Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , що проживає за адресою [ADDRESS] на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА», що знаходиться за адресою: 03049, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 25, код ЄДРПОУ - 23510137, 57 422,16 грн. (п`ятдесят сім тисяч чотириста двадцять дві гривні) 16 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду. Заяву обґрунтовують тим, що 01.06.2016 року, між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме Поліс № АЕ/8319090, забезпечений транспорт «ЗАЗ 1102», р.н [NUMBER] . Зазначають, що 24.09.2016 року в м. Бібрка, по вул. Галицька, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ 1102», р.н « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «SKODA FABIA» р.н « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Звертають увагу, що внаслідок даного ДТП, було пошкоджено «SKODA FABIA» р.н [NUMBER] , з вини [PERSON] , що був застрахований у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме Поліс № АЕ/8319090, що підтверджується актом огляду пошкодженого ТЗ, в якому зафіксовано механічні пошкодження ТЗ. Стверджують, що винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП визнано [PERSON] , під керуванням якого перебував автомобіль «ЗАЗ 1102», р.н. [NUMBER] , що підтверджується Постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 26.10.2016 року, у справі №449/948/16-п. Додатково повідомляють, що згідно з умовами Полісу ОСЦПВ, на підставі страхового акту № 2300137378 від 31.10.2016 р., заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 57 422,16 грн. В зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, ПрАТ «СК «Провідна» відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 57 422,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0049704 від 16.11.2016 р. та відомості № ВПТ-005348 від 08.11.2016 року. Також звертають увагу, що у зв`язку з тим, що Відповідач самовільні залишив місце ДТП, ПрАТ «СК`Провідна» має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] на суму 57 422,16 грн. Зазначають, що оскільки, ПрАТ «СК» Провідна» було сплачено страхове відшкодування в розмірі 57 422,16, що підтверджується страховим актом № 2300137378 від 31.10.2016 року та платіжним дорученням № 0049704 від 16.11.2016 року та відомості № ВПТ-005348 від 08.11.2016 року, тому ціна позову становить 57 422,16 грн. В призначене судове засідання представник позивача ПрАТ «СК» Провідна» не з`явився, проте від останнього надійшло клопотання про розгляд даної справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач та його представник в призначене судове засідання теж не з`явились ПрАТ «СК» Провідна», хоч про дату проведення судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від останніх не надходили. Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Так судом з`ясовано, що згідно Постанови Перемишлянського районного суду Львівської області від 26.10.2016 року, [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та обрано йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти (20) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (триста сорок) гривень. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та обрано йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятнадцяти (15) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесять п`ять ) грн. У відповідності до ст. 36 КпАП України остаточно накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти (20) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (триста сорок) гривень. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 07.11.2016 р. За нормою частини третьої ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається із Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8319090 від 01.06.2016 року, між страхувальником [PERSON] та страховиком ПрАТ «СК Провідна», було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб марки ЗАЗ 1102, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно із заяви №2300137378 від 30.09.2016 р., [PERSON] , звернувся в філію ПрАТ «СК «Провідна» в м.Івано-Франківськ, про виплату страхового відшкодування, по збитку, спричиненому в результаті ДТП, яке сталося за участі транспортного засобу Страхувальника ПрАТ «СК «Провідна», майну потерпілого. Відповідно до Страхового акту №2300137378 від 31.10.2016 р. та розрахунку матеріального збитку по справі №2300137378, сума матеріального збитку складає 57922, 16 грн. Як вбачається із угоди про розмір страхової виплати і способі здійснення страхового відшкодування, укладеної між потерпілим [PERSON] та страховиком в особі керівника напрямку з майнових видів страхування Центру клієнтського сервісу Івано-Франківської філії ПрАТ «СК «Провідна», страховик і потерпілий на підставі поданої потерпілим заяви №2300137378 про пошкодження ТЗ Skoda Fabia Ambientte, д.н.з. [NUMBER] , по страховому випадку, який мав місце 24.09.2016 року, у зв`язку із відсутністю на момент укладення угоди документів, що підтверджують розмір заявленого збитку, досягли згоди про розмір збитку, заподіяного ТЗ, оціненого Страховиком за результатами проведеного ним огляду пошкодженого ТЗ і способі здійснення страхового відшкодування по страховому полісу серія АЕ №8319090. Розмір страхового відшкодування у зв`язку з настанням зазначеної події, становить 57422 грн., 16 коп. Як вбачається із платіжного доручення №0049704 від 16.11.2016 року та Відомості №ВПТ-005348 від 08.11.2016 р., ПрАТ «СК «Провідна» було перераховано гр. [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] , грошові кошти у розмірі 57422,16 грн. Згідно із досудовою вимогою №1367 від 17.05.2018 р., представник ПрАТ «СК «Провідна», 17.05.2018 року, звертався до [PERSON] , з пропозицією компенсувати виплачену суму страхового відшкодування у розмірі 57422,16 грн., оскільки останній залишив місце пригоди. Слід зазначити, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Законом України «Про страхування» , Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі статтею 988 ЦК України, статтею 20 Закону України «Про страхування» обов`язок страховика здійснити страхове відшкодування виникає лише у разі настання страхового випадку. Тобто, положення наведених норм права нерозривно пов`язують момент виникнення обов`язку страховика щодо здійснення виплати страхової суми із настанням страхового випадку. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема страхового акту №2300137378 від 31.10.2016 р., дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 24.09.2016 року, визнана страховим випадком. Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1.7. ч.1 ст. 1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб це транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до п. 9.1 та 9.4. ст. 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума-це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно ст.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно ст. 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Так, відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння збитків. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається із матеріалів цивільної справи, в розумінні ст. 993 ЦК України особою, відповідальною за завдані збитки є страховик винної особи - ПрАТ «СК «Провідна». Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Слід зазначити, що законодавчими нормами передбачений перехід до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, права вимоги до страхувальника (винної особи), в наступному випадку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. «в» п.п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Таким чином, норми спеціального Закону, надають страховику, який виплатив страхове відшкодування, альтернативне право на звернення з позовом у порядку регресу до водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, у визначених Законом випадках. Звертаючись з позовом, позивач зазначив, що відповідно до умов договору страхування, ПрАТ «СК «Провідна» відшкодувало [PERSON] , витрати на ремонт автомобіля в сумі 57422,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0049704 від 16.11.2016 р., та відомості №ВПТ-005348 від 08.11.2016 р. Дана обставина спростована не була та не надано належних та допустимих доказів іншого. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, ПрАТ «СК «Провідна» на підставі п. «в» п.п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1191 ЦК України має право зворотної вимоги до винної особи - [PERSON] . Беручи до уваги вищенаведене, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Провідна» підлягає стягненню виплачене страхове відшкодування в розмірі 57422,16 грн.. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у справі.

Outcome: approved