Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 25 грудня 2006 року між ним та ДМП ВКГ «Дніпро-Західний-Донбас» був укладений типовий договір про постачання води до його оселі, розташованої по вул.Леніна,24, в смт.Роздори Синельниківського району Дніпропетровської області. Більше з постачальником договорів вын не переукладав і до позивача з цим питанням вказане підприємство не зверталося. За спожиту воду сплачував кожного місяця, як це вказано в договорі. При укладанні договору, працівником господарства був 25 грудня 2006року складений акт про підведення в будинок позивача води та встановлений в літній кухні лічильника, який тоді ніхто не опломбовував. Води позивач споживає приблизно 10-15м.З і це тільки в літній сезон, з квітня по серпень, а з настанням холодів воду відключає. Підвід води до будинку повітряний тому в зимовий період його використання неможливий. Полив садиби здійснюю з викопаного на території домоволодіння колодязя і з системи водовода воду бере мало. Приблизно у 2007 році з'явилася фірма посередник ТОВ «Гольфстрім-2», яка стала закупали воду в КП «Дніпро-Західний Донбас» та перепродавати її сільському населенню. 28 квітня 2013 року позивач відкрив на садибі воду та полив фруктові дерева, а 29 квітня 2013 року до нього приїхала комісія у складі 4-х чоловік ТОВ«Голфьстрім-2» та було виявлено, що лічильник води не працює, та тоді через це був складений акт, в якому позивач підписався. Лічильник перед тим як позивач закривав воду на зиму був справному стані. Про те, що лічильник несправний, позивач дізнався від працівників фірми «Гольстрім-2». Потім на підставі цього йому був виставлений штраф у розмірі 1036,80 грн., про що був внесений відповідний запис в книгу абонента. По вказівці працівника постачальника води позивач купив та встановив новий лічильник (водомір), після чого один із працівників попросив принести їм паспорт на новий лічильник для подальшого оформлення. Так як у нього сильно хворіла дружина і сім'я перебувала у скрутному матеріальному становищі, позивач з заявою на реструктуризацію боргу 31 травня 2013 року звернувся з заявою до TOB «Гольстрім-2», з метою отримання дозволу виплачувати штраф частинами по 100,00 грн. на місяць, як це передбачено законом, а також з заявою про реєстрацію нового лічильника. Але начальства на місці не було, тоді позивач в секретаріаті зареєстрував свої заяви з вхідними номерами 216 і поїхав додому. На наступний день зателефонував в TOB «Гольстрім-2» по цьому же питанню, але отримав від бухгалтера лише погрози та попередження, що у разі не сплати штрафу протягом тижня позивачу буде встановлена максимальна сума штрафу і через це відмовились реєструвати водомір. Водомір остався не опломбований. В червні 2013 року позивач оплатив 100, грн. та через декілька днів отримав по пошті рахунок в сумі 6718,00 грн. та лист з погрозами. Сума штрафу з 1036,80 грн. обернулася в 6718 грн., тобто збільшилась в 7 раз тільки тому, що у позивача не було можливості виплатити 1021,00 грн., відразу. Листи з погрозами фірма надсилала позивачу майже все літо 2013 року і тільки після того, як він звернувся до районної та обласної адміністрації, а потім і на телебачення, заспокоїлися. Хоча лічильник води до цієї пори так і не був зареєстрований вказаною фірмою. Протягом року позивач сплатив початковий борг в розмірі 1036,80 грн., а також проводив оплату за використану воду по новому лічильнику який не був зареєстрований. Після цього у травні 2014 року знову з'явився до офісу TOB «Гольфстрім-2» щоб оформити водомір. За цей час вказана фірма змінила свою назву і юридичну адресу та стала називатися TOB «Легіон-Інвест», директором якоїми стала [PERSON] На питання по відношенню водоміру остання пояснила, щодо штрафу в сумі 6718,00 грн., то нього оплачувати вже не треба, однак тепер необхідно сплатити «Легіон-Інвесту» заборгованість за воду в сумі приблизно 4900,00 грн., пояснюючи це тим, що з червня 2013 року позивач був переведений на нормативний тариф без лічильника. Тобто позивачу як пенсіонеру ця фірма нарахувала до сплати по 400,00 грн. на місяць за воду яку він не отримував, а також не вкладав з цією фірмою ніяких договорів на постачання води крім ГМП ВКГ «Дніпро-Західний-Донбас», при цьому його не поставили про це до відому. 16 липня 2014 року позивач написав заяву до керівництва TOB «Легіон-Інвест» про відключення його оселі від водопостачання і буквально через тиждень після поданої заяви, водопостачання припинили і опломбували вузол обліку води у колодязі. На протязі року водою позивач не користується. Потім у червні місяці 2015 року він звернувся з письмовою заявою до відповідача з проханням надати довідку про ймовірну заборгованість перед TOB «Легіон-Інвест» і 15 липня 2015 року отримав таку довідку в якій було вказано, що заборгованність по рахунку №09172 складає 1394,01 грн із розрахунку за нормою 3,6 м.куб на одну особу та за ведення особистого господарства (поливи). Позивач не визнає даної заборгованості, оскільки на його думку її не існує. Також посилається на відсутність між ним та відповідачем укладеного у передбаченому законами України порядку письмового договору, що свідчить про відсутність між сторонами договірних зобовязань. Просить суд зобов'язати відповідача скасувати незаконно нарахований борг в розмірі 1394,01 грн. на розрахунковий рахунок №09172 на ім'я [PERSON] та покласти усі судові витрати, витрати пов'язані з відео-аудиозаписом судового процесу на відповідача, звільнивши від них позивача. Представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову, де зазначив, що позивач у свої заяві зазначав, що нібито Відповідач раніше мав назву 'ГОВ «Гольфстрім-2», але згодом змінив свою назву на 'ГОВ «Легіон їнвест» та юридичну адресу.Така позиція позивача є хибною оскільки відповідач ні як не відноситься до колишньою підприємства ТОВ «Гольфстрім-2». яке надавало послуги з постачання холодної води своїм споживачам. Також Відповідач не є його правонаступником, а отже не має відношення до попередньої діяльності TOB «Гольфстрім-2». Відповідно до рішення Роздорської селищної ради № 228-22-VT TOB «Легіон Інвест» з 2013 року визначено «виконавцем» послуг холодного водопостачання, на території селищної ради. Так, 12 грудня 2013 року в газеті «Синсльнпківські вісті» № 50, була надана інформація що з 01 січня 2014 року послуги холодного водопостачання на території Роздорської селищної ради буде надавати саме Відповідач. Згодом, 09 січня 2014 року відповідач в газеті «Синельниківські вісті» №1 з метою падання інформації споживачам опублікував проект договору на надання послуг з постачання холодної води. На абонентському обліку Відповідача знаходяться і отримують послуги 4952 абонента. З метою безперебійного та оперативного забезпечення споживачів послугами холодного водопостачання ,та дотримання вимог законодавчих та нормативних актів були отримані (придбані) абонентські дані на споживачів які отримували послуги водопостачання до 1 січня 2014 року. Відповідач не мас можливості заключити з кожним абонентом окремо договір, тому усі абоненти які виявляють таке бажання укласти договір, з'являються на адресу Відповідача та заключають такий договір. Як вбачається із ст. п.1 ч.З ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до ч. З ст. 184 Господарського кодексу України, укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді единого документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або цінового договору. Серед споживачів послуг є такі, що не бажають укладати договори з підприємством, однак щомісяця здійснюють оплату отриманих послуг згідно відповідних повідомлень на оплату. Для оплати за надані послуги Відповідач надає платіжні документи де передбачаються графи з зазначенням поточних і попередніх показань засобів обліку води, або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на послуги і суми, яка повинна сплачуватись споживачами. Відмова від укладання вищезгаданого договору або саме його не укладення з будь-яких причин не г підставок) для звільнення від оплати фактично СПОЖИТИХ послуг, у тому числі і за попередній період. На сьогоднішній день вимог, в тому числі судових та позасудових, позивачу не пред'являлися. Як вбачається з акту від 29 квітня 2013 року, який був складений ГОВ «Гольфстрім-2», було встановлено, що лічильник за особистим рахунком № 09172 по вул. Харківська буд, 6 селище Роздори, зламаний та відсутня пломба. Після цього нарахування за користування води за цим лічильником не нараховувалась, а нараховувалась відповідно до нормативів згідно з розрахунку на одну людину. Позивач заяву на встановлення лічильника направляв па адресу ТОВ «Гольфстрім-2». Оскільки Відповідач до Гольфстрім-2 не мас ніякого відношення, та не с його правонаступником претензії щодо не встановлення зазначеного лічильника повинні пред'являтись саме ГОВ «Гольфстрім-2». Позивач до відповідача з заявою про встановлення лічильника не звертався, останній нараховував плату за надання холодної води відповідно до нормативів згідно з розрахунку па одну людину без лічильника. У своїй позовній заяві Позивач зазначав, що не розуміє як нараховувалась нормативний тариф без лічильника, якщо в будинку ніхто не зареєстрований. Відповідно до п.21 «Правил падання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, встановлено що, у разі відсутності у будинку садибного гину засобів обліку води плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання: з постачання холодної води з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Тобто, іісі підставі вищезазначених та встановлених правил, всім споживачам без приладів обліку проводяться такі нарахування. Як зазначав Позивач у своїй заяві ним 16 липня 2014 було подано заяву на адресу відповідача про відключення йото оселі від водопостачання, після нього працівниками підприємства Відповідача було припинено водопостачання за адресою Позивача. Відповідно до ч. З п. 29 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою К МУ №'630 від 21 липня 2005 року, зазначено, що споживач мас право на несплату вартості послуг у разі відключення виконавцем холодної води, з опломбуванням запірних вені плів. 15 серпня 2014 року за адресою вул. Харківська буд.6 згідно заяви Позивача було проведено опломбування запірних вентилів, та нарахування оплати послуг водопостачання по особистому рахунку №09172 за даною адресою було призупинено. В червні 2015 року позивач звернувся з заявою про надання йому інформації по наявності заборгованості по особистому рахунку №09172 по вул. Харківська буд.6. На виконання вимог ч.2 ст. 19 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» де вказано, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Інформація яка була потрібна позивачу, була надана йому у повному обсязі з поясненнями та посиланнями па нормативно правові акти. Як вбачається з прохальної частини позовної заяви позивача, останній просить суд зобов'язати відповідача скасувати незаконно нарахований борг. Відповідач вважає, що такий спосіб захисту не передбачений ч.2 ст.16 ЦК України.Просить су4д у задоволенні позовних вимог відмовити. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить їх задовольнити. У судових дебатах також попросив суд зобовязати відповідача відновити йому водопостачання, а також стягнути з відповідача понесені ним витрати на поїздки до м. Києва для подання скарг на дії відповідача. Представник відповідача в судове засідання не зявився по невідомим суду обставинам. Таким чином, суд, заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У частині 2 статті 16 ЦК України зазначений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів особи в суді. Як було зазначено у рішенні Верховного Суду України від 23 лютого 2011 року вимога до суду про скасування виставлених споживачу рахунків не є належним способом захисту цивільних прав та інтересів особи. Отже, позивач у даному випадку має право заперечувати проти зазначеної заборгованості у разі звернення до нього з позовом ТОВ «Інвест Легіон» і судом може бути відмовлено з цих підстав у задоволенні позову останнього, але обраний позивачем спосіб захисту своїх прав шляхом зобовязання відповідача скасувати нарахований йому борг не є належним, у звязку з чим у задоволенні позову слід відмовити. Вимоги позивача в частині зобовязання відповідача відновити йому водопостачання та стягнути з відповідача понесені ним витрати на поїздки до м. Києва для подання скарг на дії відповідача не можуть бути предметом розгляду даної справи. Так, у відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач ні під час звернення до суду з даним позовом, ні під час судового розгляду справи по суті позовні вимоги не збільшував та вищезазначених позовних вимог не заявляв, а заявив про них лише у судових дебатах, що не надає суду права їх розглянути у даній справі. Таким чином, суд не вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати по справі з відповідача стягненню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed