Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕрстІнвестмент», Реєстраційна служба головного територіального управління юстиції у місті Києві, просив з врахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №107/л-м від 04.04.2006 року у розмірі 24 680 507,00 гривень, звернути стягнення на предмети застави, а саме: «однокімнатну квартиру під номером [NUMBER], яка знаходиться у [ADDRESS]», що належить в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] за Договором №ОАК-[NUMBER]-0-096 купівлі-продажу майнових прав на однокімнатну квартиру від 07 березня 2006 року та приміщення не житлового призначення під номером 1030, яке знаходиться у [ADDRESS], що належить в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] за Договором №ОБО-001/3-0-099 купівлі-продажу майнових прав на приміщення нежитлової нерухомості від 07 березня 2006 року, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», шляхом передачі предметів застави у власність позивачу та зобов'язати Реєстраційну службу головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєструвати за ТОВ «Кредитні ініціативи» право власності на однокімнатну квартиру загальною площею 59,6 м2, житловою площею 24,2 м2, під номером [NUMBER], яка знаходиться у [ADDRESS] та зареєструвати за ТОВ «Кредитні ініціативи» право власності на приміщення не житлового призначення загальною площею 297,90 кв.м., під номером 1030, яке знаходиться у [ADDRESS] В обґрунтування позову зазначив, що 04.04.2006 року Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та фізична особа - громадянин України яким є - [PERSON], уклали кредитний договір №107/л-м, згідно якого Банк надав [PERSON] кредит у сумі 582 000,00 доларів США, із встановленням фіксованої процентної ставки в розмірі 15,00 % річних зі строком користування з 05.04.2006 року по 31.03.2026 року. В забезпечення повного та своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором №107/л-м від 04.04.2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та відповідачами було укладено договір застави майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., 04.04.2006 року, зареєстровано в реєстрі за №5937, відповідно до якого, Відповідачі передали у заставу Банку майнові права у т.ч. ті, що виникнуть у майбутньому, за Договором №ОАК-[NUMBER]-0-096 купівлі-продажу майнових прав на однокімнатну квартиру від 07 березня 2006 року, укладений між Заставодавцями та ТОВ «ТРІЄСТ», а саме: право отримати у власність однокімнатну квартиру [NUMBER], що знаходиться в м. Києві, на перетині вулиці Індустріальної та Проспекту Перемоги, на 23 поверсі в секції «А» об'єкту інвестування (на час подання позову, після введення в екслуатацію, адреса об'єкту застави - [ADDRESS]) та договір застави майнових прав, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., 04.04.2006 року, зареєстровано в реєстрі за №5938, майнові права у т.ч. ті, що виникнуть у майбутньому, за Договором №ОБО-001/3-0-099 купівлі-продажу майнових прав на приміщення нежитлового призначення від 07 березня 2006 року, укладений між Заставодавцями та ТОВ «ТРІЄСТ», а саме: право отримати у власність приміщення нежитлового призначення №1/3, що знаходиться в м. Києві, на перетині вулиці Індустріальної та Проспекту Перемоги, на 3 поверсі в секції «Б» об'єкту інвестування, загальною площею 297,90 кв.м.(на час подання позову, після введення в експлуатацію, адреса об'єкту застави - [ADDRESS]). В подальшому, як вказує позивач, 28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі - ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу. Відповідно до умов якого, Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. Після чого, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до умов якого Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за договором №107/л-м від 04.04.2006 року, позичальником згідно якого є [PERSON] та віповідно відбулася заміна сторони у договорах забезпечення якими забезпечено виконання зобов'язань. Позивач зазначав, що звертався до відповідачів із вимогою - повідомленням про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки вих. № 2014/10/Б-0-354 від 13.10.2014, проте боргові зобов'язання належним чином виконані не були. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, про що надав суду свої письмові заперечення Відповідач [PERSON] та представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про день час та місце слухання справи повідомлялись вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідачів не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.04.2006 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк»), та [PERSON], уклали кредитний договір №107/л-м. Згідно п. 1.1. кредитного договору Банк зобов'язався надати [PERSON] (Позичальник за кредитним договором) грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 582 000,00 (п'ятсот вісімдесят дві тисячи) доларів США, на строк з 05.04.2006 року по 31.03.2026 року, Позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки передбачені цим договором (а.с.32-37). Згідно п. 1.3. кредитного договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 15 (п'ятнадцять) % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Згідно п. 3.9. кредитного договору, Банк має право, у разі порушення Позичальником строків виконання платежів по кредитному договору, вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а Позичальник зобов'язується виконати зазначені зобов'язання в повному обсязі протягом 10-ти календарних днів з моменту її надсилання Банком за адресою Позичальника. Згідно п. 6.1.3. кредитного договору, Банк має право звернути стягнення на майно Позичальника, відповідно до чинного законодавства України, у випадку невиконання Позичальником своїх зобов'язань за цим договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №107/л-м від 04.04.2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] та [PERSON] було укладено договір застави майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., 04.04.2006 року, зареєстровано в реєстрі за №5937 (а.с.46-49). Згідно п.1.1. договору застави, заставою забезпечується неналежне виконання будь-яких зобов'язань перед Банком, в тому числі тих, що виникнуть в майбутньому, що випливають з кредитного договору №107/л-м від 04.04.2006 року. Згідно п.1.2. цього договору предметом застави є майнові права, у т.ч. ті, що виникнуть у майбутньому, за договором №ОАК-[NUMBER]-0-096 купівлі-продажу майнових прав на однокімнатну квартиру від 07 березня 2006 року, укладеному між Заставодавцями та ТОВ «ТРІЄСТ», а саме: право отримати у власність однокімнатну квартиру [NUMBER], що знаходиться в м. Києві, на перетині вулиці Індустріальної та Проспекту Перемоги, на 23 поверсі в секції «А» об'єкту інвестування, після введення будинку, в якому розташований об'єкт нерухомості в експлуатацію, в тому числі право вимагати оформлення відповідних правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомості. Відповідно п.1.4 договору застави вартість предмету застави складає 80 773 (вісімдесят тисяч сімсот сімдесят три) доларів США, що за курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 407 906 (чотириста сім тисяч дев'ятсот шість) гривень. Пунктом 3.1. договору застави передбачено, що заставодержатель має право звернути стягнення та реалізувати предмет застави, у випадку, якщо [PERSON] не виконує будь-яке зобов'язання за кредитним договором, а саме не поверне повністю або частково суму кредиту та/або не сплатить в строк суми процентів за користування кредитом, не виконає інших зобов'язань передбачених кредитним договором. Згідно п.3.2.2. договору застави, заставодержатель набуває право вимагати від (ТОВ «ТРІЄСТ») належного виконання зобов'язань за договором №ОАК-[NUMBER]-0-096 купівлі-продажу майнових прав на однокімнатну квартиру від 07 березня 2006 року, укладеному між Заставодавцями та ТОВ «ТРІЄСТ», а саме: забезпечення отримання у власність квартири № [NUMBER], що знаходиться в м. Києві, на перетині вулиці Індустріальної та Проспекту Перемоги, на 23 поверсі в секції «А» об'єкту інвестування після введення будинку, в якому розташований об'єкт нерухомості в експлуатацію, в тому числі право вимагати оформлення відповідних правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомості. Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №107/л-м від 04.04.2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] та [PERSON] було укладено договір застави майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., 04.04.2006 року, зареєстровано в реєстрі за №5938 (а.с.48-49). Згідно п.1.1. договору застави, заставою забезпечується належне виконання будь-яких зобов'язань перед Банком, в тому числі тих, що виникнуть в майбутньому, що випливають з кредитного договору №107/л-м від 04.04.2006 року. Згідно п.1.2. цього договору предметом застави є майнові права, у т.ч. ті, що виникнуть у майбутньому, за договором №ОБО-001/3-0-099 купівлі-продажу майнових прав на приміщення нежитлового призначення від 07 березня 2006 року, укладений між Заставодавцями та ТОВ «ТРІЄСТ», а саме: право отримати у власність приміщення нежитлового призначення №1/3 (будівельний), що знаходиться в м. Києві, на перетині вулиці Індустріальної та Проспекту Перемоги, на 3 поверсі в секції «Б» об'єкту інвестування, загальною площею 297,90 кв. м., після введення будинку, в якому розташований об'єкт нерухомості в експлуатацію, в тому числі право вимагати оформлення відповідних правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомості. Відповідно п.1.4 договору застави вартість предмету застави складає 564 411 (п'ятсот шістдесят чотири тисячі чотириста одинадцять) доларів США, що за курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 2 850 275 (два мільйони вісімсот п'ятдесят тисяч двісті сімдесят п'ять) гривень. Пунктом 3.1. договору застави передбачено, що заставодержатель має право звернути стягнення та реалізувати предмет застави, у випадку, якщо [PERSON] не виконує будь-яке зобов'язання за кредитним договором, а саме не поверне повністю або частково суму кредиту та/або не сплатить в строк суми процентів за користування кредитом, не виконає інших зобов'язань передбачених кредитним договором. Згідно п.3.2.2. договору застави, заставодержатель набуває право вимагати від (ТОВ «ТРІЄСТ») належного виконання зобов'язань за договором №ОАК-[NUMBER]-0-096 купівлі-продажу майнових прав на однокімнатну квартиру від 07 березня 2006 року, укладеному між Заставодавцями та ТОВ «ТРІЄСТ», а саме: забезпечення отримання у власність приміщення нежитлового призначення №1/3 (будівельний), що знаходиться в м. Києві, на перетині вулиці Індустріальної та Проспекту Перемоги, на 3 поверсі в секції «Б» об'єкту інвестування, загальною площею 297,90 кв. м., після введення будинку, в якому розташований об'єкт нерухомості в експлуатацію, в тому числі право вимагати оформлення відповідних правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомості. Також судом встановлено, що 28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі - ФК «Вектор Плюс») укладено Договір факторингу. Відповідно до умов якого, Банк відступив Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. В тому числі, за цим договором факторингу було відступлено право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №107/л-м від 04.04.2006 року (а.с.30-31). 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. В тому числі, за цим договором факторингу було відступлено право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №107/л-м від 04.04.2006 року (а.с.25-28). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приймаючи до уваги додані позивачем до матеріалів справи, докази переходу права вимоги від ПАТ «Сведбанк» до ТОВ «ФК Вектор Плюс» та надалі від ТОВ «ФК Вектор Плюс» до ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором №107/л-м від 04.04.2006 рокусуд приходить до висновку, що в наслідок укладення вказаних договорів, ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором №107/л-м від 04.04.2006 року, позичальником згідно якого є [PERSON] та віповідно відбулася заміна сторони у договорах забезпечення якими забезпечено виконання зобов'язань. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №107/л-м від 04.04.2006 року станом на 08.09.2014 р., [PERSON] має прострочену заборгованість, а саме залишок заборгованості за кредитом складає 508 950,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 6 525 809,32 грн., відсотки - 458 708,64 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 5 881 609,43 грн., пені - 12 273 088,25 грн, а всього загальна сума простроченої заборгованості становить 24 680 507,00 гривень (а.с.66). Представником відповідача даний розрахунок заборгованості не спростовано. Позивач звертався до відповідачів із вимогою - повідомленням про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки» вих. № 2014/10/Б-0-354 від 13.10.2014. Позивачем до матеріалів справи долучено звіт про оцінку майна RS18-150706-045 від 06.07.2015 року та звіт про оцінку майна RS18-150706-048 від 06.07.2015 року. У відповідності до яких, вартість квартири загальною площею 58,54 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, перетин проспекту Перемоги та вулиці Індустріальної, секція А, кв. [NUMBER] складає 1 520 950 (один мільйон п'ятсот двадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят) гривень 35 копійок, а вартість приміщення нежитлового призначення №1/3 (будівельний), що знаходиться в м. Києві, на перетині вулиці Індустріальної та Проспекту Перемоги, на 3 поверсі в секції «Б» об'єкту інвестування, загальною площею 297,90 кв. м. складає 5 326 768 (п'ять мільйонів триста двадцять шість тисяч сімсот шістдесят вісім) гривень 00 копійок. Як вбачається з матеріалів справи зазначені висновки були направлені позивачем сторонам судового процесу. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Закладом є застава рухомого майна, що передасться у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третьої особі. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюється законом. Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, у разі: передання застоводавцем предмета застави іншій особі беї згоди заставодержателя, якщо одержання такої згоди було необхідним; порушення заставодавцем правил про «міну предмета застави; витрати предмета застави за обставин, за які заставодержатель не відповідає, якщо заставодавець не замінив або не відновив предмет застави. Заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, звернути стягнення на предмет застави: у разі порушення заставодавцем правил про наступну заставу; у разі порушення заставодавцем правил розпорядження предметом застави; в інших випадках, встановлених договором. Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання ( а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойкою), необхідні витрати за утримання заставленого майна, а також виграти на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не було виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Так, ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зі змісту статті 611 ЦК України вбачається, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання;3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Згідно ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Зі змісту ст.589 ЦК України, вбачається, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Позивачем надані докази, що об'єкти інвестування за договорами купівлі-продажу майнових прав на квартиру та нежитлове приміщення введені в експлуатацію. Тільки після цього виникає право вимагати оформлення відповідних правовстановлюючих документів на об'єкт та вчиняти інші дії передбачені договором. Виходячи з того, що предметом застави є майнові права, у т.ч. ті, що виникнуть у майбутньому, то суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, звернувши стягнення на предмет застави. Беручи до уваги те, що позивачами не виконав належним чином свої зобов'язання до договору кредиту, а також те, відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченою заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право звернути стягнення на предмет застави, в тому числі на підставі рішення суду, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно. Таким чином, не підлягає задоволенню вимога, щодо зобов'язання Реєстраційної служби головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєструвати право власності, до того ж до третьої особи взагалі не можуть бути висунуті будь-які вимоги. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.ст. 27, 28, 29, 30, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі с пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона маг довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial