Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS]. При цьому позивач зазначає, що відповідач знаходився в чоловічому монастирі і 14 січня 2010 року був зареєстрований в належному йому житловому приміщенні. Однак, вже більше року відповідач в ньому не проживає. Той факт, що відповідач зареєстрований у монастирі порушує їх права, як власника. Крім того, монастир вимушений сплачувати комунальні послуги за особу, яка фактично не проживає у ньому. В судове засідання представник позивача Пузій О.В. не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає. Просить слухати справу у заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Згідно довідки Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області від 06.02.2014 року він зареєстрований за вказаною в позові адресою, а саме: [ADDRESS], тому на підставі п.5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що судова повістка про виклик вручена відповідачу належним чином. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу заочно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Позивачу на підставі свідоцтва про право власності від 06 червня 2002 року належить комплекс будівель в цілому, який розташовано в [ADDRESS], про що в матеріалах справи наявна відповідна копія свідоцтва та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.4, 8/. Рішенням господарського суду Запорізької області від 20.09.2006 року за позивачем визнано право власності на самочинно збудовані будівлі та споруди /а.с.5-7/. Як вбачається з копії домової книги на будинок [ADDRESS] у вищезазначеному будинку залишається зареєстрованим [PERSON] , хоча за даною адресою не проживає більше року, що підтверджується довідкою паспортистки монастиря /а.с.9-12/. Відповідно до відомостей Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області [PERSON], [INFO], зареєстрований з 14 січня 2010 року [ADDRESS] /а.с.15/. В силу того, що відповідач зареєстрований у вищевказаному будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Крім того, комунальні послуги за проживання в будинку нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ньому, тому позивач повинен сплачувати їх за свій рахунок. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини. Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ст.72 ЖК України внаслідок відсутності особи понад встановлені ст.71 ЖК України строки без поважних причин вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживає у [ADDRESS] понад рік, тому він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Враховуючи, що ухвалою суду від 10 лютого 2014 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по даній справі, суд відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved