Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 340 від 26.07.2017 року, дострокове стягнення залишку по кредиту та стягнення заборгованості по відсотках, посилаючись на те, що 26.07.2017 року між кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 340, за яким останній було надано кредит в розмірі 8000,00 гривень під 54% річних, загальним строком користування 24 місяці, з обовязком погасити кредит до 26.07.2019 року згідно графіку. У відповідності до п.3.3 р.3 Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Згідно п.4.2 Договору протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту Позичальник зобовязується отримувати пенсію у Лозівському відділенні АТ «Ощадбанк» та щомісячно сплачувати кредит згідно графіку з пенсійного рахунку відкритого в вищезазначеному банку починаючи з наступного місяця після укладення кредитного договору по 560,00 грн., однак відповідач дану домовленість порушив. 26.07.2017 року між [PERSON] та КС «ЛВК» було укладено договір поруки № 340/03, у відповідності до умов якого вона несе солідарну відповідальність перед Кредитором на рівні з Позичальником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій, судових витрат, тощо. Станом по серпень 2018 року включно прострочена заборгованість за кредитом складає 2518,24 грн., несплата траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках в сумі 2115,85 грн., залишок по кредиту, що підлягає достроковому стягненню за вересень 2018 року - липень 2019 року складає 4647,20 грн. В звязку з чим просить стягнути солідарно з відповідачів по справі прострочену суму боргу по кредиту по серпень 2018 року включно в розмірі 2518,24 грн., суму заборгованості по відсотках по серпень 2018 року включно в розмірі 2115,85 грн., суму залишку по кредиту за вересень 2018 року - липень 2019 року в сумі 4647,20 грн., а також судові витрати у розмірі 1762 гривні. Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Крім цього в заяві зазначила, що в разі неявки відповідача по справі не заперечує проти постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Також зазначила, що в звязку з скрутним матеріальним становищем не мала змоги сплачувати кредит. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про отримання судових повісток, які містяться в матеріалах справи, причину неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи\~встановлено,\~що 26\~липня 2017\~року між\~кредитною спілкою\~«Лозівський взаємний\~кредит» та\~[PERSON]\~було укладено\~договір споживчого\~кредиту (пенсійний)\~ПД №\~340,\~за яким\~останній було\~надано кредит\~в розмірі\~8000,00\~гривень під\~54%\~ річних,\~загальним строком\~користування 24\~місяці,\~з обовязком\~погасити кредит\~до 26.07.2019\~року згідно\~графіку.\~У відповідності\~до п.3.3\~р.3\~Договору сторони\~домовились,\~що погашення\~кредиту та\~процентів здійснюватиметься\~щомісячно згідно\~графіку шляхом\~внесення готівки\~в касу\~або платіжним\~дорученням на\~поточний рахунок\~Кредитора не\~пізніше,\~ніж в\~останній робочий\~день поточного\~місяця.\~Згідно п.4.2\~Договору протягом\~дії кредитного\~договору або\~до повного\~погашення заборгованості\~по кредиту\~Позичальник зобовязується\~отримувати пенсію\~у Лозівському\~відділенні АТ\~«Ощадбанк» та\~щомісячно сплачувати\~кредит згідно\~графіку з\~пенсійного рахунку\~відкритого в\~вищезазначеному банку\~починаючи з\~наступного місяця\~після укладення\~кредитного договору\~по 560,00\~грн., однак відповідач дану домовленість порушила. Згідно п.2.6. Договору споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 340 сторони домовились, що у відповідності до ст. 532 Цивільного кодексу України місцем виконання зобовязань сторін за цим договором є місцезнаходження спілки (Харківська область, м. Лозова, вул. Перемоги, будинок 4, нежитлове приміщення № 1). В забезпечення виконання зобовязань за Договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 340/03 від 26.07.2017 року, відповідно до яких вона у разі невиконання боржником зобовязань за кредитним договором відповідає як солідарний боржник. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе певні зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки(ст. 554 ЦК України). Отже, відповідачі зобов'язані виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. При укладенні кредитного договору та договорів поруки, беручи на себе певні зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що повязані за таким договорами. Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. Відповідачі по справі свої зобов'язання в установлені терміни не виконували, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим станом по серпень 2018 року включно прострочена заборгованість за кредитом складає 2518,24 грн., несплата траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках в сумі 2115,85 грн., залишок по кредиту, що підлягає достроковому стягненню за вересень 2018 року - липень 2019 року складає 4647,20 грн., штраф за невиконання п.4.2 договору споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 340 від 26.07.2017 року в розмірі 1600,00 грн., що суд вважає необхідним стягнути з відповідачів по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Оскільки відповідачі несвоєчасно сплачують кредит та несвоєчасно вносять відсотки за користування кредитом, заборгованість по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідком порушення Позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Тому в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню. Щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, то згідно ст. 541 ЦК України, солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязань. У разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, що відповідає вимогам ст. 543 Цивільного Кодексу України. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1762 гривень, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved