Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] помер 01.02.2012. Позивач відповідно вироку Соснівського районного суду м.Черкаси від 21 листопада 2012 року за скоєння ряду тяжких злочинів був засуджений до позбавлення волі терміном до 14 років, в подальшому змінено на 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання в Ладижинській виправній колонії № 39 м.Ладижин Вінницької області. Термін відбування покарання останнього відраховувався часу тримання його під вартою з 28 листопада 2011 року. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 02 лютого 2016 у строк відбування покарання було враховано утримання його під вартою 1 рік, 4 місяця, три дні. В подальшому, [PERSON] був переведений для відбування покарання в Крижопільський виправний центр № 113. Позивач [PERSON] від часу свого затримання, а саме з 28 листопада 2011 року, будучи увязненим, не спілкувався зі своїм батьком [PERSON], та вважає що його покійний батько відмовився в спілкуванні з ним, при цьому і від поштових листувань, напевне з мотивів скоєних позивачем злочинів. Також позивач зазначає, що при листуваннях ніхто із рідних в т.ч. і мама йому про це не повідомляла. Рідна мама позивача [PERSON] 22.03.1972 була розлучена з покійним батьком позивача і тому про його смерть не знала. Тобто, з часу затримання позивача, а саме з 28 листопада 2011 року до часу його приїзду в м.Черкаси в грудні 2017 року він не знав про смерть свого батька [PERSON]. Після смерті батька 1/2 частину домоволодіння № 21 по вул. Крилова в м.Черкаси успадкували відповідачі [PERSON] та [PERSON], які стали спадкоємцями померлого [PERSON] відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 25.10.2012. Позивач є інвалідом 2-ї групи, непрацездатною особою, і відповідно ст.1241 Цивільного кодексу України має право на обовязкову частку у спадщині. Враховуючи , що заявник на час смерті батька перебував під вартою, а в подальшому в місцях позбавлення волі і не мав можливості спілкуватись з батьком, а про смерть якого дізнався лише в грудні місяці 2017 року тому він вважає, що вказане стало підставою для позбавлення його права успадкувати ту частку майна покійного батька, як це передбачено законом. З викладеного слідує, що, для отримання спадщини позивач не зміг у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, та просить суд вказані причини пропуску строку визнати поважними. В 2018 році позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON]О з приводу прийняття спадщини, на що 27 березня 2018 року нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що [PERSON] в шестимісячний термін після смерті його батька не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, та вважається таким , що не прийняв спадщину. Наданий час позивач змушений звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити та визначити додатковий строк для прийняття спадщини позивачеві терміном шість місяців. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове звсідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, відзив на позов не скерували. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено: [PERSON] помер 01.02.2012, що підтверджується свідоцтвом рпо смерть серії І-АМ №395457, виданногоим Крижопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. [PERSON] народився 02.09.1967, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ, виданним Крижопільським районним відділом державної реєстрації акутів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Позивач є інвалідом другої групи загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням №2471618332 та довідкою Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області №2454/02 від 20.02.2018. У 2018 році позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON]О з приводу прийняття спадщини, на що 27.03.2018 нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що [PERSON] в шестимісячний термін після смерті його батька не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, та вважається таким, що не прийняв спадщину. З ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.11.2014 вбачається, що позивач [PERSON] відбував покарання за вчинення злочинів, термін якого відраховувався з часу тримання його під вартою з 28 листопада 2011 року. З матеріалів спадкової справи, що заводилась після смерті [PERSON], померлого 01.02.2012 вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись [PERSON] та [PERSON], приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу № 52375194. Померлий [PERSON] 11.08.2010 року залишив заповіт, відповідно до якого, останній, все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось заповів [PERSON] та [PERSON], заповіт уло посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] 25.10.2012 отримали свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], спадщина складається з ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в м. Черкаси по вул. Крилова, 21. Враховуючи, що позивач є інвалідом 2-ї групи, тобто непрацездатною особою, і відповідно ст.1241 Цивільного кодексу України має право на обовязкову частку у спадщині. Статтею 1270 ЦК України\~передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.\~\~ Згідно з\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24\~постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~30.05.2008\~№ 7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій. Відповідно до положень листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому\~ст. 1269 ЦКУ, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст.\~1268, статей\~1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді справи про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не потрібно залучати нотаріуса, державну нотаріальну контору в якості третіх осіб, адже вони є учасниками правовідносини із спадкування та заінтересованими особами. Щодо вирішення справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній\~\~частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Встановлений законодавством строк для звернення із заявою до нотаріальної контори [PERSON] пропустив з поважної причини, так перебував під вартою та відбував покарання за вчинення злочинів, термін тримання позивача під вартою розпочався з 28 листопада 2011 року. Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому йому може бути визначений додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини терміном на шість місяців.

Outcome: approved