Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з врахуванням поданих уточнень, просить стягнути з відповідача 28 080,87 грн. боргу за невиконанні послуги з купівлі транспортного засобу, 140,40 грн. суми інфляційних коштів та 784,72 грн. 3 % річних на підставі ст.625 ЦПК України. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що заключив з відповідачем [PERSON] усну домовленість про надання послуг з поставлення автомобіля з закордону. Так, 20.01.2012р. відповідач зателефонував до нього та надав інформацією про можливість покупки на вибір двох транспортних засобів: автомобіль марки «Сітроен Берлінго» вартістю 2800 Євро та автомобіль марки «Пежо Партнер» вартістю 2700 Євро. Обдумавши пропозиції, 23.01.2012р. він зв'язався з відповідачем та повідомив, що зацікавлений у придбанні одного з автомобілів, а саме автомобіля марки «Пежо Партнер». 24.01.2012р. сторони домовились про те, що, окрім частки у 2700 Євро, позивач надає додатково 1 200 євро, які відповідач повинен був передати на рахунок підприємства з назвою «ВСА», що належить його дружині - [PERSON]. В процесі виконання двохсторонніх домовленостей, 25.01.2012р. позивач передав відповідачу грошові кошти, які призначались для купівлі автомобіля в розмірі 2700 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 28 080,87 грн., а також додатково обумовлені 1200 Євро, що еквівалентно 12480,38 грн. Однак, всупереч досягнутих домовленостей між сторонами, відповідач до цього часу не передав обраний автомобіль замовнику та не повернув переданих відповідачу грошових коштів. Розписки, про вищевказаних коштів, відповідач позивачу не надав, проте факт передачі таких підтверджується рішенням управління поліції Моравсько-Сілезького краю Чеської Республіки від 28.06.20113р. винесеного за результатами проведених процесуальних дій (допиту осіб) по зверненню позивача. В зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань згідно домовленостей, просить стягнути з відповідача суму переданих останньому коштів для купівлі автомобіля з врахуванням з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за час прострочення зобов'язання. Представник позивача подав до суду заяву в якій позов та заяву про зміну розміру позовних вимог підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що в період 2011-2012 років між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було досягнута усна домовленість, яка полягала у наданні відповідачем послуг з купівлі та поставлення позивачу транспортного засобу з закордону, а саме Чеської Республіки. Згідно наведених позивачем у позовній заяві пояснень, останній зазначив, що 20.01.2012р. відповідач зателефонував до нього та надав інформацією про можливість купівлі на вибір двох транспортних засобів: автомобіль марки «Сітроен Берлінго» вартістю 2800 Євро та автомобіль марки «Пежо Партнер» вартістю 2700 Євро. 23.01.2012р. позивач в телефонному режимі зв'язався з відповідачем та повідомив про бажання придбати автомобіль марки «Пежо Партнер». 24.01.2012р. сторони домовились про те, що, окрім частки у 2700 Євро, призначеної на купівлю транспортного засобу, позивач надасть додатково 1 200 євро, які відповідач повинен був передати на рахунок підприємства з назвою «ВСА», що належить його дружині - [PERSON]. В процесі виконання двохсторонніх домовленостей, 25.01.2012р. позивач передав відповідачу грошові кошти, які призначались для купівлі автомобіля в розмірі 2700 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 28 080,87 грн., а також додатково обумовлені 1200 Євро, що еквівалентно 12480,38 грн. Однак, всупереч досягнутих домовленостей між сторонами, відповідач на даний час не передав обраний автомобіль замовнику та не повернув переданих відповідачу грошових коштів, що стало підставою звернення позивача до правоохоронних органів України та Чеської Республіки з метою викриття шахрайських дій відповідача. Рішенням управління поліції Моравсько-Сілезького краю Чеської Республіки від 28.06.20113р., винесеного за результатами поліцейського розслідування звернення позивача [PERSON], розгляд даної справи відтерміновано у зв'язку з недоведеністю факту шахрайських дій зі сторони відповідача [PERSON], а саме того, що при укладені усного договору останній подав неправдиву інформацію, намагався когось ввести в оману чи збагатитись за чужий рахунок. Поліція Моравсько-Сілезького краю Чеської Республіки розцінює вказаний випадок як приватноправовий і такий, що не може вирішуватись шляхом порушення кримінальної справи. При цьому, в результаті проведення процесуальних дій поліцією Чеської Республіки, а саме допиту позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та його дружини [PERSON], було встановлено факт передачі позивачем грошових коштів в розмірі 2700 Євро та 1200 Євро відповідачу для купівлі та транспортування автомобіля марки «Пежо Партнер», номер кузова [NUMBER], як і факт їх неповернення замовнику у зв'язку із невиконанням досягнутих між сторонами домовленостей. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки між сторонами не було укладено письмового договору, домовленість про купівлю транспортного засобу жодним чином не посвідчена (відповідно до п.п. 2, 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. № 1388 відсутні довідка-рахунок, договори та угоди, укладені на товарних біржах; інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування; акт приймання-передачі транспортних засобів; вантажна митна декларація або видане митним органом посвідчення про реєстрацію транспортних засобів; договір фінансового лізингу), а боргова розписка про отримання грошових коштів не складалась, відповідач зобов'язаний повернути позивачу безпідставно отриманні від останнього грошові кошти. Встановлено, що 10.01.2013р. на адресу відповідача, позивачем було надіслано вимогу про повернення грошових коштів, що підтверджується описами вкладення до цінного листа та фіскальним чеком, щодо такого поштового відправлення, однак до цього часу відповідач жодних дій по поверненню позивачу коштів не здійснив. Частиною 2 ст.1214 ЦК України передбачено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст.536 цього Кодексу). Стаття 536 ЦК України не містить конкретно визначеного розміру процентів, а відсилає до інших норм цивільного законодавства. Так, питання сплати відсотків, як за договірними, так і за не договірними зобов'язаннями (зокрема не договірним зобов'язанням про безпідставно набутого майна), регулюється ч.2 ст.625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі і за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів. Згідно представлено позивачем розрахунку, загальна сума 3% річних, нарахованих за період прострочення зобов'язань становить 784,72 грн. Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України №62-97р. від 03.04.1997р. та даних офіційного видання «Урядовий кур'єр», загальна сума інфляційних збитків складає 140,40 грн. Враховуючи те, що відповідач, всупереч досягнутих домовленостей між сторонами, не передав обраний автомобіль замовнику та з врахуванням невиконаних зобов'язань - не повернув грошових коштів, як таких, що отримані безпідставно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, відтак з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 28 080,87 грн. боргу за невиконанні послуги з купівлі транспортного засобу, 140,40 грн. суми інфляційних коштів та 784,72 грн. 3 % річних за період прострочення виконання зобов'язань. На підставі ст.ст.206, 526, 530, 536, 599, 625, 1212, 1214 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved