Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 62665,45грн. заборгованості по кредитному договору №R53700422249В від 30 квітня 2013 року та понесені при подачі позову до суду судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачу на підставі кредитного договору №R53700422249В від 30 квітня 2013 року було надано кредит у розмірі 72700грн. строком користування до 30 квітня 2017 року та сплатою відсотків у розмірі 24% річних. Всупереч норм цивільного законодавства та умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання перед банком щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків, відповідно до умов договору не виконала, а тому станом на 08 вересня 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 62665,45гривні, з яких: 58952,15грн. - сума основного боргу - неповернута сума кредиту; 649,29грн. - заборгованість по відсотках; 1228,63грн. - заборгованість по комісійній винагороді; 631,96грн. - пеня за несплату відсотків по кредиту за період з 23.05.2013р. по 07.09.2014р.; 1151,82грн. - пеня за несплату комісійної винагороди за період з 23.05.2013р. по 07.09.2014р.; 34,86грн. - три проценти річних за період з 23.05.2013р. по 07.09.2014р., нараховані за порушення строку повернення кредиту; 16,74грн. - три проценти річних за період з 23.05.2013р. по 07.09.2014р., нараховані за прострочену заборгованість по відсотках. У зв'язку з наведеним, просить суму боргу стягнути з відповідача в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у її відсутності за наявних у справі достатніх доказів. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. 30 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №R53700422249В, згідно якого банк зобов'язався надати відповідачу [PERSON] кредит на споживчі потреби в розмірі 72700грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення 30 квітня 2017 року; відповідач [PERSON] зобов'язувалася погашати заборгованість по кредиту та процентах щомісячно в строки визначені договором та графіком платежів. Пунктом 4.2 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно, відповідно до графіка комісійні винагороди за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь кредитора пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Позивачем умови укладеного договору виконано та перераховано відповідачу суму кредиту у відповідності до умов договору. З наданих суду документів вбачається, що відповідач умов договору не виконала, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених графіком повернення кредиту. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 08 вересня 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 62665,45грн., з яких: 58 952,15грн. - сума основного боргу - неповернута сума кредиту; 649,29грн. - заборгованість по відсотках; 1228,63грн. - заборгованість по комісійній винагороді; 631,96грн. - пеня за несплату відсотків по кредиту за період з 23.05.2013р. по 07.09.2014р.; 1151,82грн. - пеня за несплату комісійної винагороди за період з 23.05.2013р. по 07.09.2014р.; 34,86грн. - три проценти річних за період з 23.05.2013р. по 07.09.2014р., нараховані за порушення строку повернення кредиту; 16,74грн. - три проценти річних за період з 23.05.2013р. по 07.09.2014р., нараховані за прострочену заборгованість по відсотках. 25 вересня 2014 року позивачем на адресу відповідача направлялась лист-вимога щодо ліквідації заборгованості по кредитному договору, яка залишилась останньою без реагування. Відтак, відповідно ч.2 ст.1050 ЦК України банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені даним договором. Враховуючи наведене, доводи позивача щодо дострокового стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 62665,45грн. є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 626,65грн. судового збору. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 536, 611, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved