Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму у розмірі 16 342,77 грн., зазначивши, що [PERSON] звернулася до УСЗН 20.02.2015 року, 18.09.2015 року, 08.04.2016 року за призначенням грошової допомоги внутрішньо переміщеній особі. Відповідач є внутрішньо переміщена особа та знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області з 27.11.2014 року. Відповідно до рішення від 24.02.2015 року, 25.09.2015 року, 12.04.2016 року грошова допомога була призначена з 20.02.2015 року по 19.08.2015 року, з 20.08.2015 року по 19.02.2016 року, з 08.04.2016 року по 08.09.2016 року. При написанні заяви відповідач повідомила про відсутність у будь-кого з членів сімї\~у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована\~ територія України, районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до проведеної перевірки Державною фінансовою інспекцією та бази даних було встановлено, що у відповідача є у власності житлове приміщення, яке розташовано за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Мечнікова, буд. 69. Не надання достовірної інформації призвело до надмірної виплати державних коштів у вигляді грошової допомоги на суму 16\~342,77 грн. 25.10.2016 року відповідачу було направлено повідомлення та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти на суму 16\~342,77 грн. у відповідності з чинним законодавством. До цього часу сума належна до повернення на рахунок управління не надходила, у звязку з чим позивач вимушений був звернутися до суду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та стягнути з відповідача суму коштів у розмірі 16\~342,77 гривень. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, суду пояснила, що не має можливості повернути кошти у звязку з тяжким матеріальним становищем, так як вона не працює, доходу не має, на її утриманні знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO], яку вона зобовязана годувати, одягати, нести інші витрати. Також відповідач пояснила, що частина житлового приміщення, розташованого за адресою м. Мелітополь, вул. Мечнікова, 69, знаходиться у її власності формально. У житловому приміщені відсутні умови для проживання, площа цього приміщення складає 42 кв.м., а в ньому, окрім неї та дитини, проживає ще сестра з чоловіком та дитиною, а також її мати. В загальнолюдському розумінні це приміщення не можна назвати житлом. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»\~довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання\~внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у\~статті 1\~цього Закону. Відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 № 509, довідка є документом, який видається внутрішньо переміщеній особі. Для отримання довідки повнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто або через законного представника із\~заявою\~про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад. Згідно довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 27.11.2014 № [NUMBER], відповідач [PERSON] є внутрішньо переміщена особа та знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області з 27.11.21014 року (а.с.12). Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області 20.02.2015 року, 18.09.2015 року, 08.04.2016 року за призначенням грошової допомоги внутрішньо переміщеній особі (а.с.7,9,11). Відповідно до абз. 1 п. 1 постанови КМУ від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що\~призначення та продовження виплати\~пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій,\~усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам\~здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з \~Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509. Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 внутрішньо переміщені особи мають право на грошову допомогу. Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку\~з дня звернення за її призначенням\~і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно,\~але не більше ніж шість місяців. Відповідно до рішень від 24.02.2015 року, 25.09.2015 року, 12.04.2016 року грошова допомога на проживання відповідачу [PERSON] була призначена з 20.02.2015 року по 19.08.2015 року, з 20.08.2015 року по 19.02.2016 року, з 08.04.2016 року по 08.09.2016 року (а.с.7 (зворот),8,10). Судом встановлено, що при написанні заяв для призначення грошової допомоги на проживання, відповідач повідомила про відсутність у будь-кого з членів сімї\~у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована\~ територія України, районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення. Проте, відповідно до проведеної перевірки Державною фінансовою інспекцією та бази даних було встановлено, що у відповідача у власності є житлове приміщення, яке розташовано за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Мечнікова, 69. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за [PERSON] зареєстровано на праві приватної власності 2/15 частки житлового будинку №69 по вул. Мечникова, в м. Мелітополі Запорізької області. Відповідно до п. 6 вищевказаного Порядку, грошова допомога не призначається внутрішньо переміщеній особі у разі, якщо\~будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована\~ територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Той факт, що відповідач вважає належність їй на праві власності частки житлового приміщення лише формально та не вважає вказане житлове приміщення житлом в загальнолюдському розумінні, є лише її субєктивним ставленням та жодним чином не впливає на зроблені під час судового розгляду справи висновки суду. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем була надана недостовірна інформація про відсутність у будь-кого з членів сімї\~у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована\~ територія України, районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, що призвело до надмірної виплати державних коштів у вигляді грошової допомоги на суму 16342,77 грн. Відповідно до п. 11 відповідного Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. 25.10.2016 року відповідачу було направлено повідомлення та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти на суму 16342,77 грн. у відповідності з чинним законодавством (а.с.4 зворот). Згідно п.11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що відповідачу, у звязку з наданням недостовірної інформації було надмірно виплачено державні кошти у вигляді грошової допомоги на проживання у розмірі 16 342,77 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Оскільки позивач, при зверненні до суду, звільнений від сплати судового збору на підставі п.19 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Outcome: approved