Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № 005-Н/11/78ФО від 19.09.2011 року, укладеного між ПАТ «Сбербанк Росії» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 100\~000,00 грн. під 25% річних з кінцевим терміном повернення 18.09.2016 року. З метою забезпечення повернення кредиту 19.09.2011 року з [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого вона добровільно взяла на себе зобовязання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобовязанням [PERSON], що випливають з кредитного договору. У порушення норм закону та умов договору [PERSON] свої кредитні зобовязання не виконав. Станом на 17 жовтня 2016 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у розмірі 56\~278,48 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 35\~469,04 грн., заборгованість за відсотками 10\~990,29 грн., пеня за повернення заборгованості 8\~509,52 грн., пеня за повернення відсотків 1\~309,63 грн. Просить стягнути з поручителя вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази (ст. 11 ЦПК України) суд установив наступне. Відповідно до укладеного договору № 005-Н/11/78ФО від 19.09.2011 року, укладеного між ПАТ «Сбербанк Росії» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 100\~000,00 грн. під 25% річних з кінцевим терміном повернення 18.09.2016 року. Згідно договору поруки від 19.09.2011 року № 005-Н/11/78ФО/S-І, укладеного між ПАТ «Сбербанк Росії» та [PERSON], остання добровільно зобовязалася відповідати перед кредитором за повне або часткове невиконання боржником зобовязань, взятих на себе [PERSON] Станом на 17 жовтня 2016 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у розмірі 56\~278,48 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 35\~469,04 грн., заборгованість за відсотками 10\~990,29 грн., пеня за повернення заборгованості 8\~509,52 грн., пеня за повернення відсотків 1\~309,63 грн. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.\~\~ Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1 378 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved