Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та з уточненою позовною заявою до відповідачів, третіх осіб про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності на 1/4 частину спадкового майна, в яких зазначив, що його батьки [PERSON] та [PERSON] мешкали в домоволодінні за адресою: [ADDRESS]. З ними разом мешкали їх діти: [PERSON], 1953 року народження, [PERSON], 1948 року народження, [PERSON], 1947 року народження. [INFO] батько помер. За життя він залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповідав його брату [PERSON], але брат після смерті батька спадок не прийняв, спадкове майно не утримував, не сплачував земельний податок, комунальні платежі, лише пиячив та знущався з матері, забирав останню копійку. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, право на обов'язкову частку у спадщині після смерті батька - незалежно від змісту заповіту, який було складено батьком на користь його брата [PERSON] - мала його мати [PERSON] - дружина та пенсіонер, і він, [PERSON] - пенсіонер, інвалід II групи. Мати від спадщини не відмовлялася, відповідної заяви не писала. Після смерті батька мати була не в змозі сама себе обслуговувати, бо пересувалася на двох палицях, з нею з 1991 року проживав її син, його рідний брат - [PERSON]. Брат пиячив, ображав матір, про що неодноразово зверталися до міліції. [INFO] [PERSON] помер. Поховання та всі матеріальні витрати, він та його сім'я взяли на себе. Після смерті брата мати стала почувати себе все гірше, без сторонньої допомоги вже обходитися не могла. З того часу на протязі 5 років і до дня її смерті, яка настала [INFO], за нею доглядала його дружина [PERSON] - готувала їжу, годувала матір, прала, прибирала, давала ліки, робила уколи - тобто все, що життєво необхідно для людини її віку та стану здоров'я. Такий факт підтверджує акт, складений 21.08.2013 року в смт. Краснопавлівка в присутності депутата селищної ради. Довідка завідуючого поліклінічного відділення смт. Краснопавлівка Лозівської ЦРЛ від 27.05.2011 року також підтверджує факт догляду його дружини за його матір'ю. Похованням матері займалася знову його сім'я. У встановлений законом шестимісячний для прийняття спадщини строк (24.05.2011р.) він з братом подали до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті матері. По спливу цього строку він не мав можливості оформити документально свої спадкові права. На підставі своєї необізнаності, він 07.11.2013 року звернувся до Лозівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, (бо вважав, що можна отримати свідоцтво у будь-якій нотаріальній конторі), де йому стало відомо, що мати залишила заповіт, яким все своє майно заповідала його колишній невістці [PERSON], яка шляхом подання заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, вже оформила свої права на його з братом батьківську спадщину, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав КП «Лозівське бюро технічної інвентаризації» Лозівської міської ради Харківської області від 06.11.2012 року та довідка КП «Житлова управляюча компанія» від 02.07.2013 р. № 23. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 16.10.2012 року [PERSON]. спадщина складається з: 7/8 (сім восьмих) частин житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON]. На час звернення [PERSON] та при видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом державний нотаріус Лозівської міської державної нотаріальної контори Харківської області не перевірила коло осіб, які, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, мають право на обов'язкову частку у спадщині - а саме він, [PERSON] - пенсіонер, інвалід Радянської армії II групи. Позивач зазначає, що ніхто його ні про що не запитав, в суд, нотаріальну контору не викликали, його просто проігнорували. Тим більше, що йому відомо - його брат [PERSON] та його мати [PERSON] після смерті батька свої спадкові права не оформили, тому незрозуміло яким чином оформила спадщину [PERSON]. Домоволодіння за адресою: [ADDRESS], належало на праві спільної сумісної власності його покійним батькам [PERSON] та [PERSON]. Тобто, коли його батько складав заповіт на своє майно на користь сина [PERSON], він мав право власності, умовно, на 1/2 частину домоволодіння і заповідати мав право лише цю 1/2 частину, інша 1/2 частина належала його матері [PERSON] на праві спільної сумісної власності. А коли батько помер, за [PERSON] залишилося право на 1/2 частину домоволодіння і на обов'язкову частку у спадковому майні після смерті чоловіка [PERSON] Так і за ним, [PERSON] - пенсіонером, непрацездатним інвалідом II групи, залишилося право на обов'язкову частку у спадщині батька, яку він фактично прийняв, бо постійно жив з батьками в одному дворі як до смерті батька, так і після, допомагав їм, доглядав за хворими батьками разом зі своєю дружиною [PERSON] та вважає, що право на частку у спадщині батька він не втратив і незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві із часу відкриття спадщини (01.08.2005 р.), що чітко зазначено в положеннях ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Після смерті батька частка у майні його матері складала умовно (мати постійно жила у домоволодінні до своєї смерті) 1/2 частину домоволодіння та збільшилася на обов'язкову частку у 1/2 частині майна батька - 1/8 частку - 1/2+1/8=4/8+1/8=5/8. У [PERSON] - 3/8 частки майна після смерті батька (за заповітом). У разі відсутності заповіту всі спадкоємці за законом, а їх четверо - його мати [PERSON], він, [PERSON], його брати [PERSON], [PERSON] - спадкували б по 1/8 частці майна після смерті батька. Його брат [PERSON] на той час заяви про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори не подавав, тому передбачений Законом строк для прийняття спадщини пропустив, не подовжував його у суді і таким чином втратив можливість прийняти спадщину, бо на той час не досяг пенсійного віку. Але він і його мати право на обов'язкову частку за будь-яких обставин не втрачали, не втратив він і до теперішнього часу. Що стосується його обов'язкової частки у спадковому майні після смерті його батьків [PERSON] та [PERSON]: його брат після смерті батька у 2005 році спадщину не прийняв ні фактично, ні по закону, домоволодіння не утримував ніяким чином, не доглядав його, лише випивав, знущався з матері, тягнув з неї останні гроші. Як сьогодні, так і на той час він, [PERSON], - пенсіонер, інвалід армії II групи - мав право на обов'язкову частку у майні після смерті батька, а саме: на 1/2 частку від спадщини, яку батько заповідав сину, його брату [PERSON] Лише в силу тяжких обставин - хвороби та необізнаності він спадщину не оформив, але від неї не відмовився, фактично прийняв її (положення ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Після смерті матері, яка померла в 2011 році він також має обов'язкову частку у спадщині, а саме: на 1/2 частку від спадщини, яку вона заповідала [PERSON]. Він своєю заявою до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON]. у визначений законом термін, виявив бажання її прийняти; Таким чином його частка спадкового майна після смерті батьків складає 1/4 частку. У зв'язку з чим, позивач просить суд визнати свідоцтво про право на спадщину за законом на - 7/8 частин житлового будинку з відповідними надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] - видане Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області 16 жовтня 2012 року відповідачу [PERSON] - частково недійсним; визнати за ним, [PERSON], право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку з відповідними надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] - після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], який помер [INFO]. Позивач у судове засідання з'явився, позовні та уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, пояснивши, що його батькам належав житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В цьому будинку проживав і він та двоє його братів - [PERSON] та [PERSON]. [INFO] помер його батько - [PERSON]. За життя він залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповідав його брату [PERSON]. Однак право на обов'язкову частку у спадщині після смерті батька - незалежно від змісту заповіту, мала його мати [PERSON] - дружина та пенсіонер, і він, [PERSON] - пенсіонер, інвалід II групи. Мати від спадщини не відмовлялася, відповідної заяви не писала, він також ніякої заяви писав. [INFO] помер його брат - [PERSON]. Після його смерті відповідач [PERSON]. отримала свідоцтво про право на спадщину на 7/8 частин житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON]. На час звернення [PERSON] та при видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом державний нотаріус Лозівської міської державної нотаріальної контори Харківської області не перевірила коло осіб, які, мають право на обов'язкову частку у спадщині - а саме він, [PERSON] - пенсіонер, інвалід Радянської армії II групи. Він вважає, що це свідоцтво про право на спадщину за законом, видане відповідачу, підлягає визнанню частково недійсним. [INFO] померла його мати - [PERSON], яка залишила заповіт та заповідала все своє майно його колишній невістці - відповідачу [PERSON]. Після смерті матері він, його брат [PERSON] та відповідач своєчасно звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки у нього немає правовстановлюючих документів на житловий будинок та які знаходяться у відповідача, вона їх йому не дає. У зв'язку з викладеним, він просить суд визнати за ним право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку з відповідними надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] - після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], який помер [INFO]. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явилася, позовні та уточнені позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона у відповідності до закону прийняла спадщину після смерті свого чоловіка - [PERSON] у вигляді 7/8 частин житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] і отримала відповідне свідоцтво. Після смерті [PERSON] її син по праву представлення прийняв спадщину фактично, але оформляти вони спадщину на 1/8 частину не збираються, ніхто не заважав позивачу її оформити на себе, але він цього не зробив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 125). Однак раніше у судовому засіданні він пояснив, що позовні та уточнені позовні вимоги не визнає, оскільки вважає, що відповідач [PERSON] на законних підставах прийняла спадщину після смерті свого чоловіка на 7/8 частин житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Він дійсно після смерті матері подавав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але він не бажає її приймати. Чому позивач не оформив свої спадкові права після смерті матері, він не знає. Представник третьої особи - Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області у судове засідання не з'явився, але їх представник подав до суду письмові заяви, в яких просить розглянути справу без участі їх представника, винести рішення на розсуд суду (а.с. 33, 47, 62, 92). Третя особа - приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але подала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі (а.с. 46). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 06 травня 2006 року відділом РАЦС по Лозівському району Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 78). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вищезазначений житловий будинок належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 18 грудня 1974 року виконавчим комітетом Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області та зареєстрованого в Лозівському БТІ в реєстровій книзі № 2-256-465 (а.с. 118). Спадкоємцем майна померлого, згідно заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Краснопавлівської селищної ради, Лозівського району, Харківської області, 06 травня 2005 року, за реєстром № 123 є [PERSON]. Вказаний заповіт на даний час не змінений, не відмінений, про що свідчить відмітка на заповіті (а.с. 86). У спадкодавця була дружина - [PERSON], та син - позивач по справі - [PERSON], [INFO] (а.с. 12), які згідно ст. 1241 ЦК України, незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадковому майні. Відповідно до п. 4.9 та п. 4.11 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. Частиною 1 статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З пояснень сторін встановлено, що після смерті [PERSON], його спадкоємець за заповітом - [PERSON], спадщину прийняв фактично, так як постійно проживав із спадкодавцем, але не оформив своїх спадкових прав. Дружина спадкодавця [PERSON] та позивач, які згідно ст. 1241 ЦК України, мали право на обов'язкову частку у спадковому майні, в установлений законом шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Отже спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, про що також свідчить лист Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області за № 1491/01-16 від 03.09.2014 року (а.с. 80). Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З огляду на правові позиції, викладені у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов'язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Враховуючи викладене та той факт, що позивач, який мешкав не за однією адресою зі спадкодавцем, заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав та до суду із позовом про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини у разі його пропущення з поважних причин, не звертався, суд приходить до висновку, що позивач вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті батька [PERSON]. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер брат позивача, чоловік відповідача та спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] - [PERSON] (а.с. 79). Згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадщину після смерті [PERSON], відповідач - дружина померлого, [PERSON] прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області, що підтверджується спадковою справою за № 153/2010 від 01.06.2010 року (а.с 81). Із спадкової справи за № 153/2010 вбачається, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: грошових вкладів з відсотками, компенсаціями та житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON], який помер [INFO], спадкоємцем якого був його син [PERSON], який спадщину, згідно заповіту, посвідченого Краснопавлівською селищною радою, Лозівського району, Харківської області від 06 травня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 123, прийняв, так як, разом мешкав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але у зв'язку зі смертю не оформив своїх спадкових прав. У [PERSON] є спадкоємець на обов'язкову частку у спадковому майна, згідно із статтею 1241 ЦК України, непрацездатна за віком дружина спадкодавця - [PERSON], яка спадщину прийняла, так як разом мешкала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформила своїх спадкових прав (а.с. 85). Мати спадкодавця - [PERSON] від прийняття належної 1/2 частки у спадковому майні відмовилась на користь відповідача [PERSON], про що подала відповідну заяву до нотаріальної контори (а.с. 82). Сини спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняли та на неї не претендують, про що також подали відповідні заяви до нотаріуса (а.с. 83-84). 16 жовтня 2012 року відповідач [PERSON] отримала в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на 7/8 частин, у тому числі з урахуванням 1/2 частки у спадщині від якої відмовилась мати спадкодавця - [PERSON], житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON], який помер [INFO], спадкоємцем якого був його син [PERSON], який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав (а.с. 87). Право власності на вказану частку відповідач зареєструвала в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 06.11.2012 року (а.с. 117). Згідно довідки КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області за № 23 від 02.07.2013р., на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оформлено і зареєстровано право приватної власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Лозівською держнотконторою Харківської області від 16.10.2012 року, р. № 2-2266 (а.с. 116). Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Окрім того, з правових позицій п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнане недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на законних підставах отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] на 7/8 частин житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON], який помер [INFO], спадкоємцем якого був його син [PERSON], який спадщину, згідно заповіту, посвідченого Краснопавлівською селищною радою, Лозівського району, Харківської області від 06 травня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 123, прийняв, так як, разом мешкав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але у зв'язку зі смертю не оформив своїх спадкових прав. Інших підстав, за яких свідоцтво про право на спадщину може бути визнане частково недійсним, судом не встановлено. Крім того, з правових позицій п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що у разі порушення права спадкоємців на обов'язкову частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, яка складає обов'язкову частку. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, але позивач не надав суду жодних доказів недійсності свідоцтва про право на спадщину за законом, видане [PERSON]. Отже, позовні вимоги позивача в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, видане [PERSON] задоволенню не підлягають. Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (а.с. 15). Спадщину після смерті [PERSON], позивач - син померлої, [PERSON], відповідач - син померлої, [PERSON], та онук - [PERSON] прийняли шляхом подання заяв про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], що підтверджується спадковою справою за № 59/2011 від 24.05.2011 року (а.с 94-101). Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що у вересні 2013 року позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері - [PERSON], але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з відповідними надвірними спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS], приватний нотаріус відмовив, оскільки спадкоємцем не були надані документи, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно, а саме: правовстановлюючий документ про належність цього майна спадкодавцеві (а.с. 18). Отже, позивач не позбавлений можливості прийняти спадщину після смерті матері за умови надання нотаріусу правовстановлюючого документу на житловий будинок. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних та уточнених позовних вимог позивача у повному обсязі. Позивачем не надано документального підтвердження сплати судового збору, тому що він звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом ІІ групи та не підлягає стягненню із відповідачів, то на підставі ст. 88 ЦПК України - судовий збір необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed