Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Токмацької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовує наступним, 18.01.2014 року помер її батько [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ПН № 658682 та 20.01.2014 року зроблено відповідний актовий запис № 94. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Ломоносова, 32/42, яка належала померлому на підставі реєстраційного посвідчення від 28.12.1993 року та ордеру № 2774 від 11.07.1974 року виданого комітетом Токмацької ради депутатів. Крім неї, інших спадкоємців за законом та заповітом не залишилося. При зверненні до Токмацької державної нотаріальної контори за оформленням спадщини постановою нотаріуса від 30.09.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлого 18.01.2014 року [PERSON] позивачу відмовлено на підставі того, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував належним чином право власності на квартиру, що підтверджується довідкою КП «Абрис» за № 578 від 12.10.2015 року. Враховуючи неможливість оформити успадковану квартиру, розташовану за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул.. Ломоносова, 42/32, у досудовому порядку, позивач змушена звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач та його представник не зявились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, підтримали заявлені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, згідно наданої заяви прохав розглянути справу за його відсутності та вирішити її на розсуд суду. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18.01.2014 року помер батько позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ПН № 658682 від 20.01.2014 року. Місцем смерті є м. Нижнєвартовськ Ханти-Мансійського автономного округу [PERSON] Родинні відносини між спадкодавцем та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №357943 від 24.10.1973 року. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Ломоносова, 32/42, яка належала померлому на підставі реєстраційного посвідчення від 28.12.1993 року та ордеру № 2774 від 11.07.1974 року. За життя спадкодавець 11.09.2013 року склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори за №160, відповідно до якого заповідав позивачу квартиру розташовану за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Ломоносова, 42/32, а не квартиру №42 в будинку №32. В такому разі спадкування квартири за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Ломоносова, 32/42, здійснюється за законом При зверненні до Токмацької державної нотаріальної контори за оформленням спадщини постановою нотаріуса від 30.09.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлого 18.01.2014 року [PERSON] позивачу відмовлено на підставі того, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки спадкодавець за життя не оформив правовстановлюючий документ на квартиру. Згідно листа державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори №1235/01-16 від 19.10.2016 року на запит суду спадкова справа після [PERSON], померлого 18.01.2014 року, на території України не відкривалася та надана інформаційна довідка зі спадкового реєстру №45466211 від 19.10.2016 року щодо чинності заповіту, посвідченого державним нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори від 11.09.2013 року за №160. Згідно листа державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори №1235/01-16 від 19.10.2016 року на запит суду спадкова справа після [PERSON], померлого 18.01.2014 року, була відкрита 18.07.2014 року за №72/14, [PERSON], нотаріусом нотаріального округу міста Нижнєвартовськ Ханти-Мансійського автономного округу [PERSON] Згідно матеріалів справи спадкоємцем, що подав заяву про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, є донька померлого [PERSON], [INFO]. Інформації щодо заповітів немає. 11.02.2015 року спадкова справа після [PERSON] закрита видачею свідоцтва про право на спадщину за законом та передана до архіву. Технічний паспорт на квартиру за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Ломоносова, 32/42 виданий на [PERSON] Згідно довідки КП БТІ «Абрис» №578 від 12.10.2015 року станом на 01.01.2013 року квартира за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Ломоносова, 32/42, не зареєстрована. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації права власності на вказану квартиру. В Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відсутні відомості щодо арешту, заборон відчуження чи інших обтяжень відносно вказаної квартири. Як слідує зі ст. 48 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року право спадкування нерухомого майна визначається законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. У відповідності до п. 4.1 Правил державної реєстрації обєктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/105 оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна проводилось із видачею свідоцтва про право власності: членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об'єднання, які повністю внесли свої пайові внески. Згідно п. 8 Постанову Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Згідно довідки ЖБК «Куйбишевський №5» від 12.10.2016 року [PERSON] належала на праві особистої власності квартира в житловому будинку ЖБК «Куйбишевський №5» за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Ломоносова, 32/42, вартість квартири в сумі 7720 руб. виплачена ним повністю в 1988 року. Наявне в матеріалах справи реєстраційне посвідчення від 28.12.1993 року свідчить про те, що Токмацьким БТІ зареєстровано право особистої власності [PERSON] на кооперативну квартиру [ADDRESS], на підставі рішення виконкому від 11.07.1974 року, ордеру №2774 та записано в реєстровій книзі за №116. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що до спадщини ввійшла саме квартира, оскільки за життя спадкодавець повністю вніс пайовий внесок за неї, право власності на яку було зареєстровано відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при відмові нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (стаття 1223 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 зазначеного Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може предявити позов про визнання за ним права власності також і вразі втрати документа який може підтвердити право власності, якщо це неможливо в досудовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], тому за нею слід визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved