Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 8295,25 грн. боргу за кредитним договором та понесені при подачі позову до суду судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивачем на підставі кредитного договору від 20.06.2012 р. №001-13004-200612 відповідачу надано кредит у сумі 7610 грн. на придбання майна на умовах, визначених договором. Відповідач не виконував умови кредитного договору та заборгованість станом на 09.04.2014 р. становить 8295,25 грн., яку і просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився; у позові зазначив про те, що такий підтримує, просить розглядати справу у відсутності представника позивача та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, що кредитного договору не підписував та кошти у банку не отримував; ствердив, що втратив паспорт у зв'язку з чим звертався до органів міліції. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку, з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України. Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними та допустимими, як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України. Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України). Згідно із ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 20.06.2012 р. між позивачем ПАТ «Дельта Банк» (кредитодавець) та відповідачем [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір №001-13004-200612, згідно з яким банк надає позичальнику кредит в сумі 7610 грн. на придбання майна, зі сплатою страхового платежу в розмірі 684,90 грн., на строк 9 місяців з терміном повернення 19.03.2013 р. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,01% річних, а позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати банку заборгованість у розмірі 922 грн., яка включає заборгованість за кредитом та плати за обслуговування кредитної заборгованості. У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання Позивачем умови укладеного кредитного договору виконано, зокрема видано відповідачу кредитні кошти та останнім отримано майно, що підтверджується рахунком від 20.06.2012 р., видатковою накладною від 20.06.2012 р. та меморіальним ордером від 21.06.2012 р. Однак, судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконував та згідно з розрахунком позивача станом на 09.04.2014 р. утворилася заборгованість на загальну суму 8295,25 грн., а саме: заборгованість за сумою кредиту - 8294,90 грн.; заборгованість за відсотками - 0,35 грн. Розрахунок боргу відповідачем не заперечено та не спростовано, а відтак такий приймається судом до уваги. Щодо доводів відповідача щодо непідписання ним кредитного договору, а відтак неотримання коштів, то суд враховує наступне. Так, відповідно до вимог ст.ст.10, 214, 215 ЦПК України на суд покладено обов'язок сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. За умовами ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. У відповідності до ст.143 ЦПК України судом може бути призначена експертиза для з»ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, виключно за заявою осіб, які беруть участь у справі. Судом відповідачу [PERSON] було роз»яснено вимоги ч.4 ст.10 ЦПК України та наслідки не вчинення певної дії, але він відмовився від проведення судової почеркознавчої експертизи щодо справжності його підпису на кредитному договорі. Таким чином, суд вважає, що відповідачем не надано суду доказів щодо непідписання ним кредитного договору, а відтак неотримання ним кредитних коштів, чим не виконав вимоги ст.ст.58,60 ЦПК України, відповідно до яких сторона забов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та обґрунтувати належність конкретного доказу. При цьому, звернення відповідача до органів внутрішніх справи з приводу втрати паспорта не може свідчити підтвердженням його доводів в заперечення позову. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 8295,25 грн. заборгованості за кредитним договором. Також, згідно зі ст.88 ЦПК України, на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст.11, 525, 526, 530, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved