Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 14 332 гривень 51 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24.11.2014 року між ним і відповідачем було укладено договір №210457211 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, редакція якого була змінена 04.08.2017 року шляхом укладення Заяви про приєднання № 175188511/040817 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до заяви позивача на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, на прохання клієнта, банк встановив клієнту кредит у сумі 14 800 гривень 00 копійок із фіксованою процентною ставкою 30% річних на 36 місяців із можливістю подовження на той самий строк. Оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту, станом на 06.09.2018 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача. Представник позивача надав заяву у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечив. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи шляхом отримання судової повістки про виклик за адресою місця реєстрації свого проживання, не прибув в судове засідання і не повідомив суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття відповідача в судове засідання неповажними. Оскільки, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив та представник позивача не заперечив проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 24.11.2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір № 210457211 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск якого була змінена 04.08.2017 року шляхом укладення Заяви про приєднання № 175188511/040817 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу та заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) в розмірі кредиту у сумі 14 800 гривень 00 копійок із фіксованою процентною ставкою 30 % річних (а.с. 17 - 18). Також відповідач ознайомлена із повідомленням про умови кредитування (а.с. 19). Зокрема, положеннями Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено умови та порядок здійснення позивачем банківського обслуговування відповідача, які також містять умови користування встановленою відновленою кредитною лінією (а.с. 23-42). Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 06.09.2018 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 14 332 гривень 51 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 14 034 грн. 40 коп., заборгованість за процентами - 262 грн. 92 коп., 14 гривень 00 копійок - загальна сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування, 0,02 грн.- сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, 19 гривень 96 копійок - розмір 3 процентів річних на суму нарахованих та несплачених процентів (а.с. 46-51). Про необхідність погашення заборгованості з підстав, передбачених кредитним договором, банк повідомляв позичальника листом-вимогою від 11.07.2018 року № 100.19-07/64361/63/2018-26/вих. (а.с. 41). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). В пункті 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз`яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Таким чином, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved