Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

\~Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.10.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», яке в подальшому перейменовано у ПАТ «Укрсоцбанк»та [PERSON] укладено кредитний договір №175/3076-КР3075, та додаткової угоди №2 від 18.11.2010 року, згідно умов якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 18570 доларів США 00 центів з кінцевим терміном погашення 10.10.2016 року. У забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеним кредитним договором, з [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки №3075-П/1, №3075/П від 24.10.2007 року. Проте, умови Кредитного договору відповідачем належним чином не виконуються. Станом на 16.12.2015 року у відповідача за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 7714,66 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 5610,31 доларів США; заборгованість за відсотками 899,92 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 928,96 доларів США; пені за несвоєчасне погашення відсотків 275,47 доларів США. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, та просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №175/3076-КР3075 від 24.10.2007 року в сумі 7714,66 доларів США, та судові витрати по справі, які складаються із суми судового збору у розмірі 2713,78 грн. та витрат повязаних із публікацією оголошення у пресі в розмірі 630,00 грн. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідачі не зявились, будучи належним чином повідомленими про день слухання справи через оголошення в Урядовому курєрі № 51 (5671) від 11.03.2016 року. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 24.10.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», яке в подальшому перейменовано у ПАТ «Укрсоцбанк»та [PERSON] укладено кредитний договір №175/3076-КР3075. Відповідно до п. 1.1 умов кредитного договору банк надав позичальнику [PERSON] кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 18570 доларів США 00 центів із сплатою 9,00 % річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 10.10.2014 року, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити проценти, комісійну винагороду у порядку та на умовах, визначених у кредитному договорі. 30 червня 2009 року між позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до кредитного договору №175/3076-КР3075 від 24.10.2007 року, згідно якого узгоджено новий графік погашення кредиту та встановлено відсоткову ставку за користування кредитом на рівні 11% річних. 18.11.2010 року між позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 про внесення змін до договору кредиту №175/3076-КР3075 від 24.10.2007 року, від 24.10.2007 року, відповідно до якої сторонами узгоджено нову процентну ставку за кредитом у розмірі 11,02% та встановлено новий кінцевий термін повернення кредитної заборгованості за договором до 10.10.2016 року. Відповідно до п. п. 4.1 умов кредитного договору, у разі прострочення позичальником термінів сплати відсотків, визначених в п. 2.4 кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених у п. 1.1, відповідач сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення.. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору заборгованість по кредиту станом на 16.12.2015 року у відповідача за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 7714,66 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 5610,31 доларів США; заборгованість за відсотками 899,92 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 928,96 доларів США; пені за несвоєчасне погашення відсотків 275,47 доларів США. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства У відповідності до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої обовязки по наданню кредиту, а відповідач [PERSON] отримав кредит, але належним чином не виконав свої обовязки за договором. На підставі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З метою забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеним кредитним договором, між позивачем та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки №3075-П, №3075-П/1 від 24.10.2007 року, та договори від 19.11.2010 року, яким внесено відповідні зміни до договорів поруки, відповідно до якого поручителі зобовязуються відповідати перед кредитором (позивачем) за виконання забезпечених зобовязань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому та які випливають з умов кредитного договору. Відповідальність поручителів і позичальника є солідарною. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. При вирішенні позовних вимог про стягнення пені, суд бере до уваги положення статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р., якою введено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями. Згідно вказаної статті на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Судом встановлено, що місце реєстрації відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] є місто Донецьк, тобто населений пункт, який відповідно до Розпорядження КМУ від 05.12.2015 року № 1275-р, відноситься до населеного пункту, де здійснювалася антитерористична операція. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що банком у період з 15.12.2014 року по 11.12.2015 року нараховано пеню за несвоєчасне повернення кредиту 21785,42 грн. та у період з 15.12.2014 року по 25.09.2015 року нараховано пеню за несвоєчасне погашення відсотків 6460,07 грн. на загальну суму 28245,49 грн. Суд враховує положення ст. 2 Закону України ««Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р., тому вважає, що вимоги щодо стягнення пені по простроченій сумі кредиту та відсотках у розмірі 28245,49 грн. задоволенню не підлягають. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по кредиту всього у сумі 6510 доларів США 23 центів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, які складаються із сплати судового збору у розмірі 2713,78 грн. та витрат повязаних із публікацією оголошення у пресі в розмірі 630,00 грн., в рівних частках з кожного в розмірі 1114,59 грн.

Outcome: partial