Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 50 в будинку № 12/21 по вул. Харківських Дивізій у м. Харкові та зняти її з реєстрації місця проживання за цією адресою. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. З 02 березня 1985 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, яка зареєстрована у вищезазначеній квартирі з 26.04.2007 року. Позивач стверджує, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися з березня 2015 року, у звязку з чим він звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. Позивач стверджує, що у березні 2016 року відповідач зібрала всі свої особисті речі та переїхала поживати до своїх дітей, з того моменту у вищевказаній квартирі не зявлялась. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом надсилання на адресу її реєстрації судових повісток, які повернулися на адресу суду з довідкою поштової установи про причини невручення, а саме: «сплив терміну зберігання». У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, допитавши свідків, суд встановив наступне. Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 25.11.1994 року, реєстраційний № 8-94-34988, квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності. Сторони по справі перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 02 березня 1985 року, актовий запис № 175, серії І-ВЛ № 285932, зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. На даний час шлюб не розірвано. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 875 від 08.04.2016 року, виданої КП «Жилкомсервіс», за адресою квартира [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні представник позивача вказував, що відповідач у січні 2015 року виїхала з квартири і до цього часу не проживає. Також у судовому засіданні за клопотанням представника позивача допитані свідки, які підтвердили факт тривалого не проживання відповідача у вказаній квартирі. Так, свідок [PERSON], який є сином позивача, повідомив суду, що [PERSON] 29.07.2016 року зібрала всі свої речі та виїхала з квартири позивача і до цього часу не поверталась, станом квартири не цікавилась, позивач не чинив їх перешкод у проживанні у вищевказаній квартирі. Свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача з 1961 року, у судовому засіданні зазначила, що востаннє вона бачила [PERSON] за адресою [ADDRESS] в грудні 2015 року, та вказала, що їй відомо, що вона виїхала з квартири позивача і до цього часу в ній не з'являлась. Згідно з листом КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 3 (вих. № 574 від 07.07.2016 року), [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] з січня по червень 2016 року за медичною допомогою до поліклініки не зверталась, викликів додому за даною адресою не робила. Згідно з повідомленням Фрунзенського відділенні Індустрільного відділу ГУ НП в Харківській області від 21.07.2016 року (вих. №5469/119-59/14-2016), до Фрунзенського ВП за період з січня 2016 року по теперішній час гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] із заявами про перешкоджання у проживанні у вищевказаній квартирі не зверталась. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає у квартирі квартира [ADDRESS], яка належить позивачеві, та в якій відповідач зареєстрована, з березня 2015 року, тобто 5 місяців. Спірні правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, згідно якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, умовою визнання відповідача, який є членом сім'ї власника квартири, таким, що втратив право користування квартирою, є його відсутність без поважних причин понад один рік. Між тим з пояснень позивача, його представника, показань свідків та інших матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає в квартирі з березня 2015 року, тобто станом на час звернення до суду з позовом та вирішення справи не сплинув річний термін, з яким законодавство пов'язує можливість визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України будь-яких доказів того, що між сторонами була досягнута інша домовленість щодо строків, після спливу яких відповідач втрачає право користування квартирою, суду не надано. Про визнання позову відповідач не зазначав. За таких обставин, позовні вимоги пред'явлені передчасно, підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed