Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №11 в будинку №34 по вул.Італійській в місті Маріуполі, оскільки відповідач не проживає в квартирі тривалий час з листопада 2006р. В судове засідання позивач не зявився, від його представника адвоката [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи за його та позивача відсутністю, наполягав на задоволенні позову. Не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.06.2008р. квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] За даними відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради відповідно до листа від 16.04.2018р. вбачається, що за вказаною адресою зареєстрована також [PERSON], [INFO] Як вбачається з акту КСН «Морський» від 21.02.2018р. [PERSON] не проживає за вказаною адресою з 2006р. Відповідно до ст. 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України,\~здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При вирішенні справи суд відповідно до вимог ст.\~264\~ЦПК України повинен вирішити такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386\~ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. При зверненні до суду позивач посилався на вимоги ст.ст.71, 72, 163 ЖК України. Відповідно до ч. 1 ст.\~156\~ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст.\~405\~ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Згідно з ч. 4 ст.\~156\~ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач на день ухвалення судового рішення не мешкає та не з'являється в квартирі [ADDRESS] більше року, а також не встановлено поважність причин її відсутності у вказаній квартирі. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 16, 391, 386, 405 ЦК України,

Outcome: approved