overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що відповідач зареєстрований у належній йому на праві приватної власності квартирі [ADDRESS]. Посилаючись на те, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації та його місцезнаходження йому невідоме, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. В судовому засіданні позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов з викладених у ньому підстав. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином в порядку статті 74 ЦПК України, в судове засідання не прибув. Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений і не з'явивсь в судове засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд встановив наступні обставини. На підставі договору дарування частки квартири від 08 травня 2013 року позивач є власником частини квартири [ADDRESS] (а.с. 5). Кодаківською сільською радою видано довідку № 55 від 19.02.2015 року про те, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно із даними адресно-довідкового підрозділу територіального підрозділу УДМС України в Київській області від 10.04.2015 року, відповідач зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 13). Як встановлено Актом обстеження житлового приміщення комісії Кодоківської сільської ради Вих. № 355 від 04.09.2015 року, громадянин [PERSON] за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] вже протягом останніх понад двох років відсутній і не проживає (а.с. 37). Зазначена обставина також підтверджується довідкою Кодаківської сільської ради № 354 від 07.09.2015 року (а.с. 38). Відповідно до частини першої статті 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК Української РСР). Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідач вже понад два роки не проживає в квартирі [ADDRESS], тобто відсутній у жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання останнього таким, що втратив право користування житлом у якому він зареєстрований. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із вимогами частини першої статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що відповідач зареєстрований у належному йому на праві приватної власності будинку [ADDRESS] . Посилаючись на те, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації, позивач просять визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Враховуючи, що судову повістку надіслану судом за місцем реєстрації відповідача було повернуто до суду із відміткою листоноші «за зазначеною адресою адресат не проживає», суд на підставі ч. 4 ст. 130 ЦПК України вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Оскільки відповідач, який належним чином у порядку визначеному цивільним процесуальним законом, повідомлений про розгляд справи, у встановлений строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується доданими до позовної заяви письмовими доказами, а саме: договором дарування житлового будинку від 05.04.2019 року і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.04.2019 року. Згідно із листом Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області № 40/02-12 від 10.03.2020 року відповідач зареєстрований за вказаною адресою. Як встановлено актами обстеження матеріально-побутових умов від 06 грудня 2019 року, 09 січня і 04 лютого 2020 року, громадянин [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає. Відповідно до частини першої статті 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК Української РСР). Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідач вже понад один рік без поважних причин не проживає у будинку [ADDRESS] , тобто відсутній у жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання останнього таким, що втратив право користування житлом у якому він зареєстрований. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що відповідач зареєстрований у належному йому на праві приватної власності будинку [ADDRESS] . Посилаючись на те, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації понад один рік, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надав заяву у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечив. Враховуючи, що судову повістку надіслану судом за місцем реєстрації відповідача було повернуто до суду із відміткою листоноші « адресат не проживає», суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, а тому не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив та, оскільки позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. Позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується доданими до позовної заяви письмовими доказами, а саме: Свідоцтвом про право власності від 26.10.2001 року за реєстровим номером 2749 від 29.10.2001 року (а.с. 4). Згідно із даними Будинкової книги та Адресної картки особи виконавчого комітету Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області від 20.10.2017 року № 211 відповідач зареєстрований за адресою: будинок [ADDRESS] (а.с. 8, 9). Із підтвердження депутата Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області Кацалоп В.Л., громадянин [PERSON] станом на 27.09.2018 року не проживає за місцем своєї реєстрації (а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК Української РСР). Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідач вже понад один рік без поважних причин не проживає у будинку [ADDRESS] , тобто відсутній у жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання останнього таким, що втратив право користування житлом у якому він зареєстрований. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в обґрунтування вимог якого зазначив, що відповідачі є споживачами послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , де відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Посилаючись на порушення відповідачами Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільчих систем, що полягають у несанкціонованому відборі природного газу поза обліком лічильника, позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь збитки за безпідставно спожитий природний газ, який не було обліковано в сумі 48\~516 гривень 27 копійок. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити його вимоги з викладених у ньому підстав. Відповідачі в судове засідання не прибули. Враховуючи, що судові повістки надіслані відповідачам за останньою відомою адресою реєстрації місця їх проживання повернуто до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що відповідачі зареєстровані у належному йому на праві приватної власності будинку № 141 по вулиці Леніна в селі Пологи Васильківського району Київської області. Посилаючись на те, що відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації понад десять років, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним жилим приміщенням. Представник позивача надала заяву у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечила. Враховуючи, що судову повістку надіслану відповідачам за зареєстрованим місцем їх проживання повернуто до суду з даними про те, що вони за зазначеною адресою не проживають,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що відповідачка зареєстрована у належному йому на праві приватної власності будинку [ADDRESS] . Посилаючись на те, що відповідачка не проживає за місцем своєї реєстрації, позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Враховуючи, що судову повістку надіслану судом за місцем реєстрації відповідача було повернуто до суду із відміткою листоноші «не проживає», суд на підставі ч. 4 ст. 130 ЦПК України вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Оскільки відповідач, який належним чином у порядку визначеному цивільним процесуальним законом, повідомлений про розгляд справи, у встановлений строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується доданими до позовної заяви письмовими доказами, а саме: витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.09.2019 року (а.с. 9). Згідно із листом Варовицької сільської ради Васильківського району Київської області без номеру і дати відповідач зареєстрована за вказаною адресою (а.с. 18). Як встановлено актом обстеження житлових умов від 19 лютого 2020 року, громадянка [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає більше 20 років (а.с. 11). Відповідно до частини першої статті 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК Української РСР). Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, під час розгляду справи встановлено, що відповідач вже понад один рік без поважних причин не проживає у будинку [ADDRESS] , тобто відсутня у жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання останньої такою, що втратила право користування житлом у якому вона зареєстрована. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що відповідно до письмового договору відповідачка отримала від нього позику в сумі 36 622 долари США на строк до 19 березня 2018 року. Оскільки вказану суму позики за договором відповідачка не повернула, позивач просить стягнути з останньої суму боргу в розмірі еквівалентному 36 622 долари США разом із нарахованими за період з 20.03.2018 року по 17.02.2020 року відсотками на рівні облікової ставки НБ України в сумі 290 002 гривні 29 копійок, 3 % річних в сумі 51 500 гривень 54 копійки та встановленої договором неустойки в сумі 856 695 гривень 00 копійок, а всього борг в загальному розмірі 2 092 445 гривень 86 копійок. Позивач в судове засідання не прибув; представник позивача надала заяву у якій підтримала позов, просила задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав та не заперечила щодо заочного розгляду справи. Враховуючи, що судову повістку про виклик відповідачки, яку було надіслано судом за останньою відомою адресою реєстрації місця проживання, відповідачці не вручено та повернуто до суду із відміткою листоноші «не проживає»,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що відповідно до письмового договору відповідач отримав від нього позику в сумі 1 340 доларів США та 24 000 гривень на строк до 01 травня 2016 року. Оскільки вказані суми позики за договором відповідач не повернув, позивач просить стягнути з останнього суму боргу в розмірі еквівалентному 1 340 доларів США разом із рештою суми боргу в розмірі 24 000 гривень, нарахованими за період з 01.05.2016 року по 19.07.2019 року інфляцією в сумі 22 542 гривні 94 копійки, 3 % річних в сумі 5 578 гривень 96 копійок та встановленої договором пені в сумі 43 903 гривні 68 копійок, а всього борг в загальному розмірі 129 793 гривні 58 копійок. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, просив задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Враховуючи, що судову повістку про виклик відповідача, який було надіслано судом за останньою відомою адресою реєстрації місця проживання, відповідачу не вручено та повернуто до суду із відміткою листоноші «адресат відсутній»,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що відповідно до письмового договору відповідач отримав від нього позику в сумі 4 000 доларів США на строк до 30 серпня 2016 року. Оскільки вказану суму позики за договором відповідач не повернув, позивач просить стягнути з останнього суму боргу в розмірі еквівалентному 4 000 доларів США в розмірі 113 120 гривень 00 копійок, штрафна санкції в сумі 84 840 гривень 00 копійок та інфляційні збитки в сумі 35 705 гривень 12 копійок. Позивач в судове засідання не прибув, представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, підтримав позов, просив задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Враховуючи, що судову повістку про виклик відповідача, який було надіслано судом за останньою відомою адресою реєстрації місця проживання, відповідачу не вручено та повернуто до суду із відміткою листоноші «не проживає»,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що за час перебування у шлюбі з відповідачкою вони набули спільне майно у вигляді домоволодіння [ADDRESS] та земельної ділянки за даною адресою. Посилаючись на вказані обставини та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що за час перебування у шлюбі з відповідачкою вони набули спільне майно у вигляді земельної ділянки і житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на вказані обставини та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що за час перебування у шлюбі з відповідачкою вони набули спільне майно у вигляді земельної ділянки і садового будинку з господарськими спорудами загальною площею 166,9 квадратних метрів, який розташований на даній земельній ділянці площею 0,1200 гектарів, кадастровий номер 3221487301:01:005:0004, за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на вказані обставини та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що йому на праві приватної власності належить нерухоме майно, яке за постановою державного виконавця перебуває під арештом. Посилаючись на ту обставину, що арешт накладено помилково, оскільки він не є боржником, позивач просить скасувати вказаний арешт. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов з викладених у ньому підстав. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи шляхом отримання судової повістки про виклик за адресою місцезнаходження, представник відповідача не прибув в судове засідання і не повідомив суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття представника відповідача в судове засідання неповажними. Оскільки, представник відповідача не зявився в судове засідання без поважних причин, відповідач не подав відзив та представник позивача не заперечив проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи АТ «Уксоцбанк» в судове засідання не прибув; вказана третя особа була належним чином повідомлена про місце, день і час розгляду справи шляхом отримання судової повістки про виклик за адресою місцезнаходження; представник вказаної третьої особи не прибув в судове засідання і не повідомив суд про причини свого неприбуття, а тому суд визнав причини неприбуття представника вказаної третьої особи в судове засідання неповажними та розглянув справу у його відсутності. Враховуючи, що судову повістку надану в порядку передбаченому частиною 6 статті 128 ЦПК України представнику позивача для вручення третій особі [PERSON], останній не вручено та повернуто до суду з відміткою «відсутність особи за місцем проживання»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що йому на праві приватної власності належить нерухоме майно, яке за постановою державного виконавця перебуває під арештом. Посилаючись на ту обставину, що арешт накладено помилково, оскільки він не є боржником, позивач просить скасувати вказаний арешт. Сторони в судове засідання не прибули. Представники сторін надали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд встановив наступні обставини та приходить до таких висновків. Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 29.07.2019 року вбачається, що позивач є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 14). Також, у вказаному документі відображено дані про те, що Васильківською міською державною нотаріальною конторою 18.07.2007 року на підставі постанови відділу ДВС Васильківського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження без номеру від 09.07.2007 року, зареєстровано арешт зазначеного нерухомого майна позивача. Зокрема, вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями Закону України «Про виконавче провадження». Так, відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із нормами статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник; боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. Натомість, під час розгляду справи в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач не є стороною, а саме: боржником у виконавчих провадженнях Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що державний виконавець безпідставно наклав арешт на нерухоме майно позивача. Частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи ту обставину, що наявність арешту нерухомого майна, порушує право власності позивача, суд приходить до висновку, що таке право слід захистити шляхом зняття даного арешту. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved