Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 03 жовтня 2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем був укладений договір б/н. Договір складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифами банку. Відповідачу був наданий кредит в розмірі 1800грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, [PERSON] взяті на себе обовязки, щодо виконання умов договору, не виконує, у звязку з чим станом на 30.06.2015р. має заборгованість за кредитним договором в сумі 6994,86грн., яка складається з: 1799,60грн. - заборгованість за кредитом; 2984,08грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1640грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафні санкції передбачені п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250грн. штраф (фіксована частина); 321,18грн. штраф (процентна складова) Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 6994,86грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень суду щодо позову не надав. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступник висновків. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що 03 жовтня 2008 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою на отримання кредиту, на підставі якої банком було надано [PERSON] кредит в розмірі 1800грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві [PERSON] на отримання кредиту зазначено, що він ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. [PERSON] кредитні кошти отримані, проте зобовязання щодо їх повернення останнім не виконуються, у звязку з чим, станом на 30.06.2015р. він має заборгованість за кредитом в розмірі 6994,86грн., яка складається з заборгованість за кредитом - 1799,60грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 2984,08грн., заборгованості за пенею та комісією - 1640грн.. Крім того, п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг за несвоєчасне виконання зобовязань передбачені штрафні санкції у вигляді штрафу (фіксованої частини) 250грн. та штрафу (процентної складової) 321,18грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На підставі ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Як передбачено ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Проаналізувавши у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, знайшли своє підтвердження, під час розгляду справи, письмовими доказами, а тому мають бути задоволені у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судові витрати у виді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved