Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в уточненому варіанті якого зазначив, що йому на праві власності належить 1/2 частина квартири [ADDRESS], власником іншою частини квартири є відповідачка. Відповідач відмовляється надати доступ для проживання та користування квартирою позивачу, чим чинить перешкоди у володінні спільним майном. Тому позивач звернувся до суду для визначення порядку користування квартирою, виділивши позивачу окрему кімнату, якою він міг би вільно користуватись, до якої він мав би можливість зареєструватись, та сплачувати за комунальні послуги на окремий особовий рахунок. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав посилаючись на підстави, які викладені в позовній заяві, просить задовольнити. Відповідачка в судовому засідання проти задоволення позову не заперечувала, у разі застосування другого варіанта запропонованого висновком експерта. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, суд встановив певні юридичні факти та відповідні ним правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 58826003 від 11.05.2016 року, [PERSON] належить 1/2 частина квартири [ADDRESS], власником іншої 1/2 частини квартири є відповідач по справі [PERSON] (а.с.10-12) 14.12.2018 року за клопотанням представника позивача призначено проведення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручено експертам Регіонального судово-експертного бюро.Висновком експерта №2346 від 21.02.2018 року визначені варіанти порядку користування квартирою № 47 в будинку № 63-а по вул. Республіканській в м. Запоріжжі. 20.03.2018 року представником позивача надано уточнену позовну заяву згідно якої він просить встановити порядок користування квартирою згідно другого варіанта запропонованого висновком експерта №2346 від 21.02.2018 року. За яким, пропонується визначити порядок користування квартирою, загальна площа внутрішніх приміщень квартири складатиме 45,54 кв.м. (45,84-0,3) де 0,3 площа квартири, яку займає перетинок у кімнаті 6. Таким чином на 1/2 частину покладається приміщень загальною площею 22,77 кв.м. (45,54 х 1/2). В загальне користування співвласників пропонуються наступні приміщення: коридор 1 площею 4,8 кв.м., туалет 2 площею 0,9 кв.м., ванна кімната 3 площею 2,0 кв.м., кухня 4 площею 6,3 кв.м., комора 5 площею 0,3 кв.м., частина кімнати 6 площею 3,0 кв.м., загальною площею 17,3 кв.м. (4,8+0,9+2,0+6,3+0,3+3,0) (рожевий колір). Співвласнику [PERSON] пропонується в особисте користування наступні приміщення: кімната 7 площею 14,2 кв.м., балкон площею 0,84 кв.м. Так як частина приміщень пропонується у загальне користування співвласників, то співвласнику [PERSON] пропонується взагалі приміщень в квартирі загальною площею 23,69 кв.м. (14,2+0,84+17,3x1/2), що на 0,92 кв.м. (23,69-22,77) більш ніж покладено на ідеальну частку в 1/2 частини (жовтий колір). Співласнику [PERSON] пропонується в особисте користування частина кімнати 5 площею 13,2 кв.м.. Так як частина приміщень пропонується у загальне користування співвласників, то співвласнику [PERSON] пропонується взагалі приміщень в квартирі загальною площею 21,85 кв.м. (13,2+17,3x1/2), що на 0,92 кв.м. (22,77-21,85) менш ніж покладено на ідеальну частку в 1/2 частини (зелений колір). Для запропонованого варіанту необхідно виконати наступні переобладнання: У кімнаті 6 улаштувати перетинок товщиною 0,1 кв.м. з дверним прорізом обладнавши таким чином коридор площею 3,0 кв.м. та кімнату площею 13,2 кв.м.. Комору перенести у новоутворений коридор площею 3,0 кв.м. Ст.41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно дост.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідност.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Заст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Як розяснено в п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року за № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визначення порядку володіння, користування і розпорядження майном, що є спільною власністю. Згідно з п.14 цієї Постанови, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також між учасниками спільної сумісної власності. При запропонованому позивачем варіанті встановлення порядку користування приміщеннями квартири, частка запропонована відповідачу є більшою на 0,92 кв.м. та в незначних обсягах відходить від відповідності реальних часток ідеальним. Враховуючи позицію позивача, який не заперечує проти зменшення його частки, у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність, суд вважає можливим визначити порядок користування квартирою за запропонованим позивачем варіантом, оскільки таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат в справі визначається у відповідності з положенням ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved