Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обґрунтовуючи позов тим, що [INFO] помер його дід [PERSON] . На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді будинку за адресою: [ADDRESS] . Дід заповіт не складав Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , тому позивач посилається на те, що він спадкує його спадщину за правом представлення. Вважає, що він є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці, якими є відповідачі, на спадщину не претендують. На день смерті діда позивач проживав разом із дідом, доглядав за ним разом із дружиною, вважав себе таким, що прийняв спадщину. 29.09.2020 року він отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропущенням строку подання заяви про прийняття спадщини. Позивач не зміг у встановлений строк звернутись із заявою про прийняття спадщини, оскільки в період 2014-2015 рр. на території його проживання відбувались активні бойові дії. На підставі вищевикладеного вважає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини було пропущено з поважних підстав, просить визначити йому додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, відзиву на позов та заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. У зв`язку з наведеним, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.06.1971 року, [PERSON] народився [INFO] , батьками вказано: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 7). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.10.2020 року, виданого повторно, вбачається що [PERSON] народився [INFO] , батьками вказано: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.08.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мар`їнського районного управління юстиції у Донецької області, [PERSON] помер [INFO] у м. Мар`їнка Донецької області (а.с. 22). Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.12.2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецької області, підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] у м. Мар`їнка Донецької області (а.с. 24). З довідки № 2179 від 15.10.2020 року, виданої Військово-цивільною адміністрацією м. Мар`їнка та села Побєда, встановлено, що на день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані такі особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 30). Згідно довідки № 2180 від 15.10.2020 року, виданої Військово-цивільною адміністрацією м. Мар`їнка та села Побєда, встановлено, що на день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані такі особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 31). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11770539 від 07.09.2006 року, власником житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] 29.09.2020 року постановою приватного нотаріуса Мар`їнського районного нотаріального округу Донецької області Дейнека Л.А. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що пропущений строк для прийняття спадщини (а.с. 6). За приписами ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року). Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. При визначенні переліку обставин, які можуть бути визнані поважними при вирішенні питання щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини судом враховується правова позиція Верховного Суду по справі № 565/1145/17 від 26.06.2019 року згідно якої поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач посилається на те, що на території його проживання у 2014-2015 роках велися активні бойові дії, як на обставину пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини. Оскільки з 2015 року до моменту його звернення до суду з даним позовом, а саме, 20.10.2020 року, минуло близько п`яти років, суд, з огляду на значну тривалість даного часу, не вбачає підстав вважати причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними. На підставі вищевикладеного, оцінивши надані суду докази як кожен окремо так і у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено поважності підстав пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed