Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення суми боргу за договорами позики. Позовні вимоги мотивував тим , що 18 травня 2015 року відповідачка - [PERSON] - взяла у нього в борг грошові кошти у розмірі 5500,00 грн. про що написала розписку. Кінцевий строк повернення, зазначений в розписці - до 28 травня 2015 року. 06 липня 2015 року відповідач знову звернулась до нього з проханням надати грошові кошти в борг у розмірі 25 000,00 грн., про що також написала розписку, з кінцевим строком повернення 15 липня 2015 року. Тобто, 18 травня 2015 року та 06 липня 2015 року між ним та [PERSON] було укладено договори позики, згідно з якими він передав їй грошові кошти у сумі 5500,00 грн. та 25 000,00 грн., а разом 30 500,00грн.. Договори укладено у письмовій формі у вигляді розписок. Після спливу терміну повернення боргу, він неодноразово прохав відповідачку повернути борг. На його вимоги [PERSON] 15 серпня 2015 року повернула частково борг в сумі 9000,00 грн.. Залишок боргу в розмірі 21500,00 грн. до теперішнього часу йому не повернуто. Свою відмову в повернені боргу відповідачка обумовлює або кризою в економіці країни в цілому або відсутністю саме у неї грошових коштів. Станом на 24 квітня 2016 року сума заборгованості не змінилася та складає 21 500,00 грн.. На його прохання про добровільну сплату боргу відповідач платити відмовляється. Несвоєчасне повернення грошових коштів за розпискою від 18.05.2015 року та неповне повернення грошових коштів, отриманих за розпискою від 06.07.2015 року, змушує його звернутися до суду за захистом своїх прав. З урахуванням суми боргу, відсотків за несвоєчасне повернення грошової суми, інфляційних витрат, просить суд стягнути з відповідача на його користь 23 577,63 грн. та судові витрати на загальну суму 826,20 грн.. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі ( а.с. 22, 26), просять суд їх задовольнити, не заперечують проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом надіслання за місцем її реєстрації повісток ( а.с. 15 звор.,17, 19 звор., 25). Поштові повідомлення повернулись з позначкою за закінченням строку зберігання, що суд розцінює як небажання відповідача отримувати повістки та з'являтись до суду . Зі згоди позивача суд ухвалив слухати справу у порядку заочного провадження на підставі наявних в справі доказів. Дослідив матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей інших речей, визначених родовими ознаками. В матеріалах справи мається оригінал розписки від відповідача по справі [PERSON], згідно з якою вона взяла в борг у [PERSON] 5 500,0 грн., та зобов'язалася повернути до 28.05.2015 року ( а.с. 27). Крім того, мається оригінал розписки від відповідача по справі [PERSON], датованої 06.07.2015 року згідно з якою вона взяла в борг у [PERSON] 25 000,0 грн., та зобов'язалася повернути до 15.07.2015 року ( а.с. 28). Зобов'язання за договорами позики не виконані, гроші в обумовлений строк не повернуті. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або Законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого ж самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суку позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені тезовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. З урахуванням викладеного суд бере до уваги наданий в позовній заяві розрахунок боргу по розписці від 18.05.2015 року та від 06.07.2015 року з повернення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, (відповідно ст. ст. 625, 1050 ЦК України). Згідно з розрахунком заборгованості за розпискою від 18.05.2015 року розмір інфляційних витрат складає 22,0 грн., три відсотки річних від простроченої суми складає 61,64 грн., а разом 83,84 грн.. Згідно з розрахунком заборгованості за розпискою від 06.07.2015 року сума боргу складається з неповернутого боргу в розмірі 21 500,0 грн., розміру інфляційних витрат на суму 1 483,50 грн., три відсотки річних від простроченої суми складає 510,49 грн., а разом 23 432,35 грн.. Загальна сума грошового стягнення за розписками від 18.05.2015 року та від 06.07.2015 року з урахуванням річних від простроченої суми та інфляційних витрати складає 23 516,19 грн. ( 23 432,35 + 83,84). Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд присуджує стороні на користь якої ухвалено рішення з другої сторони. При звернені до суду позивачем сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн. ( а.с. 1) який підлягає стягненню з відповідача. Судовий збір в розмірі 275,0 грн. ( а.с. 8) було сплачено до заяви про забезпечення позову, в задоволенні якої було відмовлено. Тому в часті стягнення судового збору в розмірі 275,0 підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: partial