Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг в розмірі 600 доларів США, що становить 14 940 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позов підтримують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 17.03.2016 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] гроші в розмірі 600 доларів США та зобов'язався повернути частину боргу в розмірі 200 доларів США в період з 17.03.2016 року по 24.03.2016 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 01.06.2016 року позивач направив відповідачу письмову вимогу про повернення боргу в строк до 15 червня 2016 року, але відповідач свої зобов'язання щодо повернення боргу не виконав. Згідно змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610 та 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за розпискою від 17.03.2016 року в розмірі 600 доларів США, що еквівалентно 14 940 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн. та документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 1600 грн.

Outcome: approved