Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму коштів в розмірі 30492,46грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договорів про надання послуг, укладених між сторонами 12.05.2020р. та 28.05.2020р., за якими відповідач зобов`язувався виготовити та встановити меблі у строк до 03.06.2020р., але не виконав своїх зобов`язань. Тому позивач вимагає повернути здійснену ним на користь відповідача попередню оплату вартості таких послуг. 29.10.2020р. судом відкрито провадження по даній справі з визначенням здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач відзиву проти позову не подавав. В судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Позивач надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, а також зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. На підставі ст.ст.280, 281 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 12.05.2020р. між сторонами укладений договір, відповідно до якого відповідач зобов`язувався виготовити меблі (П-образна кухня та барна стійка) вартістю 35665грн та поставити їх у строк до 03.06.2020р. за адресою: [ADDRESS] . 28.05.2020р. між сторонами укладений ще один договір на тотожних умовах, відповідно до якого відповідач зобов`язувався виготовити меблі (тумба під вмивальник у ванну кімнату та навісна шафа) вартістю 7630грн та поставити їх у строк до 03.06.2020р. за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 5.2 зазначених договорів передбачено, що виконавець (відповідач) приступає до виготовлення меблів після сплати замовником (позивач) авансового платежу в розмірі не менше 70% від вартості меблів. Зазначені обставини підтверджуються копіями відповідних договорів /а.с.5-7, 8-10/. За домовленістю сторін авансові платежі позивач мав вчинити шляхом здійснення грошового переказу на банківську картку з номером [NUMBER] на ім`я [PERSON] , що підтверджується змістом графічно-текстових повідомлень між сторонами у програмі Вайбер (Viber). На виконання своїх зобов`язань позивачем здійснено авансові платежі 12.05.2020р. на суму 25125,63грн та 28.05.2020р. на суму 5366,83грн шляхом грошового переказу на банківську картку на ім`я [PERSON] , що підтверджується дублікатами відповідних банківських квитанцій /а.с.29, 30/. Факт отримання відповідачем авансових платежів від позивача на суми 25000грн та 5340грн підтверджується і розписками відповідача на останніх сторінках договорів /а.с.7, 10/. Натомість відповідач не виконав своїх зобов`язань та не здійснив виготовлення і поставку замовлених позивачем меблів, внаслідок чого позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини, внаслідок яких виник спір щодо виконання договірних зобов`язань, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК), Закону України від 12.05.1991р. №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі Закон №1023) та умовами укладених між сторонами договорів. Згідно ч.1 ст.626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.3 ст.651 ЦК \~у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ч.1 ст.865 ЦК за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч.3 ст.865 ЦК до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Аналіз обставин спірних правовідносин, що виникли між сторонами, свідчить, що за своєю правовою природою укладені між сторонами договори є договорами побутового підряду, за якими позивач є замовником, а відповідач - підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність. Статтею 849 ЦК передбачено, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Аналогічна за змістом норма передбачена і ч.1 ст.10 Закону №1023, яка передбачає, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. За обставинами спірних правовідносин в даній справі судом встановлено, що відповідач порушив своє зобов`язання перед позивачем за договорами від 12.05.2020р. та від 28.05.2020р., оскільки не здійснив виготовлення та поставку відповідних меблів для позивача, а відтак позивач має право в односторонньому порядку відмовитись від таких договорів і вимагати відшкодування збитків. Відсутність фактичного виконання відповідачем замовлених позивачем послуг та звернення позивача до суду з зазначеним позовом є підтвердженням односторонньої відмови позивача від укладених із відповідачем договорів від 12.05.2020р. та від 28.05.2020р., а відтак на підставі ч.3 ст.651 ЦК, ч.1, 2 ст.10 Закону №1023 такі договори є розірваними. В той же час беручи до уваги, що у зв`язку із укладанням сторонами спірних договорів позивачем понесені витрати на здійснення авансових платежів в сумі 30492,46грн (25125,63грн + 5366,83грн), то такі витрати в контексті положень ст.23 ЦК є збитками, які підлягають відшкодуванню в повному обсязі за рахунок відповідача. При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст.12 ЦПК цивільне судочинства здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК відповідач не надав суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не навів обставин, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлених судом обставин справи. За таких обставин позовні вимоги є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Щодо судових витрат, то згідно ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем сплачений судовий збір в розмірі 840,80грн, а отже на підставі ч.1 ст.141 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь позивача зазначену суму коштів. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved