Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на прибудови А-2, А-3 до житлового будинку по пров. 2-му Крошенському, 3 в м. Житомирі, як за спадкоємцем після смерті батька [PERSON], який помер 23 жовтня 2003 року. При цьому посилається на те, що він та його мати є спадкоємцями за законом після смерті батька та прийняли спадщину, однак при житті спадкодавець не здійснив реєстрацію права власності на прибудови А-2, А-3 до житлового будинку, а тому нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити, а представник відповідача підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач надала заяву про визнання позову. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.05.2004 року спадкоємцями майна [PERSON], померлого 23.10.2003 року, є в рівних частках кожен: його дружина [PERSON] та його син [PERSON]. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з 32/100 частин жилого будинку по провулку 2-му Крошенському, 3 в м. Житомирі. Згідно нотаріально посвідченого договору про поділ спадкового майна від 13.05.2004 року, укладеного між сторонами, до позивача перейшло право особистої власності на 32/100 частини вищезазначеного жилого будинку. Постановою державного нотаріуса від 28.11.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на прибудови А2, А3 до житлового будинку по пров. 2-му Крошенському, 3 в м. Житомирі, оскільки заявник не надав документів, які б підтверджували право власності на них спадкодавця, а згідно технічної документації вказані прибудови зазначені як самовільні. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, у разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 23.10.2003 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, а тому спадкові відносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що спірні прибудови А2, А3 до житлового будинку по пров. 2-му Крошенському, 3 в м. Житомирі зведені самочинно і не належали на праві власності спадкодавцеві на час відкриття спадщини, а тому вони не є спадковим майном. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Таким чином, правові підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на самовільно побудовані прибудови відсутні, а тому суд не приймає визнання позову відповідачем і відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed