overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка має малолітню дитину [PERSON], [INFO], від виховання дитини самовідсторонилася, ухиляється та не виконує батьківських обов'язків щодо матеріального утримання, виховання дитини. Тому позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачку та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини її доходу(заробітку). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, не повідомила про причини неявки, та від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд відповідно до ст.ст.280,281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачка згідно копії свідоцтва про народження є матір'ю [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, про теж говорить ст.180,181 Сімейного Кодексу України. З матеріалів справи, вбачається, що відповідачка відмовилась від дитини, не цікавиться подальшою долею дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для задоволення позовних вимог про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір за дві вимоги немайнового характеру в сумі 3524грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи викладене, на підставі ст.164,181,180 СК України, ст.ст.141,264,265,280,281,п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка має малолітню дитину [PERSON], [INFO], від виховання дитини самовідсторонилася, ухиляється та не виконує батьківських обовязків щодо матеріального утримання, виховання дитини. Тому позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачку та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини її доходу(заробітку). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідачка в судове засідання не зявилася, не повідомила про причини неявки, та від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд відповідно до ст.ст.280,281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачка згідно копії свідоцтва про народження є матірю малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст.51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття, про теж говорить ст.180,181 Сімейного Кодексу України. З матеріалів справи, вбачається, що відповідачка відмовилась від дитини, не цікавиться подальшою долею дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для задоволення позовних вимог про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір за дві вимоги немайнового характеру в сумі 3200грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи викладене, на підставі ст.164,181,180 СК України, ст.ст.141,264,265,п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка має малолітню дитину [PERSON], від виховання дитини самовідсторонилася, ухиляється та не виконує батьківських обовязків щодо матеріального утримання, виховання дитини. Тому позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачку та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини її доходу(заробітку). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідачка в судове засідання не зявилася, не повідомила про причини неявки, та від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд відповідно до ст.ст.224,225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачка згідно копії свідоцтва про народження є матірю малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст.51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття, про теж говорить ст.180,181 Сімейного Кодексу України. З матеріалів справи, вбачається, що відповідачка відмовилась від дитини, не цікавиться подальшою долею дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для задоволення позовних вимог про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідно до ст.88 ЦПК України, ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір за дві вимоги немайнового характеру в сумі 1280,00 гривень. Враховуючи викладене, на підставі ст.164,181,180 СК України, ст.ст.212-215,224 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу. Аргументуючи заявлені вимоги, зазначає, що перебуває з [PERSON] у шлюбі, який зареєстрований 16 березня 2013 року у виконкомі Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області, за актовим записом №13. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалось через втрату взаємного почуття любові і поваги, позивач дійшов висновку, що сім`я розпалась, тому необхідно розірвати шлюб. Позивач також вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними неможливі, тому просить суд розірвати їх шлюб. Майновий спір відсутній. Позивач в підготовче засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений. До суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Примирення не можливе, так як мешкає з іншою жінкою. Також просив залишити за ним судові витрати, не заперечував, щоб дитина мешкала з відповідачем. Відповідач до підготовчого судового засідання також не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, примирення з позивачем не можливе. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16.03.2013 року у виконкомі Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області, за актовим записом №13 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.4). Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, те, що спільна дитина мешкає разом з позивачкою, яка не чинить перешкод для спілкування відповідача з дитиною. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, а також інтересам їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 10.10.2008 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час позивач відбуває покарання, призначене за вироком суду у місцях позбавлення волі. Сімейні відносини між ним та відповідачкою припинені приблизно 1 рік 6 місяців назад, у зв'язку з психологічною несумісністю через різні погляди на життя, що призвело до відсутності взаєморозуміння та припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу вважає неможливим, у зв'язку з чим просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224-226 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Ознайомившись з матеріалами справи суд приходить до переконання щодо доцільності задоволення позовних вимог [PERSON] При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 10.10.2008 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, спір про розподіл майна та між сторонами на теперішній час відсутній. Вказані обставини підтверджуються: - свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER], зареєстрованим 10.10.2008 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (актовий запис № 631 від 10.10.2008 р.). Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, у зв'язку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що з 09.06.2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначив, що фактично сімейні відносини припинені з грудня 2012 року, у зв'язку з психологічною несумісністю через різні погляди на життя, що призвело до відсутності взаєморозуміння та припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу вважає неможливим, у зв'язку з чим просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився - надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка у судове засідання не з'явилась - надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 09.06.2012 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, спір про поділ майна між сторонами на теперішній час відсутній. Вказані обставини підтверджуються: - свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON], Серії [NUMBER], зареєстрованим 09.06.2012 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ у Донецькій області (актовий запис № 292 від 09.06.2012 р.). Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, у зв'язку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що з 31.08.2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначив, що фактично сімейні відносини припинені з січня 2013 року, у зв'язку з психологічною несумісністю через різні погляди на життя, що призвело до відсутності взаєморозуміння та припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу вважає неможливим, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення суду. Відповідачка у судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224-226 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 31.08.2007 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, спір про розділ майна між сторонами відсутній. - копією свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON], Серії [NUMBER], зареєстрованим 31.08.2007 року у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (актовий запис № 337 від 31.08.2007 р.). Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, у зв'язку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що внаслідок погіршення відносин між ним та відповідачкою вони з жовтня 2009 року стали проживати окремо один від одного,спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, за наданий судом строк для примирення сімейні стосунки не відновились. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала та пояснила, що внаслідок погіршення відносин між ними не заперечує щодо розірвання шлюбу, за наданий судом строк для примирення сімейні стосунки не відновились, діти проживають при ній. Після розірвання шлюбу вважає залишити прізвище - [PERSON]. Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 3 ст. 9 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Шлюб між позивачем та відповідачкою зареєстрований 23 вересня 2000 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1014, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а. с. 5 ). В шлюбі у сторін народилася [INFO] року донька - [PERSON] та [INFO] року син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а. с. 8, 9 ), які проживають при відповідачці. Позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач та відповідачка разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, за наданий судом строк для примирення сімейні стосунки позивача та відповідачки не відновились. Після розірвання шлюбу відповідачці залишається прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що внаслідок погіршення відносин між ним та відповідачкою вони стали проживати окремо один від одного. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала та пояснила, що внаслідок погіршення відносин між ними не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 3 ст. 9 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Шлюб між позивачем та відповідачкою зареєстрований 27 січня 1995 року Відділом реєстрації актів громадського стану Залізничного району м. Києва, актовий запис № 36, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а. с. 4 ). В шлюбі у сторін народився [INFO] син - [PERSON], та дочки - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а. с. 5, 6, 7 ). Позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач та відповідачка разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишається прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що внаслідок погіршення відносин між ним та відповідачкою вони стали проживати окремо один від одного. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала та пояснила, що внаслідок погіршення відносин між ними не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 3 ст. 9 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Шлюб між позивачем та відповідачкою зареєстрований 29 квітня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження ( а. с. 7 ). В шлюбі позивач та відповідачка мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а. с. 8, 9, 10 ). За наданий судом позивачу та відповідачці строк для примирення подружні стосунки між ними не відновилися. Позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач та відповідачка разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Відповідачка бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що внаслідок погіршення відносин між ним та відповідачкою вони стали проживати окремо один від одного. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала та пояснила, що внаслідок погіршення відносин між ними не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 3 ст. 9 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Шлюб між позивачем та відповідачкою укладений 16 квітня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а. с. 5 ). В шлюбі у сторін народився [INFO] син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а. с. 4 ). Між сторонами досягнуто згоди щодо виховання та утримання малолітнього сина [PERSON]. Позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач та відповідачка разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишається прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що внаслідок погіршення відносин між ним та відповідачкою вони стали проживати окремо один від одного. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала та пояснила, що внаслідок погіршення відносин між ними не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 3 ст. 9 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Шлюб між позивачем та відповідачкою укладений 31 січня 1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а. с. 3 ). В шлюбі у сторін народилася [INFO] року донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а. с. 4 ). Між сторонами досягнуто угоди щодо виховання та утримання неповнолітньої доньки [PERSON]. Позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач та відповідачка разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишається прізвище - [PERSON].

Outcome: approved