Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення індексу інфляції за час прострочення виконання грошового зобовязання та три відсотка річних. В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.11.2012 року з відповідача ПП «Алмазний світ» на користь [PERSON] було стягнуто 185100 грн. Для виконання рішення суду було відкрито виконавче провадження, але ПП «Алмазний світ» рішення суду умисно виконувати відмовляється. Просить суд стягнути з ПП «Алмазний світ» на користь [PERSON] 143822,70 грн. з яких: індекс інфляції за час прострочення виконання грошового зобовязання в розмірі 127163,70 грн. та 3% річних за 2013-2015 роки в розмірі 16659,00 грн. В судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив слухати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення. Заперечень на позовну заяву від відповідача не поступило. За таких обставин суд вважає, що причина неявки представника відповідача не є поважною та можливо розглянути справу у його відсутності, не здійснюючи відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані в сукупності по справі докази, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково з таких мотивів. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.11.2012 року у справі № 212/13562/2012 стягнуто з ПП «Алмазний світ» на користь [PERSON] 185100 грн. з яких 150000 грн. основного боргу, 21600 грн. інфляційні втрати за 2010-2012 роки, 13500 грн. 3% річних за 2010-2012 роки. Стаття 526 ЦК\~України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, наявність судового рішення про\~стягнення заборгованості за договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок\~інфляційних процесів та отриманні\~компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 1 жовтня 2014 року у справі\~\~№ 6-113цс14, яка згідно зі\~\~\~ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів. З урахуванням наведеного, внаслідок невиконання відповідачем судового рішення у справі № 212/13562/2012, у нього наявний обовязок компенсувати позивачу інфляційні втрати та 3% річних за період користування чужими коштами. Позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних за 2013-2015 роки. В основу розрахунку покладає суму боргу в розмірі 185100,00 грн., оскільки вважає, що на даний час така заборгованість перед ним існує у відповідача. Покликається на те, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.11.2012 року у справі № 212/13562/2012 стягнуто з ПП «Алмазний світ» на користь [PERSON] 185100 грн. з яких 150000 грн. основного боргу, 21600 грн. інфляційні втрати за 2010-2012 роки, 13500 грн. 3% річних за 2010-2012 роки. За таких обставин, станом на даний час, розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 143822,70 гривень. Однак суд вважає, що розрахунок вимог, представлений позивачем, є помилковим з огляду на те, що вказані суми включають в себе, окрім суми боргу за договором позики, також витрати від інфляції та 3% річних в сумі, які вже стягувалися з відповідача судовим рішенням, а не із суми основного боргу, яка залишилася несплаченою станом на дату подання позову а саме в розмірі 150000,00 грн. Три відсотка річних буде складати 150000,00 грн. * 3% = 4500,00 грн. * 3 роки = 13500,00 грн. Інфляційні втрати за 2013 рік: 150000,00 грн. * 0,5% = 750,00 грн.; за 2014 рік: 150000,00 грн. * 24,9% = 37350,00 грн.; за 2015 рік: 150000,00 грн. * 43,3% = 64950,00 грн. Тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає до часткового задоволення. Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору\~згідно\~\~ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог\~\~в сумі\~\~1165,50 грн. на користь держави.

Outcome: partial