Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на його користь, в розмірі 1500 грн., щомісячно, до досягнення ним 23 річного віку, тобто до закінчення навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що з він народився [INFO] та згідно свідоцтва про народження його батьками є [PERSON] та [PERSON]. З 12.02.2000 року його батьки перебували у шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 13.04.2018. Після розірвання шлюбу між батьками, [PERSON] проживає з матір?ю та знаходиться на її утриманні. На даний час позивач є студентом 4 курсу Коледжу переборної та харчової промисловості Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенко, денної форми навчання. Як вказує позивач, його мати на даний час тимчасово не працює, та не має змоги самостійно його утримувати, у зв?язку з чим позивач і звернувся до суду. Позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на викладене у позовній заяві, крім того просив суд проводити розгляд справи без його участі, про що надав суду письмову заяву. Відповідач не заперечував проти задоволення позову, просив розгляд справи проводити без його участі, про що надав суду письмову заяву. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 16.05.2000 Прудянською селищною радою Дергачівського району Харківської області батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 13.04.2018, шлюб, зареєстрований 12 лютого 2000 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається з довідки від 06.09.2018 №1366 виданої Прудянською селищною радою Дергачівського району Харківської області, [PERSON] проживає разом з матрі?ю [PERSON], та знаходиться на її утриманні. Згідно довідки №01-10/220 від 15.04.2019 [PERSON], є студентом 4 курсу денної форми навчання зі спеціальністю «Експлуатація та ремонт обладнання харчових виробництв» Коледжу переробної харчової промисловості Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка, на підставі наказу №18-12/182У від 07.08.2015 «про зарахування на навчання»; строк навчання з 01.09.2015 до 30.06.2019. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. За приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Так, як вказано в позовній заяві, відповідач працює швецем та має змогу надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання. Даний факт відповідачем не оспорював ся. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення позову. Згідно ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Приймаючи до уваги викладене,

Outcome: approved