Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], за життя [PERSON] було надано у власність земельну ділянку площею 3,6123 га розташовану на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області для товарного сільськогосподарського виробництва, але за життя мати позивача не встигла отримати на руки відповідний правовстановлюючий документ на земельну ділянку частку (пай). Так як іншим чином захистити своє право позивач не може та не має змоги отримати у власність вказані земельну ділянку, тому звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування. Позивач звернувся до нотаріуса для оформлення свого права на земельну частку (пай), проте йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Позивач просить в судовому порядку визнати за ними в порядку спадкування право на земельну частку (пай) площею 3,6123 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області, яка належала померлій [INFO] [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явися, подав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області, в судове засідання не з'явився, подав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заперечень щодо позову не має. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 11 квітня 2017 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,6123 га розташовану ПАТ «Обухівське» на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області, яка належала останній відповідно до наказу серії та номеру 10-7512/15-17 виданого 28.04.2017 року Головним управлінням Дергеокадастру у Київській області на підставі якого виникло право власності на вказану земельну ділянку частку (пай) матері позивача лише 05.05.2017 року, що підтверджується копіями витягів (а.с.11-12) та копією актуальної довідки (а.с.13). Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на майно, яку позивач фактично прийняв відповідно до законодавства. Лише відповідно до заповіту (а.с.10) будинок померла заповіла своєму онуку і сину позивача [PERSON], решту майна успадкував позивач. Листом державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 10.08.2017 року, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на вищевказану земельну ділянку в зв'язку з тим, що право на земельну ділянку надано після смерті спадкодавці. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, у зв'язку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за заповітом і за законом і його звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивач вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто прийняв спадщину, що не спростовується відповідачем у справі. Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб'єктами права цієї власності можуть бути фізичні особи, що передбачене ч.1 ст. 374 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст.78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. гідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідачів, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивачів, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача шляхом визнання права відносно земельної частки (паю). За таких обставин, позов слід задовольнити повністю. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved