Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 38,050,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 19.12.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та фізичною особою - громадянин України [PERSON] було укладено кредитний договір № 500967729. Згідно з п.2.3 договору, Позивач (за Договором - Кредитор) зобов'язується надати Відповідачеві (за Договором - Позичальникові) кредит в сумі 29 544,79грн, у строк з 19.12.2014р. Відповідно до умов Договору, Відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього-Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язаня виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у сумі 29 544,79 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку Відповідача. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, порушивши умови Договору, в результаті чого станом на 15.09.2015р. має прострочену заборгованість за кредитом-29326,62 грн., за відсотками-3034,45грн., та по комісії-4088,93 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості наданий позивачем. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до позовної заяви долучив клопотання, в якому просить суд розглядати справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі представників сторін, суд відповідно до вимог ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів у справі, з урахуванням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить до переконання, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 1 ст. 527 ЦК України вказує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно ч.1 до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з статтею 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України вказує на те, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Так, відповідно до ст.549 ЦК України у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Так пунктом 4 розділом 1 «Базові умови кредитування» кредитного договору № 500967729 від 19.12.2014 р., передбачено щтраф у розмірі 50грн. за кожне допущене позичальником прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів. При цьому у випадку якщо прострочення платежу триває п'ять і більше календарних днів, додатково до вище вказаного штрафу Позичальник зобов'язується сплатити 150грн. за кожен допущений випадок такого прострочення платежу. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх зобов'язань відповідно до діючого Кредитного договору та норм законодавства йому нараховано неустойку. Станом на 15.09.2015р. розмір неустойки становить -1600,00грн. Відповідно до умов Договору та ч.2 ст.1050 ЦПК передбачено, що якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки ставки Національного банку України. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов Кредитного договору 07.09.2015 року позивач направив на адресу відповідача [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту, де зазначив, що станом на рік прострочення платежу складає 227 днів, загальна сума заборгованості становить 36 919,00 грн. Зважаючи на зазначене, положення Договору та згідно чинного законодавства, Банк вимагає від Позичальника та Поручителів у строк 30 ( тридцяти) днів з дати отримання цієї Вимоги, але не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправлення цієї вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню.Однак станом на дату подання позову відповідач умови договору не виконав, заборгованість за кредитним договором позивачу не сплатив. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.12.2014 р. №500967729 в розмірі 38 050,00грн. (тридцять вісім тисяч п'ятдесят гривень), а саме: -за кредитом - 29326,62 грн. ( двадцять дев'ять тисяч триста двадцять шість гривень шістдесят дві копійки); -за відсотками - 3034,45 грн. ( три тисячі тридцять чотири гривні сорок п'ять копійок); -за комісією - 4088,93 грн. ( чотири тисячі вісімдесят вісім гривень дев'яносто три копійки); -штраф - 1600,00 грн. ( одну тисячу шістсот гривень ). На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача Публічного Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» (МФО 300346, ЄДРПОУ 23494714, п/р № 37396000000004) 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) на відшкодування витрат із сплати судового збору. З наведених міркувань та

Outcome: approved