Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вказав, що 17 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (Далі - ПАТ «АКБ «Капітал») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1/13/P3GK/07-07-11/0578. Відповідно п.п 1.1 Кредитного договору Банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 11026,61 гривень зі строком користування з 17.09.2013 року до 16.09.2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 25% річних та щомісячної комісії у розмірі 0,5% від первинної суми кредиту. Позичальник відповідно до п. 4.4.2 Кредитного договору зобовязався погашати заборгованість перед банком по даному кредиту, нарахованим процентам згідно графіку. Банк виконав свої зобовязання за Кредитним договором, 17.09.2013 року перерахував кредитні кошти позичальнику. Відповідачка в порушення умов Кредитного договору не виконала взяті на себе зобовязання відносно щомісячної сплати комісії, процентів за користування отриманим кредитом та повернення кредиту частинами за встановленим у договорі графіком внаслідок чого утворилась заборгованість. Оскільки відповідач неодноразово прострочив повернення чергової частини кредиту, сплату відсотків по кредиту та комісії, 20.03.2015 року йому була відправлена вимога про сплату заборгованості за кредитним договором. На дату подання позовної заяви зазначена вимоги позивача відповідачем не виконана. Станом на 01.05.2015 року загальна сума заборгованості за Кредитним договором складає 15306,55 грн., з яких заборгованість з повернення кредитних коштів - 7576,24 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 1117,70 грн.; заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку 329,61 грн., пеня за прострочення основної судної заборгованості 405,68 грн.; пеня за несплачені проценти 364,01 грн., штраф за порушення строків сплати процентів за користування кредитними коштами 5513,31 грн. У звязку з тим, що відповідач добровільно не виконує зобовязання за кредитним договором, позивач був вимушений звернутися до суду, та просив суд стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за договором про надання кредитних коштів № 1/13/P3GK/07-07-11/0578 від 17.09.2013 року в розмірі 15306,55 гривень. В судове засідання представник позивача не явився, про день слухання був повідомлений належним чином, заяву про відкладення слухання справи не надав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідачка [PERSON] у судове засідання жодного разу не з'явилась, про день розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки до суду не надійшло. Приймаючи до уваги, що позивач не надав заперечення проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056 1 ЦК України передбачається, що кредитним договором визначаються розмір процентів та порядок їх сплати. Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. До матеріалів справи додані: - копія Договору № 1/13/P3GK/07-07-11/0578 від 17.09.2013 року, графік платежів (а.с.4-6); - розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1/13/P3GK/07-07-11/0578 від 17.09.2013 року станом на 01.05.2015 року, згідно якого позивальник [PERSON] має заборгованість у загальному розмірі 15306,55 гривень (а.с. 13). Згідно зі ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 Цивільного Кодексу України передбачено, що зобовязання підлягають виконанню у вказаний в договорі строк, а якщо строк визначений моментом вимоги, то протягом семи днів з моменту отримання вимоги кредитора. Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved