Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0714 га, кадастровий № 6310137500:03:031:0001 за адресою: [ADDRESS]. Зазначена земельна ділянка має цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] підтверджується належність будинку на праві власності: [PERSON] (26/100 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 3-ю ХДНК 26.12.2001 р. № 3-1615; 28/100 згідно договору дарування посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 18.02.2002 р. № 1357); [PERSON] (46/300 згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 3-ою ХДНК від 07.12.2005 р. № 1284); [PERSON] (46/300 згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 3-ю ХДНК 07.12.2005 р. № 3-1284); [PERSON] (46/300 згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 3-ою ХДНК 07.12.2005 р. № 3-1284). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 9 жовтня 2012 року [PERSON] отримала право на спадщину [PERSON] 46/300 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Між позивачем і відповідачами існує усна домовленість про нерівний розподіл часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], а саме: за позивачем [PERSON], визнається частка у розмірі 1/6 земельної ділянки; за відповідачем [PERSON], визнається частка у розмірі 1/2 земельної ділянки; за відповідачем [PERSON], визнається частка у розмірі 1/3 земельної ділянки. Оскільки відповідачі відмовились оформляти існуючі домовленості нотаріально, просить суд визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий № 6310137500:03:031:0001, яка розташована за адресою: [ADDRESS] за позивачем [PERSON], у розмірі 1/6 частки, за відповідачем [PERSON], у розмірі 1/2 частки, за відповідачем [PERSON] у розмірі 1/3 частки. Позивач і представник позивача надали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, розглянути справу без їх участі. Відповідачі надали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали в повному обсязі та просили задовольнити, розглянути справу без їх участі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0714 га, кадастровий № 6310137500:03:031:0001 за адресою: [ADDRESS]. Зазначена земельна ділянка має цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 21-28). Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] підтверджується належність будинку на праві власності: [PERSON] (26/100 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 3-ю ХДНК 26.12.2001 р. № 3-1615; 28/100 згідно договору дарування посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 18.02.2002 р. № 1357); [PERSON] (46/300 згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 3-ою ХДНК від 07.12.2005 р. № 1284); [PERSON] (46/300 згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 3-ю ХДНК 07.12.2005 р. № 3-1284); [PERSON] (46/300 згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 3-ою ХДНК 07.12.2005 р. № 3-1284)(а.с. 12-20). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] отримала право на спадщину [PERSON], померлого [INFO], яка складається з 46/300 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст. 89 ЗУК України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві власності (спільне майно) та може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7, за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК України, при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. На підставі наданих доказів, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved