Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, просить суд зняти арешт з належного йому на праві власності автомобілю, вказуючи, що 02.03.2016 року він хотів розпорядитися своєю власністю, а саме автомобілем ВАЗ, модель 21070, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 31.05.2005 року у МРЕВ м. Харкова, але дізнався про те, що на його автомобіль накладене обтяження згідно з договором застави транспортних засобів від 31 травня 2005 року, який в свою чергу є засобом забезпечення виконання угоди про надання послуг від 29 листопада 2004 року. Відповідно до угоди № 002042 від 29 листопада 2004 року позивач, [PERSON], підписав угоду щодо надання останньому послуг спрямованих на придбання автомобіля, ЗАЗ «Славута», зазначеному у додатку №1 угоди № 002042.Угода № 002042 від 29 листопада 2004 року та договір застави від 31 травня 2005 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], згідно з яким було заставлено автомобіль ВАЗ, модель 21070, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 31.05.2005 року у МРЕВ м. Харкова має строк виконання, а саме 29 листопада 2011 року, а відповідно і строк позовної давності, який минув 29 листопада 2014 року. Відповідач ТОВ «Весс-Україна» наразі не знаходиться за адресою, яка зазначена Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а отже немає змоги до неї звернутися задля зняття обтяження в добровільному порядку або отримання відповідних документів для зняття застави з рухомого майна. Позивачем направлялися цінні рекомендовані листи до ТОВ «Весс-Україна» з вимогою усунути порушення мого права власника, але жодної відповіді він не отримував. У зв»язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У судове засідання з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що свідчать матеріали. Заяв від представника відповідача до суду не надходило. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У відповідності ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 02.03.2016 року, позивач дізнався, що його автомобіль ВАЗ, модель 21070, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 31.05.2005 року у МРЕВ м. Харкова, накладено обтяження згідно з договором застави транспортних засобів від 31 травня 2005 року, який в свою чергу є засобом забезпечення виконання угоди про надання послуг від 29 листопада 2004 року та додатків до нього. Відповідно до угоди № 002042 від 29 листопада 2004 року позивач, [PERSON], підписав угоду щодо надання останньому послуг спрямованих на придбання автомобіля, ЗАЗ «Славута», зазначеному у додатку №1 угоди № 002042. Угода № 002042 від 29 листопада 2004 року та договір застави від 31 травня 2005 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], згідно з яким було заставлено автомобіль ВАЗ, модель 21070, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 31.05.2005 року у МРЕВ м. Харкова має строк виконання, а саме 29 листопада 2011 року. Відповідач ТОВ «Весс-Україна» наразі не знаходиться за адресою, яка зазначена Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, та у позивача немає змоги туди звернутися задля зняття обтяження в добровільному порядку або отримання відповідних документів для зняття застави з рухомого майна. Позивачем направлялися цінні рекомендовані листи до ТОВ «Весс-Україна» з вимогою усунути порушення мого права власника, але жодної відповіді я не отримував. Таким чином, Відповідач ТОВ «Весс Україна» своїми протиправними діями порушують моє право на вільне користування приватною власністю. У відповідності до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 4 ст. 41 Конституції України встановлює принцип непорушності приватної власності. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Дана норма права практично дублюється нормою ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України. Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.Таким чином, єдиною можливістю відновити порушене конституційне право на вільне користування позивачем своєю власністю (ст. 41 Конституції України) є покладення на відповідача обов'язку усунути перешкоди в користуванні майном. Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Таким чином, єдиною можливістю відновити порушене конституційне право на вільне користування позивачем своєю власністю (ст. 41 Конституції України) є покладення на відповідача обов'язку усунути перешкоди в користуванні майном. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. ст. 3, 8, 41, 55 Конституції України, ст. 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 118-120, 122, 216 Цивільного процесуального кодексу України,-

Outcome: approved