Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на однокімнатну квартиру, загальною площею 36,6 кв.м, житловою площею 18,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № д/у325/08/83СМБ-1/К від 18 серпня 2008 року, заборгованість - 24366,12 дол. США, а саме: за кредитом - 9604,11 дол. США, за відсотками - 14762,01 дол. США, на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, ЄДРПОУ - 23494714, МФО 300346, п/р № [NUMBER] , шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Позивач мотивує свої вимоги тим, що згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «Альфа-Банк», де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року. 18 серпня 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», надалі за текстом - «Кредитор» та громадянка України [PERSON] , надалі за текстом - «Позичальник» уклали договір кредиту № д/у325/08/83СМБ-1/К (надалі за текстом - Кредитний договір). Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», 14 червня 2010 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Акціонерного - комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», а з 10 серпня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (скорочено - АТ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого з 15 жовтня 2019 року є АТ «Альфа Банк». Відповідно до Кредитного Договору, Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором, повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши позичальнику кредит. У порушення умов Договору, позичальник [PERSON] , свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 09 червня 2020 року має заборгованість: за кредитом - 9604,11 дол. США, за відсотками - 14762,01 дол. США, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до положень кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за Кредитом, у валюті Кредиту за методом факт/360, де факт - фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 - умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором д/у325/08/83СМБ-1/К від 18 серпня 2008 року між Кредитором та Іпотекодавцями, яким є - [PERSON] , (надалі за текстом - Іпотекодавець, Відповідач 1), укладено Іпотечний договір № 325/08/83СМБ-ІП від 18 серпня 2008 року, надалі за текстом - Іпотечний договір, відповідно до якого останній передав Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 36,6 кв.м, житловою площею 18,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вартість Предмету іпотеки за згодою Сторін становить 145353,00 грн. У разі порушення Іпотекодавцем Основного договору та/або умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення Основного зобов`язання за Кредитним договором та/або зобов`язань, передбачених Іпотечним договором, у тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору. На виконання умов Кредитного договору та Іпотечного договору Відповідачам було направлено Вимогу, а саме: Повідомлення про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачами зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 вересня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 08 жовтня 2020 року на 08 годину 00 хвилин. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 жовтня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 03 листопада 2020 року на 08 годину 00 хвилин. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника банку, на позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилися, про день слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 18 серпня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та [PERSON] був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг № 325/08/83СМБ, згідно якого кредитор зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в межах загального ліміту, що встановлюється в базовій валюті - гривнях в сумі 116000 (сто шістнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на умовах визначених цим Договором та Додатковими угодами до нього /а.с. 5-9/. А також, до цього договору між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та [PERSON] була укладена додаткова угода №325/08/83СМБ-1/К від 18.08.2008/а.с.10/. Відповідно до п.1 додаткової угоди до генерального договору про надання кредитних послуг банк надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, відповідно до основним положень Генерального договору у формі разового Кредиту в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США зі сплатою за користування кредитними коштами у розмірі 15 % річних та комісії в розмірі та порядку, визначеному Тарифами на послуги про надання кредитів за Генеральним кредитним договором, що містяться в Додатку 1 до Генерального договору /а.с.10/. Згідно з п.3 додаткової угоди до генерального договору про надання кредитних послуг - кредит надається на строк з 18.08.2008 р. по 17.08.2018 р. включно. Повне погашення кредиту має бути здійснене не пізніше останнього дня вищевказаного строку /а.с.10/. Судом встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши позичальникові кредит. З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за вищевказаним договором, 18 серпня 2008 року між АКБСР « Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір № 325/08/83СМБ-ІП, згідно умов якого [PERSON] передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру, загальна площа 36.6 кв.м., жилою площею 18.3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору дарування квартири від 26 травня 2003 року, реєстраційний номер 2-1088, посвідченого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Лайзорик О.Ф., право власності на яку зареєстроване згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого ДКП «Мелітопольське МБТІ» від 03 червня 2003 року, реєстраційний №691053 /а.с.12-15/. Іпотечний договір № 325/08/83СМБ-ІП від 18 серпня 2008 року нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєдновою Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 4493. Засвідчивши його своїм підписом, [PERSON] погодився з усіма його умовами /а.с.12-15/. 15 жовтня 2019 року рішенням № 5/2019 єдиного акціонера Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» прийнято рішення щодо припинення Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК», де в п.п. 1.2 визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року /а.с. 21-25/. Встановлено, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. У свою чергу, у зв`язку з неналежним виконання умов кредитного договору, за [PERSON] станом на 09.06.2020, утворилась заборгованість перед АТ «Альфа-Банк» у розмірі 30 180,13 доларів США, яка складається з заборгованості: за кредитом - 9604,11 доларів США, за відсотками - 14762,01 доларів США, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1959,34 доларів США, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 3854,67 доларів США /а.