Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий тримісячний строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON], померлого 28 грудня 2011 року а також встановити факт, що він є сином [PERSON] В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28 грудня 2011 року померла його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (пай) площею 5,960 га, розташована на території Багатської сільської ради Новомосковського району, надана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №096815, про що в Книзі записів реєстрації державних актів на прав приватної власності на землю за № 17714 від 25 жовтня 2001 року. Після смерті померлого відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеної ділянки, але в установлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся в нотаріальну контору с заявою про прийняття спадщини, оскільки він знаходився постійно на заробітках в Росії та не міг приїхати та подати вчасно заяву про прийняття спадщини. Крім цього в його свідоцтві про народження відсутній запис про батька, тому при зверненні до нотаріуса він отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини та з наданих документів не вбачаються родинні відносини між позивачем та померлим та рекомендовано звернутись до суду. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилася, надавши суду заяву, згідно якої просили розглянути справу за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи у відповідності до поданої суду заяви просив розглянути справу за її відсутності, не заперечила проти задоволення позову. У звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що 28 грудня 2011 року помер [PERSON]. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] в графі «батько» зазначене лише імя «Михайло», в графі «мати» зазначено «Гарус Анастасия Ивановна». Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/3143/16 від 16 серпня 2016 року про встановлення факту, що [PERSON] є братом [PERSON], встановлено, що позивач, [PERSON] та [PERSON] є братами та синами [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер 27 грудня 2014 року, що вбачається з копії свідоцтва про його смерть. Згідно вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Аналізуючи вищенаведене суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в частині встановлення факту, що він є сином [PERSON], померлого 28 грудня 2011 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до отриманої судом копії спадковоїсправи, надісланої Новомосковською районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], померлого 28 грудня 2011 року з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. Листом державного нотаріуса Новомосковської районної нотаріальної контори від 25 травня 2016 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку, встановленого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини та в звязку з неможливістю встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1ст.1220,ч.1ст.1270 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст.. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусом за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Доказів спільного проживання позивача із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини матеріали справи не містять. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Справа досить тривалий час знаходиться в суді, позивачем уточнювалися позовні вимоги, подавалися докази. Так позивачем в обґрунтування поважності причин надані довідки про те, що в період в період з 18 грудня 2011 року по 20 січня 2012 року, з 15 березня 2012 року по 15 квітня 2012 року та з 05 червня 2012 року по 14 липня 2012 року позивач знаходився на лікуванні в Перещепинській районній лікарні №2. Суд виходить з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій направлених на подачу заяви про прийняття спадщини. Так в судовому засіданні не встановлено, що позивач хворів хворобою, яка б перешкоджала йому звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, відомостей про те, що позивач через те, що перебував у відрядженнях поза межами України суду не надано, а юридична необізнаність не може говорити про поважність пропуску строку. Крім того, позивачем навіть не зазначено, чому він не протягом шести місяців не зміг звернутися до нотаріальної контори, а звернувся лише через 4 роки з відповідною заявою. А тому в задоволенні позовних вимог позивача щодо визнання йому додаткового строку для прийняття спадщини належить відмовити. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial