Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 24 жовтня 2013 року між Кредитною спілкою «Грошовий резерв» в особі голови правління [PERSON] та членом спілки [PERSON] було укладено кредитний договір № 18/1/2013, за умовами якого останній було надано кредит в сумі 8 800 грн. 00 коп., строком на 24 місяці по 24 жовтня 2015 року. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року у цивільній справі № 182/6276/15-ц, з відповідачки на користь кредитної спілки було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 7 696 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 14 272 грн. 05 коп., пеню за несвоєчасність сплати кредиту у розмірі 22 704 грн. 00 коп., штраф за вирішення кредитного комітету передати справу до суду у розмірі 3 848 грн. 00 коп., а всього 48 520 (сорок вісім тисяч п`ятсот двадцять) грн. 05 коп. Проте, з моменту винесення рішення його виконання у примусовому порядку здійснювалось частково невеликими платежами. Представник позивача, в обґрунтування своїх вимог щодо стягнення грошових коштів посилається на ст.625 ЦК України, якою передбачено право Позикодавця на отримання боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання, а також 3 % річних від простроченої суми. Розрахунок 3 % річних з 31 грудня 2016 року до 31 грудня 2019 року, розраховується за формулою: сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення, що у цифровому значенні є таким: (48 520,00 : 365 x 3 x 1 095 : 100 = 4 366 грн. 80 коп.). Згідно до норм і рекомендацій Верховного Суду України № 62-97р від 03 квітня 1997 року відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ІІс = (111:100) х (ІІ 2:100) х (ІІ 3:100) х .. .(I ІZ: 100), де 111 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, 112 - індекс інфляції за другий місяць прострочення,...ІI Z - індекс інфляції за останній місяць прострочення, що у цифровому значенні є таким: (1,011 х 1,010 х 1,018 х 1,009 х 1,013 х 1,016 х 1,002 х 0,999 х 1,020 х 1,012 х 1,009 х 1,010 х 1,015 х 1,009 х 1,011 х 1,008 х 1,000 х 1,000x0,993 х 1,000 х 1,019 х 1,017 х 1,014 х 1,008 х 1,010 х 1,005 х 1,009 х 1,010 х 1,007 х 0,995 х 0,994 х 0,997 х 1,007 х 1,007 х 1,001 х 0,998 = 1,299). Таким чином, індекс інфляції становить - (1,299), що в цифровому значенні є таким: (48 520,00 грн. х 1,299 - 48 520,00 грн. = 14 507 грн. 48 коп.). Таким чином, у урахуванням вищевикладеного, у зв`язку з тим, що відповідачка не повернула кошти вчасно, позивач просить суд стягнути з неї на свою користь 4 366 грн. 80 коп. (чотири тисячі триста шістдесят шість гривень 80 коп.) - розмір 3 % відсотків річних від суми позики та 14 507 грн. 48 коп. (чотирнадцять тисяч п`ятсот сім гривень 48 коп.) - проценти індексу інфляції. Усього 18 874 грн. 28 коп. (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні 28 коп.). Згідно із вимогами ч.6 ст.187 ЦПК України, суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. До суду 27 квітня 2020 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, відповідно до якої [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.20-21). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідачка [PERSON] своїм правом на подання відзиву не скористалася. Конверт, який був направлений за адресою останнього відомого її місця проживання повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.27). Крім того, відповідачка повідомлялася про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади» (а.с.22). Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 24 жовтня 2013 року між Кредитною спілкою «Грошовий резерв» в особі голови правління [PERSON] та членом спілки [PERSON] було укладено кредитний договір № 18/1/2013, за умовами якого останній було надано кредит в сумі 8 800 грн. 00 коп., строком на 24 місяці по 24 жовтня 2015 року (а.с.4-5,9). В зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року у цивільній справі № 182/6276/15-ц, з відповідачки на користь кредитної спілки було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 7 696 грн.00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 14 272 грн. 05 коп., пеню за несвоєчасність сплати кредиту у розмірі 22 704 грн. 00 коп., штраф за вирішення кредитного комітету передати справу до суду у розмірі 3 848 грн. 00 коп., а всього 48 520 (сорок вісім тисяч п`ятсот двадцять) грн. 05 коп. (а.с.7). Також з матеріалів справи вбачається, що на підставі вказаного судового рішення було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження № 51077600. 20 лютого 2020 року постановою Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) було закінчено виконавче провадження, у зв`язку з повним виконанням рішення суду на загальну суму 48 681 грн. 78 коп.(а.с.8). Виходячи із вказаного розміру заборгованості, позивач на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, просив стягнути з відповідачки заборгованість 4 366 грн. 80 коп. (чотири тисячі триста шістдесят шість гривень 80 коп.) - 3 % відсотків річних від суми позики та 14 507 грн. 48 коп. (чотирнадцять тисяч п`ятсот сім гривень 48 коп.) - проценти індексу інфляції. Усього 18 874 грн. 28 коп. (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні 28 коп.) Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За приписами ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідальність, передбачена ст.625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за порушення грошового зобов`язання і може застосовуватися незалежно від застосування кредитором інших видів відповідальності або інших забезпечувальних заходів, зокрема неустойки. Оскільки стягнення неустойки є самостійною мірою цивільно-правової відповідальності, на суму неустойки не нараховуються проценти (ч.2 ст.550 ЦК України). Під процентами в цьому випадку слід розуміти проценти за користування чужими грошовими коштами, стягнення яких передбачене ст.536 ЦК України, та проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, які стягуються відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення з відповідачки в порядку ч.2 ст.625 ЦК України трьох відсотків річних та інфляційних витрат за несвоєчасне виконання основного грошового зобов`язання, що випливає із кредитного договору та включає в себе заборгованість. В зв`язку з цим, позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши з відповідачки на користь позивача в порядку ч.2 ст.625 ЦК України за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором 18/1/2013 від 24 жовтня 2013 року за період з 31 грудня 2016 року по 31 грудня 2019 року три відсотки річних в сумі 4 366 грн. 80 коп. та проценти індексу інфляції в сумі 14 507 грн. 48 коп., а всього - 18 874 грн. 28 коп. (а.с.6). Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 102 грн. 00 коп.

Outcome: approved