Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 11.07.2011 року між ним та відповідачем укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення отриманих кредитних коштів виконував неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 30.05.2014 року становить 11910,64 грн. та складається з наступного: - 4953,96 грн. - заборгованість за кредитом; - 4617,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1295,40 грн. - заборгованість з комісії; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 543,36 грн. - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, судова повістка, направлена на його адресу, зазначену в довідці адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України, повернена відділенням поштового зв'язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Стаття 212 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У своєму позові банк посилається на договір №б/н від 11.07.2011р. про отримання [PERSON] кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Надана банком копія анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписана [PERSON] 26.09.2010р., не містить інформації щодо розміру кредиту, наданого останньому. У цій анкеті-заяві міститься вказівка про те, що [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним і банком Договір про надання банківських послуг. Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», підписана 11.07.2011р. відповідачем, не містить даних про суму наданого кредиту. Сам по собі наданий розрахунок заборгованості не свідчить про надання банком кредиту в сумі 4953,96 грн., який позивач просить стягнути на свою користь. Враховуючи вищезазначене позивач не надав доказі в на підтвердження надання відповідачу кредиту банком згідно договору від 11.07.2011р. Згідно статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, а тому відмовляє в їх задоволенні.

Outcome: dismissed