с.19,20/. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно з ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. У п. 4.1 Іпотечного договору № 325/08/83СМБ-ІП від 18.08.2008, міститься застереження, що передбачає право іпотекодержателя задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання. Відповідно до п. 4.2 Іпотечного договору № 325/08/83СМБ-ІП від 18.08.2008, у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Закон України «Про іпотеку» визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина 4 статті 33 Закону): -судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); -позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса); -самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 317/1292/16-ц (провадження № 61-21794св18) Третя судова палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду зазначила, що «Судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з абзацом 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що суд у резолютивній частині відповідного рішення обов`язково визначає спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 вказаного Закону. Тому потрібно звернути увагу на те, що процедура продажу предмета іпотеки, передбачена статтею 38 Закону, може бути застосована як спосіб задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки і в судовому порядку (про що суд згідно з абзацом 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про іпотеку» має вказати у судовому рішенні про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки), і у позасудовому порядку (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя)». Частина 2 статті 36 Закону України «Про іпотеку», яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону, способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса (близькі за змістом висновки сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/17423/17). За змістом ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 33 та ст.ст. 35, 39 Закону України «Про іпотеку» реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє невиконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону. За змістом припису ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», визначена у ч. 1 цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогами: 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону) - незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні); 2) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону) - якщо у відповідному договорі (в іпотечному застереженні) сторони цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, встановлений статтею 38 Закону, не передбачили (передбачили тільки можливість передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону). Визначений ст. 35 Закону України «Про іпотеку» порядок надсилання вимоги про усунення порушень позивачем був дотриманий та листами від 14.07.2020 № 1148 АТ «Альфа-Банк» на адресу [PERSON] та [PERSON] направлено вимогу про усунення порушень та про добровільне виселення, відповідно до якої банк вимагав від відповідача сплатити заборгованість по кредиту, відсотках за користування кредитом та нараховану неустойку, а у разі відсутності наміру усувати зазначені порушення умов основного зобов`язання - банк вимагав добровільно звільнити житлове приміщення, яке є предметом іпотеки Проте, вказані у вимозі порушення відповідачем усунуто не було /а.с. 16,17/. У постанові від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-14-112цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «частина друга статті 36 Закону, яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону, способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса». Згідно з п. 4.6 Іпотечного договору № 325/08/83СМБ-ІП від 18.08.2008, Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на Предмет іпотеки в один із наступних способів: -4.6.1. на підставі рішення суду; або -4.6.2. на підставі виконавчого напису нотаріуса; або -4.6.3. шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; або -4.6.4. шляхом продажу Предмета іпотеки Іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі - покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; або -4.6.5. шляхом організації Іпотекодержателем продажу Предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу Предмета іпотеки між Іпотекодавцем та відповідним покупцем в порядку встановленому статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Згідно з п. 4.7 Іпотечного договору № 325/08/83СМБ-ІП від 18.08.2008, у разі звернення стягнення на Предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація Предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме: -4.7.1. шляхом продажу Предмета іпотеки Іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі - покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; або -4.7.2. або шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У своїх позовних вимогах позивач просить також встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України. Так, згідно із ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Оскільки ухвалення рішення у цій частині є правом суду, а позивач не обґрунтував доцільності застосування цієї норми, - суд не вбачає за необхідне її застосування. Тому у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити. Оскільки [PERSON] у добровільному порядку не виконала основне зобов`язання; розмір її заборгованості за кредитним договором, яка складає 30180,13 доларів США, значно перевищує вартість предмета іпотеки, яка визначена у договорі в розмірі 145353,00 грн.; іпотекодержателем була дотримана процедура звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме направлена вимога дострокового виконання основного зобов`язання, суд вважає позовні вимоги АТ «Альфа-Банку» в частині задоволення вимог позивача за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в цій частині. При цьому суд виходить з приписів ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Крім того, слід зауважити, що відповідачем не надано доказів щодо визнання вищевказаних укладених договору кредиту та іпотечного договору недійсними та їх розірвання в установленому законом порядку, а також відповідач не надав заперечень щодо самого факту підписання ним договорів. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача - в сумі 10153,29 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial