Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати припиненим договір оренди №256 від 26.05.2009 року її земельної ділянки №036 , площею - 3,87 га , розташованої на території Соснівської сільської ради , укладений з відповідачем , зареєстрований в Державному реєстрі земель від 28.09.2010 року під № 041037900039 . Підставою є закінчення 5-ти річного строку дії оренди , вказаному у його п.8. Однак , відповідач не погоджується повертати земельну ділянку , так як рахує строк дії договору оренди з часу його реєстрації в Державному реєстрі земель від 28.09.2010 року . Тоді як строк необхідно рахувати з часу укладання договору між сторонами, що також зазначено у правовій позиції , висловленою Верховним Судом України в постанові від 06.03. 2013 року по справі №6-5 цс 13. Позивач у судове засідання не зявилася , подала заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі у звязку з сімейними обставинами, а тому суд вважає за можливе провести судове засідання за її відсутності . Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та пояснив , що договір оренди вважається укладеним з часу його реєстрації - 28.09.2010 року, а тому строк оренди закінчується лише 28.09.2015 року . Так , у п. 43 договору вказано , що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. За 2014 рік позивачу було сплачено орендну плату. На даний час ділянка оброблена та засіяна соняхом. Позивач зверталася до них з приводу її повернення у 2014 році , але було відмовлено у звязку з вищенаведеним. Крім того ,згідно обліку Державного електронного реєстру фіскальної служби, земельна ділянка позивача рахується такою, що перебуває у їх оренді до 28.09.2015 року , за що вони мають сплачувати відповідні податки. Свідок [PERSON], допитаний у судовому засіданні , пояснив , що є чоловіком позивача та саме він займався питаннями , що виникають з приводу оренди земельної ділянки відповідачем. Так , договір був підписаний сторонами 26.05.2009 року ,строком на 5 років, та цього ж дня ділянка була передана відповідачу , згідно акту . Яким чином її обробляв СФГ у 2009 році , проінформовані не були , але наприкінці року позивачу була виплачена орендна плата та надані послуги з оранки . Почали звертатися усно та письмово до відповідача щодо повернення землі у 2014 році , але так як СФГ зайняло позицію щодо обрахунку строку дії оренди з часу його державної реєстрації , їм було відмовлено. Оскільки , відповідач добровільно відмовляється повернути землю, яка перебуває у його оренді понад 5-ти річний термін , тому позивач звернулася до суду з вказаним позовом. [PERSON] отримала від відповідача орендну плату за 2014 рік , оскільки ним фактично використовувалася земля, а тому зазначене не слід розцінювати як її згоду на подальше використання СФГ землі. Суд , вивчивши матеріали справи , вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником земельної ділянки №036 , площею - 3,87 га , розташованої на території Соснівської сільської ради , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії КР №035268 (а.с.6-7 ). Згідно договору оренди землі №256 від 26.05.2009 року , зареєстрованого Олександрівським офісом КРФЦЗКД 28.09.2010 року за №041037900039 ( а.с. 12-13) між сторонами укладено договір оренди вказаної вище земельної ділянки , з наступними умовами : п.8 - договір укладено на пять років ; п.37 - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено , також в інших випадках передбачених законом. п.43 - договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Земельна ділянка передана відповідачу , згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 26.05.2009 року ( зворотна сторона а.с.13 ). Згідно повідомлень позивача до відповідача від 10.10.2014 року ,18.03.2015 року,рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення , описів листів-повідомлень «Укрпошти» (а.с.14-16) [PERSON] зверталася до СФГ щодо проведення з нею остаточного розрахунку та підписання акту прийому-передачі земельної ділянки, так як строк дії договору оренди закінчився ; повернення земельної ділянки , а якщо вона зайнята під обробіток , то виділення іншої вільної ділянки аналогічної площі. Згідно платіжного доручення №2565 від 12.12.2014 року (а.с.33) СФГ «Дєдов» перархувало кошти [PERSON] за оренду землі за 2014 рік у розмірі 3040,69 грн. Відносини , що склалися між сторонами суд відносить до договірних правовідносин , зокрема договору оренди землі , та вважає за необхідне керуватися нормами ЦК України , Закону України «Про оренду землі» . Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» - договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про оренду землі» - строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. В силу ч.1 ст. 31 цього Закону договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено. У судовому засіданні було встановлено , що між сторонами укладено договір оренди землі №256 від 26.05.2009 року строком на 5 років , розташованої на території Соснівської сільської ради , зареєстрований в Олександрівському КРФЦЗКД у Державному реєстрі земель 28.09.2010 року під № 041037900039. Земельна ділянка передана відповідачу , згідно акту прийому-передачі від 26.05.2009 року . Позивач наполягає на припиненні договору у звязку з закінченням строку дії оренди ще 26.05.2014 року . Звернулася до суду , так як відповідач відмовляється повертати земельну ділянку. Представник СФГ «Дєдов» заперечує щодо задоволення позову , оскільки вважає , що строк дії договору оренди необхідно рахувати з часу його реєстрації - 28.09.2010 року , тобто строк дії договору оренди закінчується 28.09.2015 року. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а позиція представника відповідача не може бути прийнята до уваги з наступних підстав. Умовами договору чітко передбачено , що він припиняється по закінченню строку на який його було укладено ( п.37 договору ). Суд , при обрахунку строку дії договору не може взяти до уваги його п. 43 , на який посилається представник відповідача , оскільки у ньому визначено набрання ним чинності , а не строк дії договору. Відповідач розпочав використовувати землю після підписання договору сторонами у 2009 році , а не з часу його реєстрації - 28.09.2010 року . Зазначене підтвердив представник відповідача та свідок [PERSON] Якщо обраховувати строк дії договору саме з часу його реєстрації , то слідує , що відповідач набув права оренди на земельну ділянку строком на 6 років 4 місяці ( з 26.05.2009 року по 28.09.2015 рік) , тоді як договір було укладено лише на 5 років. Позицію представника відповідача про те , що , оскільки за весь вказаний термін СФГ належно розраховується з позивачем , то оренда землі є правомірною, не може бути прийнята судом , так як вказане суперечить умовам укладеного договору та порушує право приватної власності [PERSON] , яка має право розпоряджатися належною їй земельною ділянкою на власний розсуд і надала її в оренду СФГ лише на 5 років. Представник відповідача зазначає , що земельна ділянка рахується за ними по облікам Державного електронного реєстру фіскальної служби як така , що перебуває у їх оренді до 28.09.2015 року , за що вони мають сплачувати відповідні податки, що також є підставою для відмови у задоволенні позову. Однак , у разі задоволення позову , на підставі рішення суду можуть бути внесені відповідні зміни до зазначеного реєстру. Позивач , як на підставу для задоволення позову, посилається на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 06.03.2013 року (справа №6-5 цс 13) , де зазначено , що державна реєстрація договору оренди земельної ділянки у період визначеного сторонами строку дії договору забезпечує правомірне , договірне використання орендарем орендованої земельної ділянки незалежно від дати проведення такої реєстрації до предявлення позову про повернення земельної ділянки чи після його предявлення. Суд при винесенні рішення не може взяти до уваги вказану позицію , оскільки висновок Верховного Суду України не відноситься до правовідносин , що склалися між сторонами по справі. Згідно ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved