overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 27.08.2013р. між позивачем та [PERSON] укладено додатковий договір № 1 про встановлення ліміту дозволеного овердрафту до договору від 02.03.2012р. про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки, згідно умов якого банк встановив ліміт дозволеного овердрафту в сумі 3200грн. зі строком повернення кредиту та сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконав. Загальна сума заборгованості перед позивачем станом на 04.09.2014р. становить 4714, 23 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач був повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання не з'явився, численні заяви про відкладання розгляду справи суд не приймає до уваги, оскільки причини, на які посилається заявник, ніяким чином не підтверджені, у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 27.08.2013р. між позивачем та [PERSON] укладено додатковий договір № 1 про встановлення ліміту дозволеного овердрафту до договору від 02.03.2012р. про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки, згідно умов якого банк встановив ліміт дозволеного овердрафту в сумі 3200грн. зі строком повернення кредиту та сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконав. Загальна сума заборгованості перед позивачем станом на 04.09.2014р. становить 4714, 23 грн. Такі обставини підтверджуються копіями додаткового договору № 1 від 27.08.2013р., (а.с.3,4), розрахунком заборгованості (а.с.9). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 27.09.2013 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого її було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку,зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак в повному обсязі та належним чином відповідач свої обов'язки не виконує, у зв'язку із чим станом на 19.11.2014 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 20488,44 грн. Просив суд стягнути з відповідача у відшкодування заборгованості за кредитним договором в сумі 20488,44 грн. а також понесені судові витрати - судовий збір в сумі 243,60 гривень. Представник позивача Смирнова Н.В. в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи повідомлена про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явилася, із будь-якими заявами на адресу суду не зверталася, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, 15.08.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого [PERSON] отримав кредит в сумі 10000,00 грн. Однак відповідач до теперішнього часу взяті на себе зобов'язання належним чином та в повному обсязі не виконує, не одноразово затримувала сплату кредиту та відсотків за кредитом, кредит не повернула і заборгованість не відшкодувала. Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обов'язки, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов'язання. Сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком банку та складає 20488,44 грн. (а. с. 5-6). Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в повному обсязі, стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 27.09.2013 року в сумі 20488,44 грн. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати - судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 27 вересня 2008 року зареєстрував шлюб із відповідачем. Позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають доньку, [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, у зв'язку з тим, що подружнє життя не склалось, постійні непорозуміння між ними вкрай зіпсували їх сімейні стосунки. Позивач також вказує, що спільного господарства не ведуть, на протязі трьох місяців вони із відповідачем проживають окремо. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позову повністю. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. У відповідності до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 вересня 2008 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №372. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує лише формально, що перешкоджає кожному із сторін облаштовувати своє подальше життя, тому, у відповідності до ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що сім'я сторін в даний час існує формально і шлюб між ними має бути розірваний. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 27 грудня 1994 року відповідач у справі продав належний йому на праві приватної власності автомобіль ВАЗ 21011, червоного кольору, 1979 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Договір купівлі-продажу не укладався, [PERSON] видав позивачу генеральну довіреність, якою наділив всіма повноваженнями власника щодо керування та розпорядженням цим автомобілем. Після цього, відповідач у справі видав 2 комплекти ключів та технічний паспорт на автомобіль. Разом з тим, фактично, [PERSON] продав відповідачу вказаний автомобіль. За усною домовленістю, гроші за автомобіль він повинен був передати [PERSON] в разі продажу його третім особам. На той час він не мав можливості зняти автомобіль з обліку та поставити на облік на своє ім'я у зв'язку із скрутним матеріальним становищем. У 1998 році зазначений автомобіль утилізовано, оскільки він був непридатним до експлуатації, втратою державних номерів та технічного паспорту. Те що залишилось від автомобілю, знаходиться у позивача в гаражі. При цьому, автомобіль з обліку знято не було, вважав, що у зв'язку з утилізацією, він автоматично повинен зніматися з обліку в органах ДАІ. Разом з тим, як з'ясувалося, на цей час власником автомобілю рахується [PERSON] У зв'язку з тим, що за даними ДАІ власником автомобіля на цей час вважається [PERSON], позивач звертається до суду з даним позовом, оскільки не може продати цей автомобіль на металобрухт. Позивача до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягаючи на задоволенні позовної заяви. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову та розгляду справи за його відсутністю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку. Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу відповідач у справі є власником автомобіля ВАЗ 21011, червоного кольору, 1979 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 4) Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч. 2. ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може визнано судом дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 27 червня 2015 року зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від шлюбу дітей немає. Просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя. В сім'ї часто виникали непорозуміння та конфлікти. З липня 2016 року сторони проживають окремо. Позивач зустрічається з іншою жінкою, та планує зареєструвати із нею шлюб, у зв'язку з цим на примирення із відповідачем не згідний. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, шлюб існує формально, перспектив для збереження сім'ї немає. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі позов, визнала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 27 червня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області, сторони зареєстрували шлюб 27 червня 2015 року, про що зроблено актовий запис № 37. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача; сторони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, позивач бажає зареєструвати шлюб з іншою жінкою; відмовились від надання строку на примирення, мотивуючи неможливістю примирення; наполягають на розірванні шлюбу, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 28.01.2014 року на пр.Московськиму біля будинку №94 в м.Харкові з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER] та порушив п.10.9 Правил дорожнього руху, сталося зіткнення зазначеного автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON] У зв'язку з цим пошкодженням власнику автомобіля [PERSON] була заподіяна майнова шкода у розмірі 5705,18 грн. Оскільки майнові інтереси [PERSON] були застраховані позивачем, останній здійснив страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 5705,18 грн. З цих підстав позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач проти позову заперечував та пояснив, що він не згоден з розміром заподіяної його діями шкоди, вважає такий розмір завеликим. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 28.01.2014 року на пр.Московськиму біля будинку №94 в м.Харкові з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER] та порушив п.10.9 Правил дорожнього руху, сталося зіткнення зазначеного автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON] У зв'язку з цим пошкодженням власнику автомобіля [PERSON] була заподіяна майнова шкода у розмірі 5705,18 грн. Оскільки майнові інтереси [PERSON] були застраховані позивачем, останній здійснив страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 5705,18 грн. Ці обставини підтверджуються письмовими вимогами позивача, постановою судді Московського районного суду м.Харкова від 18.02.2014 року, відомостями про дорожньо-транспортну пригоду, платіжним дорученням №20735 від 24.02.2014 року, страховим актом, розрахунком страхового відшкодування, калькуляцією, актом огляду транспортного засобу, заявою про настання страхового випадку, договором страхування від 08.01.2014 року. Показання свідка [PERSON], допитаного за клопотанням відповідача, про те, що пошкодження на автомобілі були незначними, висновків суду не спростовують, оскільки не доводять відсутності обов'язку відповідача відшкодувати шкоду ні у вказаному розмірі, ні у іншому розмірі. На підстав викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 28.05.2013 року між ним та відповідачем укладений кредитний договір №SAMDN03000088907753, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач грубо порушив умови договору, перестав щомісячно сплачувати зазначені платежі. У зв»язку із зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 19.01.2016 року становить 32855,18 грн. та складається із: заборгованості за кредитом - 17820,67 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 12993,79 грн; штрафу (фіксована частина) - 500 грн; штрафу (процентна складова) - 1540,72 грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути із відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором в сумі 32855,18 грн. та сплачений ними судовий збір у розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить даний позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи встановив: що 28.05.2013 року між сторонами укладений кредитний договір №SAMDN03000088907753, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.11-20). Відповідач грубо порушив умови договору, перестав щомісячно сплачувати зазначені платежі. У зв»язку із зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 19.01.2016 року становить 32855,18 грн. та складається із: заборгованості за кредитом - 17820,67 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 12993,79 грн; штрафу (фіксована частина) - 500 грн; штрафу (процентна складова) - 1540,72 грн., що підтверджується довідкою розрахунком (а.с. 6-7). Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст. 509, 526,610,611,625,626,629,ч.2ст.651,625,1049, 1050,1054 ЦК України. Оцінивши докази в їх сукупності,суд приходить до висновку,що позов підлягає задоволенню. Суд вважає порушення відповідачем строків погашення заборгованості по договору за користування кредитом є істотним порушенням умов договору, тому стягує із нього заборгованість в сумі 32855,18 грн. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 28.08.2008 року між ним та відповідачкою укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким вона отримала кредит в сумі 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка грубо порушила умови договору, перестала щомісячно сплачувати зазначені платежі. Станом на 19.03.2014 року заборгованість відповідачки становить 23159,22 грн., яка складається із наступного: заборгованості за кредитом -3000 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 11440,21 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 7140 грн; штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 1079,01 грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути із відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 23159,22 грн. та сплачений ними судовий збір у розмірі 143,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, а також просить стягнути із відповідачки витрати пов»язані з публікацією оголошення про виклик в судове засідання в газеті «Ур»ядовий кур»єр». Відповідачка в судове засідання не з'являється, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив: що 28.08.2008 року між сторонами укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким відповідачка отримала кредит в сумі 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.(а.с.7-9) Відповідачка грубо порушила умови договору, перестала щомісячно сплачувати зазначені платежі, а тому станом на 19.03.2014 року має заборгованість, яка становить 23159,22 грн., яка складається із наступного: заборгованості за кредитом -3000 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 11440,21 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом - 7140 грн; штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 1079,01 грн, що підтверджується довідкою розрахунком (а.с.3). Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст. 509, 526,610,611,625,626,629,ч.2ст.651,625,1049, 1050,1054 ЦК України. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає порушення відповідачкою строків погашення заборгованості по договору за користування кредитом є істотним порушенням умов договору, тому стягує із неї заборгованість в сумі 23159,22грн. Задовольняючи позов суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. та витрати пов»язані з публікацією оголошення про виклик в газеті «Ур»ядовий кур»єр» в сумі 420 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 28.09.2011 року між ним та відповідачкою укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 4800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка грубо порушила умови договору, перестала щомісячно сплачувати зазначені платежі. У зв»язку із зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 31.12.2015 року становить 20503,08 грн. та складається із: заборгованості за кредитом - 4125,62 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 12743,75 грн; заборгованості за пенею та комісією - 2181,18 грн; штрафу (фіксована частина) - 500 грн; штрафу (процентна складова) - 952,53 грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути із відповідачки на їх користь заборгованість за кредитним договором в сумі 20503,08 грн. та сплачений ними судовий збір у розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить даний позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'являється, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив: що 28.09.2011 року між сторонами укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким відповідачка отримала кредит у розмірі 4800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Остання грубо порушила умови договору, перестала щомісячно сплачувати зазначені платежі. У зв»язку із зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 31.12.2015 року становить 20503,08 грн. та складається із: заборгованості за кредитом - 4125,62 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 12743,75 грн; заборгованості за пенею та комісією - 2181,18 грн; штрафу (фіксована частина) - 500 грн; штрафу (процентна складова) - 952,53 грн., що підтверджується довідкою розрахунком (а.с. 4). Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст. 509, 526,610,611,625,626,629,ч.2ст.651,625,1049, 1050,1054 ЦК України. Оцінивши докази в їх сукупності,суд приходить до висновку,що позов підлягає задоволенню. Суд вважає порушення відповідачкою строків погашення заборгованості по договору за користування кредитом є істотним порушенням умов договору, тому стягує із неї заборгованість в сумі 20503,08 грн. Задовольняючи позов суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: approved