Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 69ст від 21.08.2013 у розмірі 3242,54 грн. та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 115 від 17.01.2014 у розмірі 16808,55 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.08.2013 між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладений кредитний договір № 69 ст, відповідно до якого КС «Імперіал ЛТД» надав останній кредит у розмірі 1500 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання, з виплатою 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Станом на 20.09.2019 заборгованість по сплаті кредиту становить 3242,54 грн. 17.01.2014 між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладений кредитний договір № 115 ст, відповідно до якого КС «Імперіал ЛТД» надав останній кредит у розмірі 3200 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання, з виплатою 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Цього ж дня між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого вона взяла на себе обов`язки відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з кредитного договору. Однак відповідач постійно порушує графік погашення кредиту, у зв`язку з чим станом на 20.09.2019 виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 16808,55 грн. Відзиву відповідачами на позовну заяву не надано. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що 21 серпня 2013 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладено кредитний договір № 69ст, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 1500 грн. на споживчі цілі /а.с.4-5/. Відповідно до п. 2.1 договору кредит надано строком на 24 місяці від дня отримання позичальником кредиту. Відповідно до п. 3.1 договору плата за користування кредитом (проценти) становить 70 % річних від залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, відповідно до якого остання зобов`язалась до 25 числа кожного місяця сплачувати проценти за користування кредитом та сам кредит. Проте не зважаючи на прийняті зобов`язання, порушувала графік сплати кредиту. Станом на 20 вересня 2019 року сума боргу за кредитним договором складає 3242,54 грн., з яких: 781,23 грн. - сума позовних вимог зі сплати основного боргу, 2461,31 грн. - заборгованість зі сплати відсотків. 17 січня 2014 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладено кредитний договір № 115ст, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 3200 грн. на споживчі цілі /а.с.9-10/. Відповідно до п. 2.1 договору кредит надано строком на 24 місяці від дня отримання позичальником кредиту. Відповідно до п. 3.1 договору плата за користування кредитом (проценти) становить 70 % річних від залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 17 січня 2014 року між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладено договір поруки № 115ст/1, відповідно до п. 1.1 якого, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором № 115ст від 17.01.2014 /а.с.11/. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, відповідно до якого [PERSON] зобов`язалась до 25 числа кожного місяця сплачувати проценти за користування кредитом та сам кредит. Проте не зважаючи на прийняті зобов`язання, порушувала графік сплати кредиту. Станом на 20 вересня 2019 року сума боргу за кредитним договором складає 16808,55 грн., з яких: 2835,77 грн. - сума позовних вимог зі сплати основного боргу, 13972,78 грн. - заборгованість зі сплати відсотків. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитними договорами є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачами не спростований. Щодо стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем не надано суду жодного документу щодо понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем не доведено понесення витрат за надання правничої допомоги у розмірі 1 000 грн., а тому судові витрати в цій частині стягненню не підлягають. Судовий збір у розмірі 1921 грн., на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved