Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 6299 грн. 59 коп., інфляційні витрати в розмірі 5424 грн. 96 коп., 3% річних в розмірі 719 грн. 77 коп., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп., посилаючись на те, що на обєкті газопостачання за адресою: Мелітопольський район, с. Нове, вул. Гагаріна, буд. 41 де мешкає [PERSON] надаються послуги з постачання природного газу. На виконання вимог Правил № 2246 працівниками підприємства в лютому 2015 року проводилось контрольне зняття показників лічильника газу та зафіксовані показники приладу обліку природного газу 46122 м. кв., обсяг спожитого природного газу склав 3371 м кв. на суму 5664 грн. 85 коп. На теперішній час заборгованість за відповідачем сплачена не була. Отже, в звязку з порушенням відповідачем норм чинного законодавства України з умов оплати за спожитий природний газ у відповідача виникла вищевказана заборгованість, яку позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відзиву не надіслав. Тому суд визнає його неявку неповажною, та, зі згоди позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Основними видами діяльності Дочірнього підприємства «Газ Мелітополя» ПАТ Мелітопольгаз є постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом Згідно ст.ст.11, 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Так, на обєкті газопостачання за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Нове, вул. Гагаріна, буд. 41 що належить на праві власності [PERSON] надавались послуги з постачання природного газу. Відповідно до п.17 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 09 грудня 1999 року № 2246, що діяли до 13 липня 2016 року, тобто на момент виникнення правовідносин, передбачено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на перше число місяця, що настає за розрахунковим та зазначається споживачем у платіжних документах. Однак, в порушення норм законодавства, абонент своєчасно не проводив сплату за споживання природного газу. Судом встановлено, що в лютому 2015 року проводилось контрольне зняття показників лічильника газу працівниками газорозподільного підприємства та зафіксовані\~ показники\~приладу \~обліку \~природного газу\~ 46122\~м.\~кв.,\~обсяг \~спожитого \~природного газу\~ склав\~3371\~м кв.\~на суму\~ 5664\~грн.\~85\~коп. /а.с.7/. 04 березня 2015 року був складений акт № 1225 про відключення газових приладів за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Нове, вул. Гагаріна, буд. 41 /а.с.8/. Після припинення газопостачання відповідачем жодних дій, спрямованих на погашення боргу зі спожитого природного газу не вчинено. 24 жовтня 2017 року ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області було відмовлено у видачі судового наказу з підстав відсутності відомостей про місце проживання (перебування) боржника /а.с.9/. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827. Згідно п. 14 розділу ІІІ Правил постачання природного газу розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п'яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. За положеннями п. 22 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовий споживач зобов'язаний, серед іншого, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. З урахуванням встановлених обставин та вищенаведених положень законодавства заборгованість у відповідача складає 6299 грн. 59 коп. Крім того, відповідно до ч. 2ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України) - сплату грошей за надані послуги. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Отже, боржник несе відповідальність за несвоєчасне здійснення оплати за надані послуги у вигляді індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі ч. 2ст. 625 ЦК України. Крім того, правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за надані послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Тому, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за весь час прострочення в сумі 5424 грн. 96 коп., а також 3% річних від простроченої суми в розмірі 719 грн. 77 коп. згідно наданого позивачем розрахунку, який суд вважає вірним /а.с.4-6/. Таким чином, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 6299\~грн.\~59\~коп.,\~ інфляційні\~витрати в\~розмірі 5424\~грн.\~96\~коп.,\~3%\~річних в\~розмірі 719\~грн.\~77\~коп., а також з урахування\~ст.\~141\~ЦПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved