Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача достроково заборгованість за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0462/82/0038264 від 15.03.2012 року у розмірі 58127,80 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] 15.03.2012 року був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0462/82/0038264 та 16.07.2013 року було укладено додаткову угоду до кредитного договору, яка є його невід`ємною частиною, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі поточного ліміту 14500,00 грн. строком до 16.07.2017 року зі сплатою 36 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. Всупереч вимогам Кредитного договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював погашення кредитної заборгованості. Станом на 03.06.2018 року заборгованість позичальника перед банком за Кредитним договором складає 58127,80 грн. з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом у розмірі - 14500,00 грн., заборгованість за недозволеним овердрафтом у розмірі - 43627,80 грн.. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.11.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу за його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, будь-яких пояснень та заперечень до суду не направив. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.03.2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0462/82/0038264. 16.07.2013 року було укладено додаткову угоду до кредитного договору, яка є його невід`ємною частиною. Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит в розмірі поточного ліміту 14500,00 грн. строком до 16.07.2017 року зі сплатою 36 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, з дати початку кредитування Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на картковому рахунку надати Клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Надання кредиту проводиться шляхом зарахування грошових коштів на картковий рахунок одночасно ініціюванням Клієнтом платіжних операцій за картковим рахунком. Таким чином банк виконав свої зобов`язання, надав можливість користування кредитними коштами у сумі, строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору, за користування кредитом клієнт щомісяця зобов`язаний сплачувати Банку проценти за ставкою, зазначеною в Кредитному договорі. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №010/0462/82/0038264 від 15.03.2012 року станом на 03.06.2018 року заборгованість [PERSON] перед банком складає 58127,80 грн. з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом у розмірі - 14500,00 грн., заборгованість за недозволеним овердрафтом у розмірі - 43627,80 грн.. Згідно вимоги банку від 14.05.2018 року №114/5-119436 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором остання залишились відповідачем без належного реагування. При вирішенні спору суд виходить з вимог ст. 509 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач-позичальник не належним чином виконував договірні зобов`язання. Сума заборгованості за договором №010/0462/82/0038264 від 15.03.2012 року, яка підлягає задоволенню становлять 58127,80 грн.. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved