Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану професійними\~захворюваннями та\~їх наслідками у розмірі 100000 грн. Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. В судовому засіданні встановлено, що починаючи з 25.12.2002 по 24.06.2013 позивач працював у ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля». Наказом № 278-к від 25.06.2013 позивач звільнений у звязку з невідповідністю виконуючій роботі за станом здоровя. Шкідливі та небезпечні умови праці призвели до виникнення у позивача професійних захворювань: хронічна попереково крижова радикулопатія в стадії неповної ремісії з помірними статико - динамічними порушеннями та больовим компонентом, динамічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з початковими явищами зниження слуху І ст., - за класифікацією [PERSON] та [PERSON], хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затухаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. Внаслідок професійного захворювання позивачу встановлена ІІІ група інвалідності та втрачено 65% працездатності. Оскільки втрата працездатності спричинила позивачу фізичні та моральні страждання, призвела до порушення нормальних соціальних звязків, необхідності додавання додаткових зусиль для організації життя, необхідності постійно лікуватися, тому позивачу заподіяна моральна шкода, яку він оцінює у 100000 грн. За період праці на підприємстві ПАТ «Лисичанськвугілля», тобто 37 років, згідно лабораторно-інструментальних досліджень запиленість повітря робочої зони склала з вмістом діоксину кремнію 6% складала 9,0 мг/м3 протягом 94,3% часу робочої зміни при ГДК-2мг/м3, виробничий шум до 90 дБА при ГДК 10 д БА. Праця по гігієнічним умовам праці відносилася до 3 класу, 2 та 3 ступеня шкідливих умов праці, а це згідно Гігієнічної класифікації праці Гігієнічних нормативів ГН 3.3.5-3.3.8:6.6.1-083 2001 р., затверджених Наказом Міністерства охорони здоровя України від 27.12.2001 р. №528 (№320), це як правило, відноситься до легкого та середнього ступенів важкості (з втратою професійної працездатності в період трудової діяльності. Більшість свого трудового стажу позивач відпрацював на шахті «Мельникова» (більше 25 років). Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 18.06.2013 №20/930 позивачу вперше встановлено професійне захворювання: хронічна попереково крижова радикулопатія в стадії неповної ремісії з помірними статико - динамічними порушеннями та больовим компонентом, динамічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з початковими явищами зниження слуху І ст., - за класифікацією [PERSON] та [PERSON], хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затухаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. Згідно висновку МСЕК № 024419 від 08.11.2017 позивачу встановлено третю групу інвалідності внаслідок професійного захворювання та встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 65%. Факт спричинення позивачу моральної шкоди полягає в душевних стражданнях, які він зазнав у звязку з ушкодженням здоровя, повязаним із виконанням трудових обовязків, полягає у неможливості відновлення здоровя, порушенні нормальних життєвих звязків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя… Правовідносини сторін регулюються ст. 2731 КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника: у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих звязків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного звязку між попередніми умовами. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими, однак з урахуванням принципу розумності та справедливості, виходячи зі ступеню втрати професійної працездатності, визначає розмір шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, у 65\~000 грн. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 768,40 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial