 по вул. Железняка в м. Нова Каховка Херсонської області відповідно до договору дарування від 24.02.2002 року. За даною адресою зареєстрована відповідачка [PERSON]. Остання в будинку не проживає, на звязок з позивачем не виходить, в добровільному порядку з реєстрації не знімається, тому своєю реєстрацією у вказаному будинку створює перешкоди позивачу в користуванні та розпорядженні власністю. Просив суд визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку, розташованому за адресою: Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Железняка, 36, [PERSON]. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, тому за згодою позивача, на підставі ст. 224-233 ЦПК України, суд розглядає справу в заочному порядку та виносить по справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. Відповідно до договору дарування від 24.04.2002 року, посвідченого в нотаріальному порядку, будинок № 36, який знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Железняка належить на праві приватної власності [PERSON]. З довідки, наданої відділом реєстрації Новокаховської міської ради вбачається, що у спірному будинку з 16.06.2004 року зареєстрована [PERSON]. З акту від 25.04.2016 року, складеного за місцем реєстрації позивача вбачається, що в будинку № 36 по вул. Железняка в м. Таврійськ зареєстрована, але з квітня 2004 року не проживає [PERSON]. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що [PERSON] не проживає в будинку з 2004 року, не є членом сімї [PERSON], перешкод з його сторони у користуванні житловим приміщенням в будинку [PERSON] не створювалося. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 320 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки [PERSON] не проживає без поважних причин в будинку, що належить на праві власності позивачу, не є членом його родини, тому втратила право користування житловим будинком, оскільки право користування є похідним від права власності, проте залишається зареєстрованою в будинку позивача, чим створює йому перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю, тому з цих підстав позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 317-320, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказавши що сторони є подружжям з 2007 року. При реєстрації шлюбу чоловік взяв її прізвище, - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини остаточно припинені з серпня 2016 року з причини постійних сварок на побутовому грунті та взаємного непорозуміння, втрати взаємної довіри одне до одного, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, категорично наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти розгляду справи на підставі наявних в ній доказів та ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, заперечень проти позову та повідомлень про причини неявки не надіслав. Враховуючи наведене, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким що підлягає задоволенню на підставі ст.110,112 СК України. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагу та довіру один до одного, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду зпозовом, вказавши, що сторони є подружжямз 6 жовтня 2006 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 144. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна немає. Шлюбні відносини остаточно припинені, вважає що сім'я не може бути відновлена та просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Суд приймає визнання позову відповідачем на підставі ст. 174 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає,що позов підлягає повному задоволенню на підставі наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.4) сторони перебувають у шлюбі. Від подружнього життя мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагута довіруодин до одного, категорично наполягаютьна розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 110,112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи, 17.07.2004 року померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, за коном , так ,як інших спадкоємців немає. У зв»язку з тим,що позивачка часто хворіє та перебуває на лікуванні нею було пропущено строк для прийняття спадщини, просить суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини. Представник позивача подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обємі та просить справу розглянути без його участі. Від Миротинської сільської ради до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до висновку про можливість задоволення даного позову. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І ГЮ № 152050 мати позивачки [PERSON] померла 17 липня 2004 року. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки судом встановлено, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення не суперечить вимогам чинного законодавства, то позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи, 19 грудня 2014 року померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно. Згідно заповіту посвідченого державним нотаріусом Здолбунівської державної нотаріальної контори від 05 жовтня 1993 року та зареєстрованого за №1457, спадкоємцям є [PERSON] , інших спадкоємців немає. Позивач стверджує , що не знав про наявність заповіту тому пропустив строк для прийняття спадщини , просить суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини. Представник позивача подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обємі та просить справу розглянути без його участі. Від Здолбунівської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до висновку про можливість задоволення даного позову. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І ГЮ № 166118 мати позивача [PERSON] померла 19 грудня 2014 оку. Згідно заповіту посвідченого державним нотаріусом Здолбунівської державної нотаріальної контори від 05 жовтня 1993 року та зареєстрованого за №1457, [PERSON] заповіла свою квартиру розташовану в м. Здолбунів ,вул. Шкільна 36/58, позивачу. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки судом встановлено, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення не суперечить вимогам чинного законодавства, то позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи, 29.05.2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, законом , так ,як інших спадкоємців немає. У зв»язку з тим, що позивач часто з спадкодавцем не проживав,та незнав, про шестимісячний строк звернення з заявою про прийняття спадщини, ним було пропущено строк для прийняття спадщини, просить суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обємі та просить справу розглянути без його участі. Від Мізоцької сільської ради до суду надійшла заява вих.