Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10 листопада 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 5589, щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним від 23 липня 2010 року в розмірі 114767 грн. 62 коп. 04 червня 2018 року [PERSON] подано заяву про зміну підстав позову. Позов мотивований тим, що між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» жодний кредитний договір не укладався, кредит від відповідача вона не отримувала, надана до суду анкета-заява на приєднання до Умов та Правил надання послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» не є документом який підтверджує наявність кредитних відносин між позивачем та відповідачем, і, крім того, виконавчий напис нотаріусом вчинено більше ніж через сім років після дати зазначеної в Анкеті, тобто нотаріус вчинив напис із порушенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат», та порушенням строків позовної давності. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, в судове засідання не зявився, причини не повідомив, відзив на позов до суду не надав. Нотаріус [PERSON] надав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності. Ухвалою суду від 10 квітня 2018р. за клопотанням представника позивача витребувано у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] завірені належним чином документи, які були підставою для видачі виконавчого напису №5589 від 10 листопада 2016 року. За заявою позивача суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 23 липня 2010 року [PERSON] заповнено анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно розрахунку заборгованості, наданому ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» нотаріусу [PERSON] для вчинення виконавчого напису, [PERSON] періодично погашала заборгованість за кредитом, останній раз 02 лютого 2015 року. За таких даних, твердження позивача про відсутність договірних відносин між нею та Банком спростовуються наданими до суду документами, тобто кредитний договір у вигляді Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] укладала, періодично заборгованість погашала, питання щодо недійсності договору не ставила. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 31 серпня 2016 року заборгованість у сумі 114767 грн. 62 коп. не погашена. 10 листопада 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], виданий виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 5589, щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 23 липня 2010 року в розмірі 114767 грн. 62коп., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 28060 грн. 55 коп.; заборгованості за відсотками 78865,75 грн., заборгованість з пені 1900 грн, штраф (фіксована частина) - 500грн.; штраф (відсоток від суми заборгованості) -5441 грн.. Стягнення здійснюється за період з 23 липня 2010 року по 31 серпня 2016 року. Постановою державного виконавця Каховського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Херсонській області від 12 травня 2017 року відкрито виконавче провадження №53910759, на підставі виконавчого напису № 5589 від 10 листопада 2016 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 114767грн. 62 коп.. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 3 Глави 16 Порядку (в редакції на день вчинення виконавчого напису) передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. 3.3. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Як вбачається з витребуваних у приватного нотаріуса документів, виконавчий напис було вчинено на підставі наступних документів: заяви №б/н від 17 жовтня 2016 р. про вчинення виконавчого напису; письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором від 23 липня 2010 року; Заяви-Анкети від 23 липня 2010 року, розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 31 серпня 2016 року. Разом з тим, суд не може прийняти вказані документи в якості передбачених пп. б п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки розрахунок заборгованості боржника не засвідчений стягувачем, не зазначена сума заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Розрахунок заборгованості щодо наявності боргу є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не відображає правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Банку до позивача. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання документів про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами.

Outcome: partial