Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити його автомобіль марки Daewoo Lanos, TF69Y, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) SUPTF69YD8W425738, тип Т3 легковий седан В, колір бежевий, державний номер [NUMBER], який належить йому на праві власності, з-під арешту, який накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Московського району м. Харкова від 12.06.2009 року, ВП № 12896148 (далі [PERSON]). В обґрунтування позову зазначив, що він є власником [PERSON]. 21.09.2015 року він видав нотаріально посвідчену довіреність на ім'я [PERSON] на право керування та розпорядження наведеним [PERSON], з правом укладення будь яких угод, подання заяв стосовно вказаного майна. При спробі скористуватися наведеним правом щодо вказаного [PERSON], позивач та третя особа [PERSON] дізналися про те, що Московський ВДВС ХМУЮ наклав арешт на все майно, яке належить позивачу, а саме на [PERSON]. Підставою для вказаної дії відповідача є наявність боргового зобовязання позивача у сумі 340,00 грн. перед УДАІ ГУМВС України в Харківській області, проте позивач не має будь якої заборгованості, у тому числі у сумі 340,00 грн. Третя особа [PERSON] звернувся до відповідача з письмовою заявою з метою скасування такої постанови та звільнення майна з-під арешту. Московський ВДВС ХМУЮ зазначає, що 22.04.2009 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 12896148. 18.05.2010 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. На теперішній час повторно виконавчий документ на виконання не видавався. За наявності арешту, накладеного на [PERSON], порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений можливості в повному обємі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. В судовому засіданні позивач позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі. Представник Московського ВДВС ХМУЮ проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що в електронному реєстрі є відомості про відкриття виконавчого провадження та про закінчення виконавчого провадження. На той час відомості про арешт майна не вносились в реєстр. Матеріали виконавчого провадження не збереглись, а тому точно сказати, чи виносилась постанова Московського ВДВС ХМУЮ від 12.06.2009 року, вона не може. Також представник ВДВС пояснила, що навіть якщо вказана вище постанова існує та [PERSON] буде знайдено, то ВДВС не зможе реалізувати вказаний [PERSON] та вчинити з ним будь-які дії, оскільки станом на сьогоднішній день в Московському ВДВС ХМУЮ відсутнє виконавче провадження, в рамках якого накладався арешт на [PERSON]. Третя особа [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник третьої особи Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області проти позову заперечував, з огляду на наступне. Відповідно до електронної бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи Департаменту ДАІ МВС України, [PERSON] зареєстровано 16.07.2008 року у ВРЕР № 1 ГУМВС України в Харківській області на ім'я позивача. 06.07.2009 року до УДАІ ГУМВС України в Харківській області з Московського ВДВС ХМУЮ надійшла постанова по виконавчому провадженню № 12896148 про накладення обмеження на проведення реєстраційних дій з [PERSON]. Постанова виконана, накладено заборону на проведення реєстраційних дій з [PERSON]. Відносно постанови УДАІ ГУМВС України в Харківській області № 364 від 28.11.2008 року, то про вказану постанову третій особі невідомо, і це не може бути підставою накладення обмежень на проведення реєстраційних операцій. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АХС 122124, виданого 16.07.2008 року, позивачу [PERSON] належить на праві власності [PERSON] марки Daewoo Lanos, TF69Y, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) SUPTF69YD8W425738, тип Т3 легковий седан В, колір бежевий, державний номер [NUMBER]. Як вбачається з копії постанови Московського ВДВС ХМУЮ від 12.06.2009 року (ВП № 12896148), при примусовому виконанні постанови № 364, виданої 28.11.2008 року УДАІ ГУМВСУ в Харківській області про стягнення штрафу з позивача, було накладено арешт на [PERSON] позивача. 21.09.2015 року позивачем видано нотаріально посвідчену довіреність на ім'я [PERSON], [PERSON], відповідно до якої останні можуть користуватись та розпоряджатись належним позивачу [PERSON]. 30.09.2015 року [PERSON] було подано заяву до Московського ВДВС ХМУЮ з вимогою про зняття арешту з [PERSON]. На вказану заяву Московським ВДВС ХМУЮ надано відповідь від 16.10.2015 року за № 10-30/ДВ-7, згідно якої на виконанні відділу знаходилось виконавче провадження ВП № 12896148 по виконанню постанови № 364, виданої 28.11.2008 року УДАІ ГУМВСУ в Харківській області про стягнення з [PERSON] на користь держави 260,00 грн. Згідно перевірки ЄДРВП, 22.04.2009 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 12896148. 18.05.2010 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. На теперішній час повторно виконавчий документ на виконання не предявлявся. Вищевказане також зазначено в листі Московського ВДВС ХМУЮ від 13.01.2016 року за № 10-30/ДВ-8, в якому на вимогу суду щодо надання матеріалів вказаного вище виконавчого провадження, було надано відповідь, що вказане вище виконавче провадження було завершено, а виконавчий документ повернутий стягувачу, проте надати більш детальну інформацію про хід виконання провадження та належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 12896148 Московський ВДВС ХМУЮ не має можливості, оскільки архівні виконавчі провадження за 2010 рік знищені відповідно до «Інструкції про проведення виконавчих дій» та до «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України, власник майна користується, володіє, розпоряджається ним на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ч.1\~ст. 321 Цивільного кодексу України\~право власності є непорушним. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Згідно ч. 2 \~ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно\~\~боржника,\~\~у\~\~постанові\~\~про\~\~закінчення виконавчого\~\~провадження\~\~або\~\~повернення виконавчого документа до суду\~\~або\~\~іншого\~\~органу\~\~(посадовій\~\~особі),\~\~який\~\~його\~\~видав, державний\~\~виконавець\~\~зазначає про зняття арешту,\~\~накладеного на майно боржника. Таким чином, судом встановлено, що виконавче провадження, в якому на [PERSON] було накладено арешт, в даний час завершено та фактично не існує, матеріали виконавчого провадження знищені. Проте всупереч вказаних вище вимог, державним виконавцем не було вирішено питання про зняття арешту з [PERSON]. За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про зняття арешту з автомобілю та задовольняє позов.

Outcome: approved