Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, третьої особи про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, в якій зазначає, його мати - [PERSON], померла [INFO]. Після смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Вичерпний технічний опис нерухомого майна наведено у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлено ФОП [PERSON] станом на 16.10.2014 р., а саме: житловий будинок побудований у 1961 р., має 54% зносу, літ. «А-1», загальною площею 46,0 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами. На технічному паспорті відсутній штамп самочинного будівництва. ДАБК листом від 01.09.2011 р. № 40-12-2409 підтверджує, що не потребує ввод в експлуатацію приватних будинків, побудованих до 5 серпня 1992 р., при набутті права власності на такі об'єкти. Документом, який посвідчує відповідність закінченного будівництва до 05.08.1992 р. є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Рішенням XXVIII сесії V скликання Плисівської сільської ради Лозівського району, Харківської області підтвердженно юридичну адресу. [PERSON], за життя розпорядилася своїм рухомим та нерухомим майном, склавши заповіт від 29.03.2012р. у с. Плисове, Лозівського району, Харківської області, посвідчено секретарем виконавчого комітету Плисівської сільської ради Лозівського району Харківської області 29.03.2012р., зареєстровано в реєстрі № 03, згідно якого вона йому, [PERSON], заповіла житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Цей заповіт не змінено та не відмінено, про що на звороті заповіту зроблено напис секретарем Виконавчого комітету Плисівської сільської ради Лозівського району, Харківської області. Після смерті матері, він звернувся до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] Згідно заповіту нотаріус оформила та видала правовстановлювальні документи на рухоме і нерухоме майно, крім на житловий будинок. Розтлумачила закон та пояснила, що для отримання свідоцтва про права власності за заповітом необхідно надати правовстановлювальний документ на житловий будинок та документ про державну реєстрацію нерухомого майна. З невідомих йому причин його мати, [PERSON], за життя не отримала правовстановлювальний документ та документ про державну реєстрацію на нерухоме майно. Позивач вказує, що на теперішній час він не має законної можливості, замість померлої матері та на її ім'я оформити та отримати правовстановлювальний документ та документ про державну реєстрацію нерухомого майна на житловий будинок, які потрібні нотаріусу [PERSON] для оформлення спадщини за заповітом. 22.10.2014 року за № 05 Плисівська сільська рада Лозівського району Харківської області надала витяг з погосподарської книги № 06 за 1961-2014 роки по селу Плисове, Плисівської сільської ради Лозівського району Харківської області, а саме: згідно запису у погосподарській книзі № 2, об'єкт погосподарського обліку 0119-1, сторінка 21, станом на 21.05.2014 року (дата видачі свідоцтва про смерть серія [NUMBER]) голова колгоспного двору значиться [PERSON], якої в цілому належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] до часу смерті була зареєстрована та проживала в цьому житловому будинку. Рік завершення будівництва житлового будинку - 1961 рік. Дані про загальну та житлову площу не зазначено, але є технічний паспорт станом на 16.10.2014 року. Земельна ділянка розміром 0,25 га надана для будівництва житлового будинку в безстрокове користування та 0,95 га для ведення особистого селянського господарства, тобто [PERSON] на законних правах володіла та користувалася цією ділянкою. Погосподарська книга є особлива форма статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів влади (публічних актів), що підтверджують права приватної власності на житлові будинки. В погосподарську книгу вносять записи про голову домогосподарства, тобто власника житлового будинку, адресу житлового будинку, підставу та мету надання земельної ділянки та інша необхідна інформація. За життя його мати, [PERSON] звернулася з проханням у Плисівську сільську раду Лозівського району Харківської області, щоб скласти заповіт. Сільська рада перевірила усі необхідні записи у погосподарський книзі та з'ясувала, що саме [PERSON] є власниця житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Тільки після сумлінної перевірки усіх записів та за законом секретар виконавчого комітету Плисівської сільської ради Лозівського району Харківської області 29.03.2012 року посвідчила заповіт, зареєстрував в реєстрі № 03, в якому [PERSON], на випадок смерті, розпорядилася усім своїм рухомим і нерухомим майном та заповіла йому, [PERSON], житловий будинок за вищенаведеною адресою та інше майно. Таким чином, внаслідок відсутності правовстановлювального документу та документу про державну реєстрацію на нерухоме майно на ім'я [PERSON], він не в змозі оформити спадщину у приватного нотаріуса [PERSON] та отримати правовстановлювальний документ на своє ім'я, а саме: свідоцтво про право власності за заповітом, після смерті своєї матері [PERSON]. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати за ним право приватної власності в цілому на житловий будинок, літ. «А-1», загальною площею 46,0 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї мати [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач та його представники за довіреністю у судове засідання не з'явилися, однак його представник за довіреністю [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без їх присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача винести заочне рішення (а.с. 89). Представник відповідача - Плисівської сільської ради, Лозівського району, Харківської області у судове засідання не з'явився, але їх представник надав до суду письмове клопотання, в якому просить розглянути справу без їх присутності, заперечень щодо позову не мають (а.с. 31). Третя особа - приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 21 травня 2014 року виконавчим комітетом Плисівської сільської ради, Лозівського району, Харківській області (а.с. 5). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, літ. «А-1», житловою площею 17,4 кв.м, загальною площею 46,0 кв.м., з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно технічного паспорту, виготовленого ФОП [PERSON] станом на 16 жовтня 2014 року (а.с. 6-9). Рішенням XXVIII сесії V скликання Плисівської сільської ради, Лозівського району, Харківської області підтверджено юридичну адресу померлої [PERSON] (а.с. 11). Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. З матеріалів спадкової справи № 67/2014, заведеної 03 липня 2014 року приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт, яким заповідала сину - позивачу [PERSON] (а.с. 45-46) майно: земельні ділянки, грошові заощадження, в тому числі і житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 51). Крім того, [PERSON] заповіла інше своє майно у вигляді частини квартири у м. Лозова другом сину - [PERSON] (а.с. 58-59). Чоловік спадкодавця - [PERSON], який має право на обов'язкову частку у спадщині відмовився від отримання своєї частки у спадщині, подавши відповідну заяву до нотаріуса (а.с. 43). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв шляхом подання заяви про прийняття спадщини до [PERSON], приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу, Харківської області, на підставі чого було заведено спадкову справу №67/2014 (а.с. 41-88). Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 04 лютого 2015 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому було відмовлено, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності та державну реєстрацію права власності на житловий будинок, який заповідала померла, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 37/02-31 від 04.02.2015 року (а.с. 24). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 37/02-31 від 04.02.2015 року, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], не оформлено та не зареєстровано (а.с. 24). Відповідно до правових позицій п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року, до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно витягу з погосподарської книги № 06, наданого Плисівською сільською радою, Лозівського району, Харківської області від 22.10.2014 року за вих. № 05, за записами у погосподарській книзі № 2, об'єкт по господарського обліку 0119-1, сторінка 21, станом на 21.05.2014 року головою колгоспного двору значиться [PERSON], якої в цілому належить житловий будинок (рік завершення будівництва - 1961р.) з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка площею 0,25 га була надана [PERSON] для будівництва вказаного будинку, та 0,95 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 12). Погосподарські книги, в яких зазначена дана інформація є документами статистичної звітності, відображена в них інформація здійснена органом, що був наділений такими повноваженнями є достовірною. Згідно ст. 4 ч. 1 п. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно. Так, до 01 січня 2013 року державну реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно здійснювали реєстратори бюро технічної інвентаризації. 3 01 січня 2013 року, згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», встановлено необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно та запроваджено ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію речових прав, які виникли до 01.01.2013 року та не були зареєстровані відповідно до законодавства, яке діяло на час їх виникнення. Однак всупереч вимог законодавства державна реєстрація права власності за [PERSON] здійснена не була, оскільки ще за життя вона не звернулася до відповідного органу з заявою про реєстрацію виниклого права власності на вказаний житловий будинок. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до ст. 19 ч. 1 п. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень суду, що набрали законної сили. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності в цілому на житловий будинок, літ. «А-1», загальною площею 46,0 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно технічного паспорту, виготовленого ФОП [PERSON] станом на 16.10.2014 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved