Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті товарів, переданих за Видатковою накладною № 1 від 10.01.2014 року у сумі 7 993 (сім тисяч дев'ятсот дев'яносто три) гривні 00 копійок. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 10 січня 2014 року Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було передано (продано) [PERSON] текстильні вироби (товари) на загальну суму: 7 993 (сім тисяч дев'ятсот дев'яносто три) гривні 00 копійок, що підтверджується Видатковою накладною № 1 від 10.01.2014 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи. Вказаний товар було передано відповідачці з розстроченням, а по-суті з відстроченням, оплати переданого товару. Враховуючи, що умови погодженого розстрочення оплати переданого товару не було зафіксовано у Видатковій накладні, то Відповідачем було надано розписку від 25 січня 2014 року, в якій Відповідачка зобов'язувалась повернути товар або вищевказану суму грошових коштів Позивачеві до липня 2014 року. Станом на 01.08.2014 року товари, передані Відповідачеві, залишаються неоплаченими. Загальний розмір невиконання зобов'язання становить 7 993 (сім тисяч дев'ятсот дев'яносто три) гривні 00 копійок, які позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь. В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлявся належними чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала представник позивача. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.10, ч. 2 ст. 27 і ст. 60 ЦПК України, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно зі ст.ст. 525 - 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Забороняється одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 10 січня 2014 року Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було передано (продано) [PERSON] текстильні вироби (товари) на загальну суму: 7 993 (сім тисяч дев'ятсот дев'яносто три) гривні 00 копійок, що підтверджується Видатковою накладною № 1 від 10.01.2014 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи. Вказаний товар було передано відповідачці з розстроченням, а по-суті з відстроченням, оплати переданого товару. Враховуючи, що умови погодженого розстрочення оплати переданого товару не було зафіксовано у Видатковій накладні, то Відповідачем було надано розписку від 25 січня 2014 року, в якій Відповідачка зобов'язувалась повернути товар або вищевказану суму грошових коштів Позивачеві до липня 2014 року. Таким чином, зобов'язання щодо повернення нереалізованого товару або оплати переданого товару мало бути виконане Відповідачем не пізніше 30 червня 2014 року. Всупереч досягнутим домовленостям, станом на 01.08.2014 року, Відповідвач не вчинив жодних дій спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань. Станом на 01.08.2014 року товари, передані Відповідачеві, залишаються неоплаченими. Загальний розмір невиконання зобов'язання : 7 993 (сім тисяч дев'ятсот дев'яносто три) гривні 00 копійок. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно зі ст.ст. 525 - 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Забороняється одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Відповідно до ст. 539 ЦК України, альтернативним є зобов'язання, в якому боржник зобов'язаний вчинити одну з двох або кілька дій. Боржник має право вибору предмета зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, хоча б ця сторона і була звільнена від оплати судових витрат на користь держави. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved