Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 травня 1977 року Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , про що 01 травня 1977 року складено відповідний актовий запис № 66. Після реєстрації шлюбу зникли почуття любові та взаємоповаги, внаслідок чого почали виникати сварки. Останній раз сторони спілкувалися у 2002 році, з того часу проживають окремо. Продовжувати подружнє життя не бажають. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Вимоги позову підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань від неї до суду не надходило, відзив до суду не подала. В зв`язку з неявкою відповідачки та не повідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, у порядку ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01 травня 1977 року Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 66, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а/с 6). Шлюбні відносини сторін припинено. Як вказує позивач у своїх позовних вимогах, подружні відносини між ними припинені з 2002 року, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними немає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про наявність законних підстав для задоволення позову, оскільки, шлюбні відносини сторін припинено, а тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, що є підставою для розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому витрати по сплаті судового збору необхідно стягнути з відповідачки, так як позовні вимоги задоволено у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved