Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача по справі 6030 грн. 99 коп. заборгованості за кредитним договором, з яких тіло кредиту в сумі 6030 грн. 99 коп. Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги позивач зазначив, що 08.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON], був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав, а відповідач отримав кредит в сумі 3000 грн. 00 коп. Згідно укладеного договору, відповідач взяв на себе зобовязання погасити зазначений кредит, та відсотки за користування кредитом у встановлені строки. Банк діючи у відповідності до вимог ст.ст. 526,1054 ЦК України виконав свої зобовязання видавши відповідачу [PERSON], кредит в сумі 3000 грн. 00 коп. Відповідач отримавши кошти за даним договором кредиту свої зобовязання по своєчасному поверненню кредиту та відсотків за користування кредитом не виконує, порушуючи вимоги ст. 525, 526, 1054 ЦК України. Тому позивач просить у звязку з не виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань, стягнути суму неповернутого кредиту, та понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився та подав клопотання в якому просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, яка є в матеріалах справи, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи встановив наступне. У відповідності зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання, а кредитор прийняти виконання зобов'язань. У відповідності зі ст. 530 ЦК України, зобов'язання має бути виконане у встановлений термін його виконання. У відповідності зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконання або неналежне виконання. У відповідності зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, в тому числі оплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч.2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). 08.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № 001-09268-080208, згідно якого банк надав, а відповідач отримав кредит в сумі 3000 грн. 00 коп., шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, з лімітом 3000 грн. 00 коп., що підтверджується кредитним договором. Відповідач не здійснює погашення кредиту. Відповідач як позичальник за даним договором взяв на себе зобовязання повернути кредит та відсотки за користування кредитом. Одночасно з цим відповідач брав на себе зобовязання своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, та повертати сам кредит. Відповідач не здійснює погашення кредиту та систематично порушує виконання умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 06.07.2015 року виникла сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором яка складає - 6030 грн. 99 коп.. Суд вважає обґрунтованим позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», оскільки даний позов відповідає вимогам ст. 1054 ЦК України . Факт укладення договору кредиту, та отриманням відповідачем кредиту підтверджується самим кредитним договором № № 001-09268-080208 від 08.02.2008 року, який укладений відповідно до ст. 1055 ЦК України. Факт не виконання відповідачем своїх зобовязань у повному обсягу, а саме не повернення заборгованості по кредиту в сумі 6030 грн. 99 коп., підтверджується наданим позивачем розрахунком. Тому суд вважає, вимоги позивача доведеними і такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача повинно бути стягнуто саме суму заборгованості за кредитним договором в сумі 6030 грн. 99 коп., що є заборгованістю станом на 06.07.2015 року, оскільки договір до цього часу не розірваний. Відповідно до п. 22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на час звернення позивача з позовом до суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільнялася від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved