Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) площею 4,22 га в умовних кадастрових одиницях, згідно сертифіката серії КР № 0129895, що зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) по КСП «ім. Кірова» за № 227 від 25.12.1995 року, після смерті батька [PERSON]. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 19 серпня 2011 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до якої входить вищевказана земельна частка (пай), на яку останній, 24.10.2003 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері, але за життя так і не виготовив на своє імя державний акт. Він являється спадкоємцем майна, яке належало померлому [PERSON] Звернувшись до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON], отримав відмову у зв?язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Ухвалою суду від 22.02.2018 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача [PERSON]. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 18, 65). Представники відповідачів у судове засідання не зявилися, надали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечили (а.с. 41, 43). Співвідповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив (а.с. 66). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 19.08.2011 року помер [PERSON], який являвся батьком позивача [PERSON] (а.с. 6, 7). Після його смерті відкрилась спадщина, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, до складу якої входить, земельна частка (пай) площею 4,22 гектари, в умовних кадастрових одиницях в КСП ім. Кірова Олександрівського району Кіровоградської області, що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку пай серії КР № 0129895 від 25.12.1996 року (а.с. 12). Таким чином, [PERSON] на момент смерті був власником зазначеної вище земельної ділянки, яка належала його матері [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку пай серії КР № 0129895 від 25.12.1996 року, але даний сертифікат було втрачено. Тому, листом державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 8). Згідно довідки, виданої квартальним комітетом № 7 Фортечного району м. Кропивницький від 01.11.2017 року, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав [INFO]. Разом з ним зареєстрований та проживав його син [PERSON] разом зі своєю сімєю (а.с. 17). Згідно витягу зі Спадкового реєстру від 08.11.2017 року встановлено, що інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] відсутня (а.с. 11). \~ \~ \~ \~\~З Витягу зі Спадкового реєстру заповітів підтверджується, що [PERSON] посвідчені заповіти (а.с. 10, 52). Відповідно до заповіту від 19.06.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром № 5-772, [PERSON] заповів [PERSON] належну йому на праві власності земельну ділянку, площею 3,79 га у межах згідно з планом, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області № 1110 та грошові вклади (а.с. 51). Отже, земельну ділянку, на яку просить визнати право власності позивач у порядку спадкування, на яку втрачено правовстановлюючий документ і власником якої був [PERSON], останній заповів [PERSON], тобто не позивачу. Згідно адресованої суду заяви [PERSON], останній не заперечив проти задоволення позову, із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] він не звертався і звертатися не буде, тобто не бажає оформити спадщину. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, враховуючи викладене, судом встановлено, що спадкоємець земельної ділянки за заповітом [PERSON] на даний час спадщину за заповітом не прийняв і не вчиняв жодних дій, спрямованих на її прийняття, останній відмовився від прийняття спадщини за заповітом після смерті свого батька на користь свого брата позивача у справі. У той же час, позивач [PERSON] на теперішній час є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька, інших спадкоємців, крім його брата не має. Оформити право власності через нотаріальну контору позивач\~не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлого на спадкове майно, а тому\~позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, позивач просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай), згідно сертифікату. Норми цивільного законодавства передбачають, що спадкоємець успадковує майно або право на нього. Згідно п. 17 «Перехідних положень»\~ЗК України, сертифікати на право володіння земельною часткою (паєм) вважаються правовстановлюючими документами при предявленні вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 11\~постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Позивач, у разі визнання права на земельну частку (пай), згідно сертифікату, матиме можливість отримати земельну ділянку. У даному випадку, як встановлено вищевикладеним, земельна частка (пай) в натурі не виділена, а тому за позивачем необхідно визнати у порядку спадкування право на земельну частку (пай), згідно сертифікату, а не право власності, як того вимагає позивач. За таких підстав позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial