Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Волноваського районного суду від 20.01.2017 року, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.10.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з позивача на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, щопозивач є батьком дитини [PERSON] , що народилася [INFO] у шлюбі з відповідачем. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 20.01.2017 року шлюб, укладений між позивачем та відповідачем розірвано. Судовим наказом Волноваського районного суду від 27.10.2017 року з [PERSON] на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.10.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Також зазначив, що після розірвання шлюбу та стягнення аліментів позивач став проживати однією сім`єю з [PERSON] . Від сумісного життя в останніх [INFO] народилася донька [PERSON] . Стверджує, що після стягнення аліментів його сімейний стан змінився, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, відтак він не має можливості виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі на користь відповідача. Просить позов задоволити. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 10.10.2019 року відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у загальному позовному провадженні. Ухвалою від 06.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала клопотання, в якому просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти задоволення позову заперечую, оскільки позивач не сплачує аліменти, має перед нею заборгованість по сплаті аліментів, судовий наказ від 27.10.2017 року не скасовано, відмовляється від виконання своїх батьківських обов`язків. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 20.01.2017 року розірвано. У вказаному шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Волноваським районним судом Донецької області від 27.10.2017 року видано судовий наказ, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.10.2017 року до досягнення дитиною повноліття. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] після розірвання шлюбу почав проживати з [PERSON] , у яких [INFO] народилася донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №563. З матеріалів справи, а саме відповіді Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 17.12.2019 року та доданого розрахунку вбачається, що станом на 17.12.2019 року заборгованість по аліментам [PERSON] за виконавчим листом Волноваського районного суду Донецької області №2-н/221/354/2017 від 06.12.2017 року становить 59520,70 грн. Належних та допустимих доказів того, що вказана заборгованість по аліментах на користь [PERSON] погашена, суду не надано. Відповідно до ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 вказаної статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При зміні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Аналіз статті 192 СК України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. За правилами ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом положень ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Таким чином, суд враховує, відповідно до вимог ст.182 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів іншої дитини, також суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Окрім того, суд враховує ту обставину, що у [PERSON] перед [PERSON] утворилася заборгованість зі сплати аліментів, присуджених на підставі судового наказу Волноваського районного суду Донецької області від 27.10.2017 року. Належних та допустимих доказів матеріального становища, які підтверджують його неспроможність сплачувати аліменти на двох дітей більше, ніж 1/6, суду не надано. Відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити необхідний і достатній рівень для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити частково, а саме зменшити розмір аліментів, що стягуються відповідно до судового наказу Волноваського районного суду Донецької області від 27.10.2017 року по справі №221/5642/17 (№ 2-н/221/354/2017), із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на 1/5 частину всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, таке зменшення розміру стягнення аліментів є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір необхідно віднести на користь держави, оскільки сторони звільнені від його сплати. На підставі викладеного, відповідно до ст.51 Конституції України, ст.ст. 141, 180, 181, 192 СК України,

Outcome: partial