Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Просто-Кредит» про визнання припиненими трудових відносин. Свої вимоги мотивував тим, що 26 грудня 2012 року на підставі протоколу № 1 загальних зборів засновників (учасників) було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Просто-Кредит» та затверджено статут. 02 січня 2013 року позивача призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Просто-Кредит». 24 червня 2021 року позивачем подано загальним зборам учасників товариства заяву про звільнення за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України з 09 липня 2021 року, повідомлення (вимогу) про скликання позачергових загальних зборів учасників та про припинення виконання обов`язків директора у зв`язку із звільненням за власним бажанням та направлено на адреси засновників. 26 липня 2021 року протоколом № 2 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Просто-Кредит» визнано збори такими, що не відбулися. Однак станом на день звернення до суду загальними зборами учасників товариства не вчинено будь-яких дій щодо звільнення позивача. У зв`язку з чим просить припинити трудові відносини між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Просто-Кредит» з 09 липня 2021 року у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади директора за власним бажанням відповідно до ч. 1 ст. ст. 38 Кодексу Законів про працю України. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 26 грудня 2012 року на підставі протоколу № 1 загальних зборів засновників (учасників) було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Просто-Кредит» та затверджено статут (а.с. 7-8, 9-24, 25-26). 02 січня 2013 року позивача призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Просто-Кредит» (а.с. 27). 24 червня 2021 року позивачем подано загальним зборам учасників товариства заяву про звільнення за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України з 09 липня 2021 року, повідомлення (вимогу) про скликання позачергових загальних зборів учасників та про припинення виконання обов`язків директора у зв`язку із звільненням за власним бажанням та направлено на адреси засновників (а.с. 36, 37, 38, 39-40, 41,42-43, 44, 45-46). 26 липня 2021 року протоколом № 2 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Просто-Кредит» визнано збори такими, що не відбулися (а.с. 48). Позивач просить припинити трудові відносини між [PERSON] до Товариством з обмеженою відповідальністю «Просто-Кредит» з 09 липня 2021 року у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади директора за власним бажанням відповідно до ч. 1 ст. ст. 38 Кодексу Законів про працю України. Позивачем в обґрунтування позовних вимог вказано, що загальними зборами учасників товариства не вчинено будь-яких дій щодо звільнення позивача. Між сторонами виникли трудові правовідносини, тому предметом доказування є встановлення причин звільнення - порушення законодавства про працю. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 145 ЦК України передбачено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Згідно ч. 1 ст. 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників є вищим органом товариства. Згідно п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» до компетенції загальних зборів учасників належать, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства. Положеннями статті 58 та статті 41 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що до компетенції загальних зборів учасників належить вирішення питання про утворення та відкликання виконавчого органу товариства. Відповідно до статті 4 Закону України «Про господарські товариства» товариство з обмеженою відповідальністю створюється і діє на підставі статуту. Установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства. У відповідності до ч.1 ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Частинами 3, 5 статті 61 даного Закону визначено, що загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Згідно ст. 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов`язків, якщо в установчих документах не визначені підстави усунення членів виконавчого органу від виконання своїх обов`язків. Частиною 4 ст. 145 ЦК України передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема, створення і відкликання виконавчого органу товариства. Згідно зі ст. 21 КЗпП України сторонами трудового договору є працівник і власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, якому й надано право звільнення працівника у певних випадках. Статтею 36 КЗпП України передбачені підстави припинення трудового договору, до яких, зокрема, належать угода сторін; закінчення строку (п.п. 2, 3 ст. 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; розірвання трудового договору з ініціативи працівника (ст.ст. 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (ст.ст. 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (ст. 45). Згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Судом встановлено, що відповідно до п. 8.5 Статуту до виключної компетенції загальних зборів учасників належить, зокрема обрання та відкликання директора, виключення учасника з Товариства. 24 червня 2021 року позивачем подано загальним зборам учасників товариства заяву про звільнення за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України з 09 липня 2021 року та направлено на адреси засновників, докази про направлення повідомлення про призначення зборів підтверджені матеріалами справи. Однак до теперішнього часу засновниками не розглянуто питання про припинення трудових відносин. За встановлених обставин, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Просто-Кредит» про визнання припиненими трудових відносин повністю: припинити трудові відносини між [PERSON] до Товариством з обмеженою відповідальністю «Просто-Кредит» з 09 липня 2021 року у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади директора за власним бажанням відповідно до ч. 1 ст. ст. 38 Кодексу Законів про працю України. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подачу позову немайнового характеру у розмірі 908 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved