Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь із [PERSON] борг за договором позики в сумі 60000,00 грн. та понесені витрати на сплату судового збору. Свої вимоги обґрунтував тим, що 28.04.2020 надав відповідачу [PERSON] її прохання, у борг 15000,00 грн., які відповідач зобов`язалася повернути до 06.05.2020, з умовою, у разі неповрнення вказаних коштів, повернути 30000,00 грн., про що власноруч написала відповідну розписку. Звернувшись 06.05.2020 до відповідачки з вимогою повернути його гроші, він отримав відмову, остання пояснила, що грошей у неї немає, тож вони уклали нову угоду, відповідно до умов якої відповідачка зобов`язувалась повернути йому, до 10.06.2020, кошти у сумі 30000,00 грн., а, у разі неповернення вказаної суми грошей до визначеної дати, повернути 60000,00 грн. Однак 10.06.2020 відповідачка йому гроші не повернула, на його лист з вимогою повернути гроші не відреагувала, тому він змушений з даним позовом звернутися до суду. У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав письмову заяву, в якій позов підтримав повністю, просить суд розглядати справу без його участі та долучити до матеріалів справи оригінали розписок відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Із наданої суду оригіналу розписки датованої 28.04.2020 вбачається, що [PERSON] отримала в борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. зобов`язалася повернути їх 06.05.2020, зобов`язавшись, у разі неповернення коштів у визначений час, повернути 30000,00 грн., відмітка про виконання відсутня. Із наданої суду оригіналу розписки датованої 12.05.2020 вбачається, що [PERSON] отримала в борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 30000,00 грн. зобов`язалася повернути їх 10.06.2020, зобов`язавшись, у разі неповернення коштів у визначений час, повернути 60000,00 грн., відмітка про виконання відсутня. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною другою ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Такий правовий висновок міститься в ухвалах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63 цс 13 та від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15. Аналогічна позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом у постановах від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16. \~\~Статтею 545\~ЦК України врегульовано питання щодо підтвердження виконання зобов`язання, зокрема передбачено, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Наявність боргового документу у кредитора без відповідної помітки про виконання зобов`язання свідчить про невиконання останнього. Статтею 204 ЦК України визначено принцип презумпції правомірності правочину правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Даних про укладення договору позики під впливом тиску у судовому засіданні не встановлено, відповідачем він не оспорювався і його недійсність рішенням суду не встановлена. Таким чином боргові розписки, написані [PERSON] відповідають вимогам закону і породжують правові наслідки, які наступають внаслідок невиконання договору позики та умов, визначених у змісті розписки. Наявність оригіналів боргових розписок у кредитора свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Частиною 1 ст.1049\~ЦК України передбачено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно з ч.1 ст.251 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та цивільного кодексу. Інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Судом встановлено, що термін повернення позики сторони визначили спочатку до 06.05.2020, а потім до 10.06.2020. Вказаний термін наразі сплинув, але грошові кошти до цього часу позичальником позикодавцю не повернуті. За таких обставин суд приходить до висновку, що діями відповідача порушені умови договору позики і, як наслідок, законні права позивача, як кредитора за договором на своєчасне повернення йому сум позики, що є підставою для примусового стягнення з відповідача неповернутої позики в загальній сумі 60000,00 грн.. Ухвалюючи рішення суд у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України вирішує питання про розподіл судових витрат і приймаючи до уваги те, що позов задоволений, вважає судовий збір стягнути з відповідача.

Outcome: approved