Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що в листопаді 2006 року відповідач звернулась до позивача із заявою про призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, яка була призначена з 01.10.2006р. по 30.04.2007р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995р. №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного палива». Протягом 2007-2014 років відповідач неодноразово зверталася із заявами про призначення субсидії та їй призначалась вказана субсидія з 01.05.2007р. по 30.09.2014р., при цьому вона вказувала у відповідних деклараціях про доходи та майновий стан осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, де проживала відповідачка - квартирі [ADDRESS] неправдиву інформацію про склад зареєстрованих осіб. Під час перевірки, проведеної позивачем в липні 2015 року, виявилося, що у вказаній квартирі зареєстровано місце проживання колишнього чоловіка позивачки [PERSON], про що відповідачка не повідомила позивача. Тому в своєму позові позивач просить визнати поважними причини пропуску Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області строку позовної давності за вимогами про стягнення надміру виплаченої субсидії з 01.10.2006р., оскільки позивачу стало відомо про вказане порушення лише в липні 2015 року, а також стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачену субсидію в розмірі 10224,41 грн. за період з 01.10.2006р. по 30.09.2014р. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідачка до 2015 року не знала про те, що у її квартирі залишився зареєстрованим її колишній чоловік, оскільки він там не проживає з моменту розлучення в 1988 році і для звернення до позивача за отриманням субсидії вона брала довідку у паспортистки, згідно якої відповідачка була зареєстрована у вказаній квартирі одна. Після того, як відповідачка дізналася про вказану реєстрацію колишнього чоловіка, вона звернулась до Бердянського міськрайонного суду з позовом про визнання його таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням в рішенням суду від 17.02.2015р. її позов було задоволено, після набрання цим рішенням законної сили [PERSON] був знятий з реєстрації. Тому в діях відповідачки відсутня вина у наданні неправдивих відомостей до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, тому просив в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з жовтня 2010 року працювала паспортистом в ОСББ «Сонячний», до якого входить квартира [ADDRESS], де проживає відповідач [PERSON], і до 2012 року вела всю документацію стосовно реєстрації місця проживання у всіх квартирах вказаного будинку. Певний час ця інформація заносилась в домову книгу, а після введення для ведення обліку карток Ф-16 та Ф-17 відомості з домової книги поступово переносились до вказаних карток, при цьому записи в домовій книзі погашалися. На час початку роботи свідка за даними вказаних карток у квартирі [ADDRESS] було зареєстроване місце проживання однієї особи відповідача [PERSON] Приблизно в кінці 2014 року на початку 2015 року випадково виявилося, що один запис з домової книги не погашений і тому не перенесений до карток Ф-16 та Ф-17 стосовно реєстрації у квартирі №143 по вул.Морозова 7 в м.Бердянську Запорізької області [PERSON], тому свідок [PERSON] виправила цю помилку і внесла ці відомості у вказані картки. Заслухавши пояснення представників сторін, свідчення свідка, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог на підставі на ступного. Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у три роки. В даному випадку, з урахуванням вимог позивача про стягнення надміру виплаченої субсидії з 01.10.2006р., вказаний строк є пропущеним. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В даному випадку позивач довідався про підстави для захисту своїх прав в липні 2015 року, доказів протилежного до суду надано не було, тому причини пропуску строку позовної давності слід визнати поважними, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що в листопаді 2006 року відповідач [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області із заявою про призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, яка була призначена з 01.10.2006р. по 30.04.2007р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995р. №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного палива». Протягом 2007-2014 років відповідач [PERSON] неодноразово зверталася із заявами про призначення субсидії та їй призначалась вказана субсидія з 01.05.2007р. по 30.09.2014р., при цьому вона вказувала у відповідних деклараціях про доходи та майновий стан осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, лише одну зареєстровану особу у [INFO] - себе. За вказаний час вона отримала субсидію в розмірі 10224,41 грн. Вказані факти не заперечувались всіма учасниками судового розгляду. В липні 2015 року позивач виявив, що у вказаній квартирі з 1985 року зареєстрована ще одна особа колишній чоловік відповідача [PERSON], про що відповідачка раніше не повідомляла і позивачу це не було відомо. У відповідності до п.12, 13, 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995р. №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного палива», в редакції на час існування спірних правовідносин, вказана субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Особа, яка звертається до відповідного органу для отримання субсидії, заповнює заяву та декларацію про доходи і майновий стан осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні. Сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидію, вирішують в судовому порядку. Аналізуючи в сукупності вказані положення діючого на час спірних правовідносин законодавства є очевидним, що саме свідоме надання неправдивих відомостей про майновий стан (або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб) є підставою для стягнення надміру сплачених коштів у вигляді субсидії. Тобто, обовязковою умовою цього стягнення є вина відповідної особи у наданні неправдивих відомостей. В даному випадку суд вважає доведеним, що відповідачу [PERSON] стало відомо про наявність у квартирі [ADDRESS] ще однієї особи колишнього чоловіка [PERSON] лише наприкінці 2014 року або на початку 2015 року, оскільки навіть паспортисту відповідного ОСББ свідку [PERSON] до вказаного часу це було не відомо. Встановити точну дату цієї події на підставі наявних доказів неможливо, тому суд вимушений при цьому виходити зі свідчень свідка [PERSON], що непрямо підтверджується встановленою датою звернення відповідача [PERSON] до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вказаною квартирою 31.10.2014р. Вказаний факт також підтверджується довідкою ОСББ «Сонячний» від 25.10.2006р., згідно якої у вказаній квартирі зареєстрована лише одна особа відповідач [PERSON] Інших аналогічних довідок за період до 14.07.2015р., коли видана довідка про наявність реєстрації ще однієї особи, до суду надано не було, інформація про їх існування відсутня. Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що на час отримання субсидії в межах заявлених позовних вимог, тобто з 01.10.2006р. по 30.09.2014р. відповідач [PERSON] не знала і не могла знати, що у її квартирі зареєстровано місце постійного проживання ще однієї особи - [PERSON]. Тому її вина у наданні до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області неправдивих відомостей щодо кількості зареєстрованих осіб у квартирі [ADDRESS] відсутня. Крім того, фактично [PERSON] у вказаній квартирі не проживав з 1988 року, що встановлено рішенням Бердянського міськрайонного суду від 17.02.2015р. За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення з відповідача надміру виплаченої субсидії в розмірі 10224,41 грн. за період з 01.10.2006р. по 30.09.2014р. задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial