Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2015 р., належить на праві особистої приватної власності 1/2 частка квартири [ADDRESS]. Квартира знаходиться на другому поверсі дев'ятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат жилою площею 43,4 кв. м, у тому числі перша кімната 13 кв. м., друга кімната 14,6 кв. м., третя кімната 15,8 кв. м, кухні площею 6,1 кв. м, вбиральні площею 1,1 кв. м, ванної кімнати площею 2,1 кв. м, коридору 10,5 кв. м, балкону (тераси) площею 6,0 кв. м. Дану частку квартиру він отримав у спадок від своєї матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. На іншу 1/2 частку квартири свідоцтво про право власності не видано, але спадкоємцем є [PERSON] [PERSON] чинить перешкоди у користуванні квартирою, домовитись про порядок поділу квартири вони не можуть, то позивач вимушений просити суд виділити йому в користування кімнату з балконом площею 14,6 кв. м та 7,1 кв.м в кімнаті площею 13,0 кв. м, що разом становить 21,7 кв.м. Залишити в спільному користуванні сторін коридор 10,5 кв. м, вбиральню площею 1,1 кв. м, ванну кімнату площею 2,1 кв. м, кухню площею 6,6 кв. м. Крім того, вказує, що у вказаній квартирі він ніколи не проживав, але за комунальні послуги утворилася заборгованість. На його неодноразові звернення до відповідача [PERSON] щодо погашення заборгованості за надані комунальні послуги, відповідач належним чином не відреагував. Тому він вимушений був сплатити КП «Харківські теплові мережі» 6830,00 грн., а КП «Жилкомсервіс» - 4070,00 грн. Тому просить визнати його таким, який не є споживачем послуг відповідачів, та зобов'язати КП «Жилкомсервіс», КП «Харківські теплові мережі», КП «Харківводоканал», КП «Комплекс з вивозу побутових відходів», ПАТ «Харківмісьгаз» відкрити окремі особові рахунки на його ім'я без врахування існуючої заборгованості на особовому рахунку померлої [PERSON] А сплачені суми вважати такими, що сплачені ним за надані послуги. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, дав пояснення, відповідні обставинам, викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Відповідачі КП «Жилкомсервіс», КП «Комплекс з вивозу побутових відходів», ТОВ «Харківгаззбут» до судового засідання не прибули, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Представники відповідачів ПАТ «Харківміськаз», КП «Харківські теплові мережі», КП «Харківводоканал» позов не визнали, заперечили проти його задоволення в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, спірною є квартир , [ADDRESS] яка знаходиться на другому поверсі дев'ятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат жилою площею 43,4 кв. м., у тому числі перша кімната 15,8 кв. м, друга кімната 14,6 кв. м, третя кімната 13,0 кв. м, кухні площею 6,1 кв. м, вбиральні площею 1,1 кв. м., ванної кімнати площею 2,1 кв. м, коридору 10,5 кв. м, балкону (тераси) площею 6,0 кв. м (а.с. 9). 1/2 частки квартири належить на праві власності позивачу [PERSON], що слідує з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії [NUMBER] (а.с. 8). Дану частку квартиру він отримав у спадок від своєї матері - [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Доказів щодо права власності на іншу ? частину квартиру суду не надано. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. На підставі наданих доказів судом встановлено, що спірна квартира є частковою власністю позивача. Житлова площа квартири складає 43,4 кв. м., тобто на ? частку позивача [PERSON] припадає 21,70 кв.м. житлової площі в квартирі. Судом встановлено, що позивач бажає користуватися кімнатою площею 14,6 кв. та площею розміром 7,1 кв.м в кімнаті площею 13,00 кв. м., які припадає на його ? частку у праві власності на 21,7 кв.м. Проте встановити такий порядок користування однією ізольованою кімнатою без здійснення перебудови кімнати та встановлення додаткової стіни не є можливим. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Суд виділяє позивачу в користування кімнату площею 14,6 кв.м, а кімнату 13,0 кв.м., кухню, коридор, вбиральню, ванну залишає в спільному користуванні сторін. Згідно ст. 104 ч. 1 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. Згідно зі ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше 13,65 кв. м на одну особу, частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо). Наданими позивачем документами (довідка з місця проживання про склад сімї та прописку, наданою КП «Жилкомсервис» дільниця № 39 від 15.03.2016р.) встановлено, що особовий рахунк відкрито на ім'я [PERSON] (а.с.115). Таким чином суд вважає необхідним зобов'язати КП «Жилкомсервіс», КП «Харківські теплові мережі», КП «Харківводоканал», КП «Комплекс з вивозу побутових відходів», ПАТ «Харківмісьгаз» відкрити окремі особові рахунки на ім'я позивача на користування житловою кімнатою 14,60 кв.м в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ст. 162 Житлового Кодексу плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянам на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженим в установленому порядку тарифами. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що позивач [PERSON] зареєстрований і проживає. в с. Циркуни Харківської області, тому він не користується наданими відповідачами послугами, про щ обула надано довідка з місця реєстрації (а.с.13). Але відповідних доказів що він фактично не користується наданими відповідачами послугами суду не надано. Статтею 121ЦК України визначено, що до складу спадщин и входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до квитанцій про сплату комунальних послуг від 03.06.2016 та від 16.12.2015р. року позивач [PERSON] сплатив за комунальні послуги за спірну квартиру 13794,19 гривень (а.с.12). Але суд бере до уваги ті обставини, що ліцеві рахунки сторонами не розділені у встановленому законом порядку, тому позов у частині встановлення та розподілу заборгованості задоволенню не підлягає. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Outcome: partial