Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що відповідачка не дозволяє йому спілкуватись з сином в достатній кількості часу, щоб забезпечити повноцінну участь батька у вихованні сина. У зв'язку з цим, після неодноразового уточнення позовних вимог, остаточно позивач просить суд визначити спосіб його участі у вихованні сина [PERSON], [INFO], шляхом встановлення систематичних побачень без присутності матері дитини за наступним графіком: перший тиждень - вівторок та четвер з 16год до 20год, наступний тиждень - з 16год п'ятниці до 20год неділі, на час літніх канікул в період з 01 по 31 липня та зобов'язати відповідачку надавати дитину за вказаним графіком позивачу. Відповідачка позовні вимоги визнала частково та зазначила, що не забороняє позивачеві спілкуватись з дитиною. Проте оскільки після відвідування батька дитина повертається додому в агресивному настрої через те, що мати позивача негарно висловлюється про відповідачку в присутності дитини, вона кілька разів забороняла позивачеві брати дитину. Уточнені позовні вимоги визнає частково, з графіком запропонованим позивачем вона згодна, але за умови врахування бажання самої дитини лишатись у батька в цей час. В судовому засіданні позивач пояснив, що йому як батькові не вистачає часу на спілкування з сином, який надає йому відповідачка. Просить встановити спосіб його участі у вихованні вина за запропонованим ним графіком. Також зазначив, що не заперечує проти того, щоб при визначенні графіку побачень враховувалось також бажання самої дитини. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та не відшкодовувати йому понесені ним судові витрати. Представник позивача - адвокат Ремша Д.С., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 01.12.2015р. - в судовому засіданні пояснив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Зауважив, що визначення судом графіку систематичних побачень позивача з його сином є необхідним та належним способом захисту батьківських прав та інтересів позивача відносно його сина. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти спілкування позивача з їх сином за запропонованим ним графіком, але за умови врахування бажання дитини, оскільки їх син не завжди бажає залишатись на нічліг у батька. Представник відповідача - адвокат Олійник Л.А., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 26.01.2016р. - суду пояснила, що запропонований позивачем графік систематичних побачень з дитиною є узгодженим між сторонами, тому не заперечує проти його задоволення, проте за умови обов'язкового зазначення про наявність бажання дитини перебувати в ці часи з батьком, оскільки через різноманітність життєвих обставин можуть виникнути випадки, що сама дитина не буде бажати в ці часи перебувати з батьком або виявить бажання раніше повернутися додому, а примушувати її насильно перебувати з батьком є неприпустимим заходом, оскільки негативно впливатиме на психологічний стан та розвиток дитини. Орган опіки та піклування Черкаської міської ради надав суду висновок щодо розв'язання спору згідно якого вважає за доцільне встановити наступний порядок побачень батька з сином: щочетверга з 07-30 до 18-00, перші та треті вихідні місяця з 10-00 суботи до 17-00 неділі; один літній місяць під час відпустки батька; без присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування - Зубалій Н.А., яка діє на підставі довіреності від 11.01.2016р. №26-01-21 - в судовому засіданні пояснила, що на момент складання висновку органу опіки та піклування комісією було визначено за доцільне встановити саме такий графік побачень позивача з дитиною. Проте, оскільки позивач змінив позовні вимоги, а відповідачка не заперечує щодо графіку побачень з дитиною, запропонованого позивачем, то орган опіки та піклування не заперечуватиме проти задоволення позовних вимог. В якості доказів по справі судом досліджені наступні документи: свідоцтво про народження дитини (а.с.6), довідки зі школи дитини (а.с.44, 65), характеристика дитини класним керівником (а.с.45), психолого-педагогічна характеристика дитини (а.с.46-47), висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради (а.с.49-50), довідка з місяці роботи позивача про його робочий час (а.с.63). Заслухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення представника органу опіки та піклування, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони не проживають разом з 2013р.. Від спільного життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6), який проживає разом з відповідачкою. На теперішній час дитина навчається у другому класі Черкаської ЗОШ №4. Відносини між дитиною та її батьками теплі та товариські. Дитина любить і матір і батька, має потребу у спілкуванні та перебуванні разом з позивачем. Сторони уважно та турботливо відносяться до своєї дитини. І позивач і відповідачка здатні забезпечити належні умови проживання дитини, щоб забезпечити її всіма необхідними для повноцінного життя і розвитку засобами. Позивач працевлаштований, має стабільний дохід, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, в добровільному порядку приймає участь у матеріальному забезпеченні сина. Відповідачка не заперечує проти систематичних побачень позивача з їх сином, проте мали місце випадки, коли відповідачка не дозволяла позивачу забирати до себе дитину для спільного проведення часу. Зазначені обставини сторони визнають, а тому на підставі ч.1 ст.61 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд вважає їх доведеними. Згідно дослідженої судом психолого-педагогічної характеристики (а.с.46) дитина сторін у викривленому вигляді сприймає сутність поняття сім'я. Зазначену обставину суд сприймає як наслідок неповноцінної участі позивача у вихованні дитини, оскільки більшість часу дитина проводить з матір'ю. Позивач працевлаштований та працює на умовах неповного робочого дня з понеділка до п'ятниці з 08год до 12год. Щорічна відпустка надається згідно графіку та припадає на різні місяці року (а.с.63). У зв'язку з тим, що відповідачка створює перешкоди позивачу у спілкуванні з їх дитиною, оскільки не дозволяє позивача проводити достатньо часу з сином, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Тож між сторонами існує спір з приводу визначення способу участі одного з батьків, який проживає окремо від дитини, у вихованні дитини, що регулюється главою 13 Сімейного кодексу України (далі - СК). Згідно ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Як встановлено судом, відповідачка допускає порушення прав позивача на спілкування з їх сином, обґрунтовуючи це її суб'єктивним негативним оцінюванням наслідків такого спілкування. Разом з тим, відповідачка визнає той факт, що її дитина потребує контакту з батьком, оскільки гарно відноситься до батька, і батько у свою чергу може задовольнити ці потреби дитини, оскільки також турботливо і любляче відноситься до сина. Статтею 159 СК передбачається, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Уточнивши позовні вимоги позивач просить встановити графік систематичних його побачень з сином таким чином, щоб на одному тижні син проводив з батьком час з 16год по 20год по у вівторок та четвер, а на наступному тижні з 16год п'ятниці по 20год неділі, тобто зустрічі батька з сином будуть проводитись щотижнево. Таким чином, позивач матиме змогу приймати участь у вихованні дитини в будні дні (забирати дитину зі школи, робити з нею домашнє завдання, визначати спосіб проведення вільного часу у другій половині робочого дня та інше) та вихідні дні (визначення способу організації вільних від навчання днів, проведення відпочинку та інше). У свою чергу такий графік не порушуватиме і інтересів відповідачки, оскільки вона також матиме змогу приймати участь в організації виховного процесу дитини у будні та вихідні дні. Також позивач просить встановити період проведення часу з сином протягом повного місяці літніх канікул з 01 по 31 липня. Зазначена вимога також відповідає інтересам сторін та дитини, оскільки надає змогу батькові прийняти участь в організації заходів для повноцінного оздоровчого відпочинку дитини під час літніх канікул і не позбавляє відповідачку можливості здійснення подібних заходів в інші місяці літніх канікул дитини. Суд зауважує, що наданий суду висновок органу опіки та піклування щодо визначення графіку побачень позивача з сином, за своєю сутністю не суперечить зміненим позовним вимогам позивача, оскільки також передбачає необхідність надання позивачу в сукупності 4 будні дні та 4 вихідні дні на місяць та один повний місяць літніх канікул для спільного проводження часу з дитиною. Натомість запропонований органом опіки та піклування графік не влаштовує сторін, бо сторони погоджуються з графіком, запропонованим позивачем. Відповідно до ч.6 ст.19 СК суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З урахуванням обставин справи, суд вважає за доцільне встановити порядок зустрічей батька з дитиною саме за запропонованим позивачем графіком, оскільки такий спосіб більше відповідає інтересам сторін та їх дитини. Разом з тим, відповідно до ст.155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Визначаючи спосіб участі батьків у вихованні дитини закон встановлює необхідність врахування інтересів та бажань самої дитини (ч.7, 8 ст.7, ч.4 ст.150, ч.2 ст.155, ч.2 ст.159 СК). Частиною третьою ст.11 Закону України від 26.04.2001р. №2402-III «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.2 ст.12 Закону №2402-III виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Різноманітність життєвих обставин, що обумовлені особливостями реалізації та розвитку соціальних відносин, зумовлює необхідність врахування можливості відхилення від встановленого судом графіку побачень з дитиною. За таких обставин, суд вважає за необхідне при визначенні графіку побачень позивача з його сином обов'язково враховувати бажання самої дитини, тобто врахування її інтересів з тією метою, щоб дні побачень з батьком не обмежували дитину у можливості реалізації її особистих потрібностей. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує клопотання позивача про покладання цих витрат на нього. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved