Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 24.05.2018 в розмірі 54346,26 грн., обгрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем на підставі наказу № 148-к від 26.06.2006. 23.10.2017 наказом № 1004к позивача звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Статтею 116 КЗпП України\~передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.\~\~В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст.116 КЗпП України не було проведено розрахунок в день звільнення. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до\~абз.\~2\~п.\~8\~Порядку обчислення\~середньої заробітної\~плати,\~затвердженого \~постановою \~Кабінету \~Міністрів \~України \~від \~08.02.1995\~р.\~№ 100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно довідки № 225 від 15.05.2018 р. середньоденна заробітна плата дорівнює 364,74 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів, середньомісячне число робочих днів за серпень-вересень 2017 р. складає 10 днів. Час затримки розрахунку з 24 жовтня 2017 р. по 24 травня 2018 р. включно складає 7 місяців, тобто заробітна плата за час затримки розрахунку визначається за 7 повних місяців 7Х10Х364,74 грн.=70364,74 грн. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог, надані докази є достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 704,80 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved