Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.01.2006 року в розмірі 32 869, 68 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 328, 70 грн. і зазначає, що 17.01.2006 року з відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого він одержав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість. Станом на 31.03.2015 року сума заборгованості становить 32 869, 68 грн., яка складається з: 5 348, 63 грн. - заборгованість за кредитом; 25\~479, 64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 0, 00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1\~541, 41 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Надала заперечення на позов, в якому просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача щодо стягнення з неї заборгованості за кредитним договором від 17.01.2006 року та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі у звязку з пропуском позовної давності. Зазначила, що дійсно 17.01.2006 року нею було надано до банку заяву про відкриття карткового рахунку, надання та обслуговування кредитної картки. Вважає, що твердження позивача, що останній платіж зроблено нею 29.05.2012 року в розмірі 0, 01 грн. не відповідає дійсності, оскільки останній платіж зроблений нею 04.01.2012 року в розмірі 400, 00 грн. Будь-яких інших платежів після цього нею не було зроблено. 10.05.2012 року з її пенсійної картки, яка була відкрита в ПАТ КБ «Приватбанк», банком в однобічному порядку, без її згоди було списано суму в розмірі 489, 82 грн., що є грубим порушення умов погашення заборгованості, оскільки, відповідно до картки Памятки Клієнта, списання заборгованості допускається лише з зарплатної картки. До вищезазначених платежів, останній платіж відповідачкою був зроблений 03.09.2007 року, що свідчить про прострочення погашення мінімального обовязкового платежу ще у жовтні 2007 року, що давало позивачу право на вимагання у відповідачки дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеної банком частки з призупиненням або припиненням дії карти. Вказує, що її карта була заблокована впродовж шести місяців з моменту непогашення платіжного ліміту, тобто до 25.04.2008 року. Позивачем не надано жодного приходного документу, який би підтверджував здійснення нею погашень заборгованості в 2011-2013 роках, оскільки їх немає, що свідчить про відсутність здійснення особисто нею будь-яких платежів після 04.01.2012 року. Таким чином, відповідачка вважає, що банк мав право звернутися з позовом до суду за захистом свого порушеного права до 25.10.2010 року . Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено наступне. 17.01.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н від 17.01.2006 року. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. /а.с. 11/. Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачу кредит у сумі 3\~000 грн. 00 коп. Строк дії договору, як передбачено п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, становить 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку жодна одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк. Кредит був наданий у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування кредитної карти клієнта. /а.с. 10/. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. Судом встановлено, що відповідачка вносила щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості. Тому, за нею виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 30.03.2015 року становить 32 869, 68 грн., яка складається з: 5 348, 63 грн. - заборгованість за кредитом; 25\~479, 64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 0, 00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1\~541, 41 грн. штраф (процентна складова). Умовами та правилами надання банківських послуг встановлено (п.п.6.6) в разі невиконання зобовязань по Договору, на вимогу Банку боржник повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та Овердрафта), сплаті винагороди Банку. Як вбачається з п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, він зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми позову. Отже, штраф (фіксована частина) складає 500 грн. 00 коп. та штраф (процентна складова) складає 1\~541, 41 грн. Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком /а.с. 7-9/. Як вбачається з розрахунку заборгованості за даним договором, виписки по рахунку, наданих Банком, останній платіж на погашення заборгованості [PERSON] зробила 17 квітня 2012 року(а.с.8 зворотній бік, а.с.65 зворотній бік). В межах строку позовної давності позивач неодноразово звертався з позовами до суму про стягнення заборгованості з відповідачки, а саме: 15.08.2013 року до Бердянського міськрайонного суду, 24.10.2013 року та 13.01.2015 року до Приморського районного суду Запорізької області, але у зв»язку з тим, що не було встановлено місце проживання відповідачки позови було повернуто заявнику (а.с. 6, 69-77). Суд звертає увагу, що в заяві на видачу кредиту [PERSON] зазначено місце проживання- « Запорізька область, Бердянський район, с. Осипенко», в подальшому позивачка змінила реєстрацію свого місця проживання на « м. Мелітополь».Таким чином, банк в межах позовної давності намагався встановити місцезнаходження відповідачки, подаючи відповідні позови. Згідно ст 264. ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про неможливість застосування позовної давності у спорі, про що заявлено відповідачкою, оскільки відсутні підстави для визнання її спливу. На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, тому вважає необхідним задовольнити вказаний позов повністю . Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір, в розмірі 328, 70 грн., що підтверджується платіжним дорученням № BOOO4B0SQI від 24.04.2015 року /а.с.1/, тому суд вважає необхідним стягнути ці витрати з відповідачки на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved