Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 26.07.2007 р. між банком та відповідачем було укладено кредитний договір №ZPВ0АU19090060, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 53204,00 грн., зі сплатою відсотків за користування. Забезпеченням виконання зобов'язань за договором є застава автомобіля «ЗАЗ-ДЕУ», модель Т13110, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 29.02.2012 року було звернено стягнення на предмет застави. В процесі підготовки документів щодо реалізації автомобілю, з'ясувалося, що ВДВС Бердянського МУЮ накладений арешт на заставлений автомобіль. Просить звільнити «ЗАЗ-ДЕУ», модель Т13110, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] з-під арешту, накладеного постановами ВДВС Бердянського МУЮ. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає. Проти винесення прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач повідомлений про час та місце судового засідання, не з'явився. Представник третьої особи ВДВС Бердянського МУЮ в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без участі представника ВДВС. Представник третьої особи Бердянське ВРЕВ УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.3 ст.. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно зі ст.. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідач в судові засідання 22 травня та 12 червня 2014 року не з'явився. На адресу відповідача були послані повістки, які повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. Тому суд вважає, що відповідача було повідомлено належним чином про час та місце слухання справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 26.07.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZPВ0АU19090060, за яким позичальнику надано кредит в розмірі 53204,00 грн., зі сплатою відсотків за користування. 26.07.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна автомобіля «ЗАЗ-ДЕУ», модель Т13110, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Державним виконавцем ВДВС Бердянського МУЮ постановою АМ №635170 від 01.11.2010 року за виконавчим листом №2-3461, виданим 22.12.2009 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу 2087,33 грн., накладено арешт на автомобіль «ЗАЗ-ДЕУ», модель Т13110, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та оголошено його розшук. Державним виконавцем ВДВС Бердянського МУЮ постановою ВП №25802033 від 09.02.2012 року на підставі постанови ВДАІ № АР1 083168 від 12.02.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу 510 грн., накладено арешт на автомобіль «ЗАЗ-ДЕУ», модель Т13110, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та заборонено його відчуження. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 29.02.2012 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №ZPВ0АU19090060 від 26.07.2007 року звернуто стягнення на предмет застави автомобіль «ЗАЗ-ДЕУ», модель Т13110, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] та шляхом вилучення предмета застави передано у заклад (володіння) ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно з довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» від 18.03.2014 року заставний автомобіль «ЗАЗ-ДЕУ», модель Т13110, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] зберігається на спеціалізованій стоянці ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м.Запоріжжя, вул.Феросплавна, 38. Постановою ВП №41751690 державного виконавця ВДВС Бердянського МУЮ від 04.03.2014 року за виконавчим листом №801/3836/2012, виданим 18.03.2013 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» витрат на судовий збір в сумі 977,91грн., накладено арешт на автомобіль «ЗАЗ-ДЕУ», модель Т13110, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та заборонено його відчужувати. Частиною 3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст..16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Частинами 1, 5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи те, що вказані арешти перешкоджають позивачу звернути стягнення на заставлене майно, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved