Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Територіальної громади Селидівської міської ради про визнання права на спадок за законом, в якій зазначив, що йому та його дружині - [PERSON] на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. [INFO] дружина померла, після її смерті залишилося спадкове майно, що складається із ? частини зазначеної квартири. У вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку квартири - йому було відмовлено у зв'язку з тим, що Договір про обмін квартир, посвідчує право спільної сумісної власності без визначення часток. Після смерті дружини її частка не може бути виділена шляхом укладення Договору поділу нерухомого майна. Він є єдиним спадкоємцем і спадщину фактично прийняв. Просив суд визнати частки на право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 68,1 кв.м, жилою площею 49,2 кв.м, що належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] згідно договору міни квартири від 04.11.1998 р., посвідченого державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2457 та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації за № 3345 рівними - по ? частці кожного; визнати за ним право власності на ? частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 68,1 кв.м, жилою площею 49,2 кв.м, що належить на праві приватної власності [PERSON] згідно договору міни квартири від 04.11.1998 р., посвідченого державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2457 та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації за № 3345; визнати за ним право власності на ? частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 68,1 кв.м, жилою площею 49,2 кв.м, що належить на праві приватної власності померлій дружині [PERSON] згідн договору міни квартири від 04.11.1998 р., посвідченого державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2457 та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації за № 3345. В судове зсідання позивач не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу в його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Зібранними по справі доказами судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Згідно договору міни квартир (а.с.10), їм на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується довідкою БТІ (а.с.11). [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.15), [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку вище вказаної квартири було відмовлено, оскільки частка [PERSON] не виділена і у разі смерті не може бути виділена шляхом укладання Договору поділу нерухомого майна. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, яке регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст..16 зазначеного кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], тому за ним необхідно визнати право на спадщину, яка складається з ? частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що належала померлій.

Outcome: approved