№02-21/509 від 23.09.2016 року про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до висновку про можливість задоволення даного позову. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І ГЮ № 176735 мати позивача [PERSON] померла 29 травня 2015 року. Згідно витягу із спадкового реєстру виданого приватним нотаріусом [PERSON]№45398396 спадкова справа на вищевказане спадкове майно не заводилась. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки судом встановлено, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення не суперечить вимогам чинного законодавства, то позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи, [INFO] померла його мати - [PERSON], а [INFO] помер його батько [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина на майно , а саме земельну частку пай розміром 2,17 га, який розташований на території Будеражської сільської ради Здолбунівського районну Рівненської області, що стверджується сертифікатом на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER]. Так,як позивач є єдиним спадкоємцем , та йому не було відомо про наявність сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER], тому просить суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини.. Позивач, до суду подав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному об'ємі та просить справу розглянути без його участі. Від Будеражської сільської ради до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до висновку про можливість задоволення даного позову. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] є дійсно сином померлих [PERSON] та [PERSON]. Згідно сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER] [PERSON] дійсно належить земельна частка в розмірі 2,17 га., яка розташована на території Будеражської сільської ради Здолбунівського районну Рівненської області . Так,як позивач не знав про наявність сертифікату , тому пропустив строк для прийняття спадщини. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки судом встановлено, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення не суперечить вимогам чинного законодавства, то позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи на те, що 19 вересня 1998 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона був зареєстрований шлюб з відповідачем, актовий запис № 567. Від цього шлюбу народилась дитина - донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось в зв'язку з втратою почуттів поваги та любові. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Майбутнє збереження шлюбу не можливе. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач знаходиться в важкому матеріальному стані, вона вимушена звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, у зв`язку з тим, що взаємовідносини між сторонами вказують на те, що сім`я між ними розпалась. Також підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення аліментів, оскільки відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи на те, що 22 квітня 2010року Дніпровською сільською радою Білозерського району Херсонської області був зареєстрований шлюб з відповідачем, актовий запис № 7. Від цього шлюбу народилась дитина - син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось в зв'язку з втратою почуттів поваги та любові. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Майбутнє збереження шлюбу не можливе. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач знаходиться в важкому матеріальному стані, вона вимушена звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, у зв`язку з тим, що взаємовідносини між сторонами вказують на те, що сім`я між ними розпалась. Також підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення аліментів, оскільки відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи на те, що між позивачем та відповідачем існують правовідносини у вигляді письмового договору, який оформлений у вигляді розрахункової книжки споживача та підтверджується квитанціями, які видаються споживачеві щоразу після внесення останнім плати за опалення або за гаряче водопостачання. Відповідач допустив заборгованість перед позивачем по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 1175,55грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 1175,55грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем існують правовідносини у вигляді письмового договору, який оформлений у вигляді розрахункової книжки споживача та підтверджується квитанціями, які видаються споживачеві щоразу після внесення останнім плати за опалення або за гаряче водопостачання. Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК УРСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідач допустив заборгованість перед позивачем за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 1175,55грн, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем. Таким чином з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 1175,55грн. Окрім того, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи на те, що між позивачем та відповідачем існують правовідносини у вигляді письмового договору, який оформлений у вигляді розрахункової книжки споживача та підтверджується квитанціями, які видаються споживачеві щоразу після внесення останнім плати за опалення або за гаряче водопостачання. Відповідач допустив заборгованість перед позивачем по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 2429грн.13коп. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.11.2011року по 01.09.2014року в сумі 2429грн.13коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину своєї неявки. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем існують правовідносини у вигляді письмового договору, який оформлений у вигляді розрахункової книжки споживача та підтверджується квитанціями, які видаються споживачеві щоразу після внесення останнім плати за опалення або за гаряче водопостачання. Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК УРСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідач допустив заборгованість перед позивачем за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 2429грн.13коп., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем. Таким чином з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.11.2011року по 01.09.2014року в сумі 2429грн.13коп. Окрім того, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60грн.

Outcome: approved