Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення суми боргу за договором позики. В позовній заяві позивач вказує, що він 30 серпня 2015 року за договором позики надав відповідачу в борг грошові кошти, які становили еквівалент 800 доларів США в строк до 06 червня 2016 року. Позивач зазначає, що станом на 22 червня 2016 року курс долара США до гривні становить 2489 грн. 26 коп. за 100 доларів США. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики у сумі 19\~914 грн. 05 коп. В судове засідання сторони не зявились. Від позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного рішення по справі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-227 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 30 серпня 2015 року [PERSON] написав розписку про те, що він отримав у борг від [PERSON] грошові кошти, що еквівалентно 800 доларів США, які зобовязався повернути не пізніше 06 червня 2016 року. \\а.с. 5\\ В силу ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно з Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року предметом договору позики можуть бути: валюта України грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет і в інших формах, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території України, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу, кошти на рахунках, у внесках в банківських та інших фінансових установах на території України; іноземна валюта іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу, кошти у грошових одиницях іноземних держав і міжнародних розрахункових одиницях, що перебувають на рахунках або вносяться до банківських та інших фінансових установ за межами України. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядок, що встановлені договором. У розписці від 30 серпня 2015 року відповідач зобовязався повернути позивачу позику, що еквівалентна 800,00 доларів США до 06 червня 2016 року. Але до теперішнього часу відповідач не повернув позивачу вказану суму. Офіційний курс гривні до долару США за даними НБУ станом на 22 червня 2016 року становить 100 доларів США = 2489 грн. 2558 коп. \\а.с. 6\\ Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Тому суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума боргу за договором позики від 30 серпня 2015 року в загальному розмірі 19\~914 грн. 05 коп. (800 доларів США х 24, 892558 грн.). Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що при подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. \\а.с. 1\\ Оскільки позов задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за договорами позики в загальному розмірі 19 914 грн. 05 коп. та судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved