Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та просить визнати виконавчий напис № 1831, виданий 13.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. щодо стягнення з [PERSON] коштів в сумі 89229,70 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 630209892, укладеного 16.09.2014 року між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] , право вимоги за яким на підставі договору про відступлення права вимог від 21.06.2016 року перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи», право вимоги за яким згодом на підставі договору про відступлення права вимог № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року перейшло до ТОВ «ФК Інвестоххілс Веста», право вимоги за яким згодом на підставі договору про відступлення права вимог № 16-01/19/1 від 16.01.2019 року перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» та 500 грн. плати за вчинення виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вважає вчинення виконавчого напису з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, як наслідок неправомірне провадження щодо його виконання, звернення стягнення на грошові кошти, належні позивачу на праві власності. Вважає, що у приватного нотаріуса були відсутні докази, які б підтверджували факт безспірності заборгованості, відповідач не надіслав йому вимогу менше ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису, не повідомив про порушення кредитних зобов`язань. Тобто, не встановлено безспірність суми, не встановлено існування зобов`язань, дотримання строку давності та повідомлення його, як нібито боржника, про існування боргу та його визнання. Так само і не надано стягувачем доказів переходу прав вимоги за договором про відступлення права вимог від 21.06.2016 року за яким право вимоги перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи», за договором про відступлення права вимог від 26.12.2018 року, за яким право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Інвестоххілс Веста», за договором про відступлення права вимог від 16.01.2019 року, за яким право вимоги перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 11 січня 2021 року було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. копії документів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 1831 від 13.10.2020 року. Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року було вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом від 13.10.2020 року. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія» «Вердикт Капітал» відзив на позов до суду на надав. Позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, про що надав суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та будь-яких клопотань суду не надав. Третя особа в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про слухання справи повідомлялася належним чином. На виконання ухвали суду про витребування доказів, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. надала копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, крім того просила справу розглядати без її участі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. перебуває виконавче провадження за номером ВП №63492031. Виконавче провадження відкрито 03.11.2020 року на підставі заяви вих. №13853082, поданої ТОВ «Вердикт Капітал», про примусове виконання рішення - виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, за №1831 від 13.10.2020 року про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , коштів у розмірі 89229,70 гривні суми заборгованості, а також 500 гривень за вчинення виконавчого напису, загальна сума стягнення 89729 гривень 70 копійок. Виконавчий напис був виданий 13.10.2020 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, відповідно до статей 87-91 Закону України «Про нотаріат», та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172. Даним виконавчим написом було запропоновано стягнути з [PERSON] , невиплачені у строк грошові кошти за Кредитним договором 630209892 від 16.09.2014 року, що був укладений з АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Кредитні Ініціативи», правонаступником якого є «Інвестохіллс Веста», в свою чергу правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал». Запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Вердикт Капітал», стягнути з [PERSON] за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року включно, суму в розмірі 89229,70 гривень, а також плату за вчинення виконавчого напису в сумі 500 гривень, що становить загальну суму 89729,70 гривень. Зареєстрований виконавчий напис у реєстрі за №1831. [PERSON] підписано анкету-заяву публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №630209892 від 16.09.2014 року. З копії виписки з особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] вбачається, що 16.09.2014 року позичальнику [PERSON] надано кредит згідно кредитного договору № 630209892, заборгованість перед ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 11.03.2020 року складає 89229,70 грн. Але надана та досліджена судом виписка лише містить визначений розмір заборгованості та його складові, а не є по суті витягом з особового рахунку, що відображає час та дату нарахування кредитного ліміту, його розмір, отримання коштів боржником, нарахування відсотків, оплату, що не надає можливості встановити обставини отримання коштів, дотримання строків позовної давності при зверненні до нотаріуса. Даних про направлення повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, матеріали справи не містять, не були надані відповідні докази стороною відповідача, 3-ю особою приватним нотаріусом. В свою чергу, в обґрунтування позовних вимог, позивач вказує на те, що заборгованість є спірною, оскільки він жодних вимог банку перед вчиненням виконавчого напису не отримував, крім того, документів, які б підтверджували безспірність заборгованості нотаріусу надано не було. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями-не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису-надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності-це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Судом встановлено, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису недотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості позивача. Даних про направлення повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, матеріали справи не містять, не були надані відповідні докази стороною відповідача, 3-ю особою приватним нотаріусом. Враховуючи те, що нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням норм чинного законодавства, не перевірив безспірності заборгованості, тому наявні підстави для задоволення позову. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, тобто позов в цій частині є обґрунтованим. Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved