Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивував тим, що він, його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] є власниками спірної квартири в рівних долях. Відповідач є онуком, який оселився в зазначеній квартирі 15.07.2008 року. З 2015 року відповідач декілька років проживав у м.Києві, потім один рік у Німеччині, останнім відомим місцем його мешкання була Польща. У зв`язку з наведеним просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього також не надходило, тому суд, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності [NUMBER] від 21.09.1999 року та реєстраційного свідоцтва від 22.02.2000 року, квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної приватної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] Згідно з особовим рахунком [NUMBER] за вищевказаною адресою зареєстровано [PERSON] з 21.02.1989 року, [PERSON] , з 21.02.1989 року та [PERSON] з 15.07.2008 року. Згідно з інформаційною довідкою Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 18.03.2019 року № 03 12-2504, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 15.07.2008 року по теперішній час. Відповідно до акту про не проживання та відсутність особистих речей, виданого головою ЖБК «Миру 114» Харчуковим Д.Е . від 24.01.2019 року, [PERSON] , [INFO] , не проживає за адресою: [ADDRESS] , з червня 2018 року, особисті речі останнього відсутні. Згідно з ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд враховуючи обставини, що відповідач залишається зареєстрованим у спірній квартирі, не оплачує комунальні послуги, порушує права позивача, оскільки перешкоджає вільному володінню й розпорядженню своєю власністю, тому, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірній квартирі, тим більше, що у відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. На підставі ст. ст. 16, 391, 386, 405 ЦК України,

Outcome: approved