Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 30 листопада 2015 року у розмірі 11079 грн. 84 коп. та судові витрати, і зазначає, що 30 листопада 2015 року з відповідачем була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої він одержав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неналежним виконання відповідачем умов договору виникла заборгованість. Станом на 25 липня 2016 року сума заборгованості становить 11079 грн. 84 коп., яка складається з: 8691 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом; 580 грн. 34 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1238 грн. 20 коп. заборгованість за пенею та з комісією; 570 грн. 16 коп. штраф передбачений Генеральною угодою. В судове засідання представник позивача не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення. Доказів про поважність причини його неявки до суду не надав. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від нього не надходило. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 30 листопада 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (надалі «Генеральна угода») /а.с.7/. Вказаним договором була проведена реструктуризація заборгованості відповідача по кредитному договору від 28.03.2012, за яким сторони домовилися зменшити розмір заборгованості по процентах на 390 грн. 97 коп., комісію на 26 грн. 36 коп., пеню на 00 грн., штраф на 152 грн. 83 коп. Заборгованість за цим договором складає 10082 грн. 14 коп. Дата остаточного погашення заборгованості за даним кредитним договором 30.11.2016. Пунктом 2.1. Генеральної угоди передбачено, що банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 9094 грн. 14 коп. на строк 12 місяців з 30.11.2015 по 30.11.2016 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 9094 грн. 14 коп. в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 0,833% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в указані в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з « 1» по\~\~« 25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 800 грн. 09 коп. для погашення заборгованості по Кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності з Умовами і правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.11.2016. Відповідач був ознайомлений з тим, що Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами\~\~та правилами, Тарифами складає між ним і банком кредитний договір. Своїм підписом [PERSON] підтвердив свою згоду і факт надання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк» /а.с.7/. На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Оскільки взяті на себе зобов'язання за Генеральною угодою відповідачем виконані не були, станом на 25 липня 2016 року за ним утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 8691 грн. 14 коп.; заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі\~\~580 грн. 34 коп. Крім стягнень по основних зобовязаннях банк просив стягнути неустойку: заборгованість по комісії та пені в розмірі 1238 грн. 20 коп., а також штрафи відповідно до п.2.2 Генеральної угоди в розмірі 570 грн. 16 коп. Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу є необґрунтованими з огляду на таке. При підписанні Генеральної угоди сторони погодили, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг. З наданих Умов кредитування сторонами передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. При цьому «щомісячна комісія» відсутня. Тому суд вважає, що у даному випадку в розрахунку заборгованості позивач нарахував відповідачу не комісію, як ним вказано, а пеню в розмірі 1238 грн. 20 коп., яка передбачена Умовами та правилами, і тому підлягає стягненню. У той самий час, Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачений штраф в розмірі 570 грн. 16 коп. за порушення позичальником строків погашення заборгованості, указаних в угоді та Умовах і правилах, більш ніж на 31 день, що є подвійною відповідальністю боржника. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обовязковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів. На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає можливим стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 10509 грн. 68 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial