Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 24.05.2011 року в розмірі 117000 грн. 00 коп., витрат на сплату судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп., посилаючись на те, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 24.05.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 6600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним і банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 31.12.2017 року у нього виникла заборгованість у сумі 117 000 грн., яка складається із: 6600 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; - 110400 грн. 00 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.06.2018 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» задоволені, стягнуто з [PERSON] на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором\~ №\~ б/н\~ від 24.05.2011 року\~ в сумі 117 000 грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 1762 грн. 00 коп.\~ Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.08.2020 року поновлено строк [PERSON] на\~подання заяви\~про перегляд\~заочного рішення\~Московського районного\~суду м.\~Харкова від\~08.06.2018\~року у\~цивільній справі\~за позовом\~АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА\~КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ\~«ПРИВАТБАНК» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості.\~Заочне рішення\~Московського районного\~суду м.\~Харкова від\~08.06.2018\~року за\~позовом АКЦІОНЕРНОГО\~ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО\~БАНКУ «ПРИВАТБАНК»\~до [PERSON] про стягнення\~заборгованості скасовано.\~Визначено зазначену\~справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 31.08.2020 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Яровенко О.Ю. суду надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 26.11.2020 року \~клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Яровенко О.Ю. про розгляд справи в у судовому засіданні з викликом сторін відмовлено. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Яровенко О.Ю. до суду надійшов відзив на\~позовну заяву,\~в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА\~КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ\~«ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості в повному обсязі, посилаючись на те, що 24.05.2011 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг. Як вбачається з копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, крім особистих даних та підпису відповідача. Крім того, позивач не надав суду підписаних відповідачем умов та правил надання банківських послуг, умов про надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою Кредитка УНІВЕРСАЛЬНА 55 днів пільгового періоду. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] вбачається, що старт карткового рахунку відбувся 09.03.2011 року, хоча анкета-заява відповідачем була підписана лише 24.05.2011 року. Окрім цього, ні розрахунок заборгованості, ні вказана довідка не є належним чином оформленими документами, оскільки не є зрозумілим хто їх підписав, у графі представник Приватбанку відсутні посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка поставила підпис, відсутні підтвердження повноважень невідомої особи та складання таких документів про наявність заборгованості від імені ПАТ КБ Приватбанк. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 24.05.2011 року між АТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»\~та [PERSON] був укладений договір без номеру, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява складає між ним і банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві та, що відповідач ознайомлений та згодний з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку». Згідно з наданим банком розрахунком, у відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 31.12.2017 року у нього виникла заборгованість у сумі 117 000 грн., яка складається із: 6600 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; - 110400 грн. 00 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього\~Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549\~ЦК\~України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551\~ЦК\~України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК\~України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими кошми та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на витяг з «Тарифів Банку», витяг з «Умов та правил надання банківських послуг у новій редакції, що відображає внесені зміни що знаходяться на сайті https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634\~ЦК\~України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Надані позивачем Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у новій редакції, що відображає внесені зміни та знаходяться на сайті https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, на підставі частини другої статті 530\~ЦК\~України АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2019 року (провадження 14-131цс19). Таким чином,\~суд вважає,\~що наявні\~правові підстави\~для стягнення\~в примусовому\~порядку з\~відповідача [PERSON] \~сума заборгованості\~за кредитом\~в розмірі\~6600,00\~грн., в іншій частині суд вважає позов необґрунтованим та недоведеним, тому відмовляє у стягненні відсотків. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial