Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою до\~відповідачки про\~стягнення аліментів\~на утримання\~малолітньої дитини,\~обґрунтовуючи вимоги\~тим,\~що спільно\~проживав разом\~з відповідачкою,\~яка [INFO] \~народила дитину\~ [PERSON] .\~Після припинення\~спільного проживання\~донька залишилась\~проживати з\~матір`ю й\~починаючи з\~05.08.2016\~він на\~підставі судового\~рішення сплачував\~аліменти на\~її утримання.\~Рішенням Скадовського\~районного суду\~Херсонської області\~від 23.05.2018\~було визначено\~місце проживання\~їх спільної\~з відповідачкою\~дитини разом\~з ним,\~тобто її\~батьком та\~припинено стягнення\~з нього\~аліментів.\~На даний\~час донька\~проживає разом\~з ним\~та перебуває\~на його\~повному утриманні.\~Відповідачка матеріальної\~допомоги на\~утримання дитини\~не надає.\~З наведених\~підстав просив\~стягнути з\~відповідачки аліменти\~на утримання\~дитини в\~розмірі јчастини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту проживання доньки разом з ним, тобто з 20.08.2017, оскільки не мав можливості подати на стягнення з відповідачки аліментів у зв`язку із розглядом в суді справи щодо встановлення місця проживання доньки та відносно зупинення стягнення з нього аліментів. Ухвалою суду від 21.08.2019 по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 18-19). Позивач в судове засідання не з`явився, шляхом залишення телефонограми висловив прохання розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка спрямувала на адресу суду клопотання, в якому зазначила про відсутність в неї постійного (стабільного) заробітку й доходу, офіційно не працевлаштована. Тому просила стягнути з неї аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним\~кодексом України (далі ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4\~ЦПК України). Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1 та 3 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12\~ЦПК України). Відповідно до статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З наданих позивачем доказів, на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог встановлено наступне. Сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25.09.2006 серії [NUMBER] , актовий запис № 10 (а.с. 7). Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 23.05.2018, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 06.02.2019, визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з її батьком [PERSON] Припинено стягнення аліментів визначених рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 22.03.2017 у цивільній справі № 663/1805/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину (а.с. 8-10, 11-14). Вказаними судовими рішеннями встановлено, що дитина проживає разом з батьком з 20.08.2017. Відповідно до статті 141\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтею 180, частиною 3 статті 181\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182\~СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, враховуючи наведені норми законодавства та фактично встановлені обставини справи, часткове визнання позову відповідачкою, те, що вона офіційно не працює, проте є працездатною й доказів протилежного суду не надано, вік дитини, відносно якої встановлено обов`язок відповідачки щодо сплати аліментів, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» для дитини відповідного віку, а також те, що обов`язок по утриманню дитини в рівній мірі покладається на обох батьків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду є співмірним до потреб дитини та відповідає таким засадам як справедливості, добросовісності, розумності й не суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення частини 1 статті 192 СК України, згідно з якими розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. В частині вимоги про стягнення з відповідачки аліментів починаючи з 20.08.2017 суд вважає необхідним відмовити з огляду на наступне. Частинами 1 та 2 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. В обґрунтування своїх вимог щодо стягнення аліментів за минулий період позивач посилається на те, що він не мав можливості подати на стягнення з відповідачки аліментів у зв`язку із розглядом в суді справи щодо встановлення місця проживання доньки та зупинення стягнення з нього аліментів. Однак, суд не приймає наведені доводи як безспірно достатні для задоволення вказаних вимог, оскільки предметом розгляду вищевказаної справи не були обставини щодо вжиття позивачем заходів для отримання аліментів з відповідачки та ухилення останньої від їх сплати. При цьому, судове рішення про визначення місця проживання дитини з батьком набрало чинності 06.02.2019, позовну заяву про стягнення аліментів подано 20.08.2019 й доказів того, що [PERSON] у вказаний період вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідачки, але не зміг їх отримати у зв`язку з ухиленням останньої від їх сплати, суду також не надано. Будь-яких інших доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем суду не надано. Враховуючи встановлені обставини справи, а також вимоги матеріального права, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки аліментів у визначеному судом розмірі, починаючи з моменту звернення позивача до суду з позовом, тобто з 20.08.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі\~статей 180-184,\~191СК\~України та

Outcome: partial