Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики, мотивуючи тим, що 30.09.2017 р. позивач надав відповідачці в борг грошову суму розміром 2 850 доларів США, що підтверджується договором позики від 30.09.2017 р. Факт надання позики також підтверджується написаною власноручно [PERSON] розпискою про отримання коштів. Одночасно в розписці було вказано, що [PERSON] зобов`язується повернути позивачеві кошти до 01.05.2018 р. Однак незважаючи на свої письмові зобов`язання до сих пір відповідачка не виконала свої зобов`язання. У договорі позики чітко зазначено, що строк надання позики становить 212 днів з моменту реальної передачі всієї грошової суми. 212 день припадає на 01.05.2018 р. позичена сума є значною для позивача, і така легковажність ускладнює матеріальне становище позивача. За договором позики від 30.09.2017 р., відповідно до якого позивач надав в позику кошти в сумі 2 850 доларів США, у відповідачки виникла заборгованість із 01.05.2018 р. по 11.09.2019 р., що становить 26 місяців та 11 днів (590 днів прострочення) в сумі 248 807,78 грн., з яких:- заборгованість по основній сумі боргу - 2850 доларів США, що за курсом НБУ станом на день подання позову становить 67 516,50 грн.; - сума відсотків за користування позикою (10 % від загальної суми позики щомісячно відповідно до п. 3.4 Договору позики) - 178 017,19 грн. Вказана сума розраховується наступним чином: термін прострочення становить 26 місяців та 11 днів. 6 751, 50 грн. (10 % від суми позики) х 26 (повних) прострочених місяців) = 175 541, 60 грн. 6 751, 60 : 30 (днів у місці ) = 225,05 грн. (щодня). 265, 20 х 11 (прострочення днів) = 2 475, 59 грн. 175 541, 60 грн.+ 2 475, 59 грн. = 178 017, 19 грн.- сума відсотків за користування позикою. -сума заборгованості з розрахунку 3% річних за прострочення виконання зобов`язання - 3 274,09 грн. Таким чином, відповідачка зобов`язана сплатити позивачу заборговані кошти в сумі 248 807, 78 грн., які були вирахувані наступним чином: 67 516, 50 грн. +178 017, 19 грн. +3 274,09 грн.= 248 807, 78 грн. Позивач подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності. Свої позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлялася, про причини неявки суд не повідомила. Суд встановивши обставини справи та дослідивши докази приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав: -із договору позики від 30.09.2017 р. вбачається, що [PERSON] отримала від [PERSON] позику в сумі 2 850 доларів США, а останній зобов`язується повернути позику у визначений цим Договором строк. Строк надання позики позичальнику становить 212 днів з моменту реальної передачі всієї грошової суми. -із розписки від 30.09.2017 р. слідує, що [PERSON] від [PERSON] позику в сумі 2 850 доларів США, що станом на 30.09.2017 р. при курсі НБУ 26, 52 грн. за один долар США складає 75 582 грн. З отриманої позики відповідачка зобов`язується щомісячно сплачувати 10 % до 28 числа кожного місяця. Дану позику відповідачка зобов`язалась повернути у повному обсязі до 01.05.2018 р. За несвоєчасне виконання грошового зобов`язання відповідачка зобов`язується сплачувати неустойку у вигляді пені в розмірі 1% від загальної суми позики за кожний день прострочення виконання у відповідності до ч.3 ст. 549 ЦК України. -із розрахунку ціни позову слідує, що заборгованість за зобов`язанням станом на 11.12.2019 р. становить 67 516,50 грн. Проценти річних від простроченої суми, за період з 01.05.2018 р. до 11.12.2019 р. становлять 3 274,09 грн. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Як вбачається з висновків постанови Верховного Суду України від 18.09.2013 року у цивільній справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Позикодавець має право вимоги до позичальника на повернення йому суми боргу за розпискою за наявності у нього оригіналу розписки підписаної позичальником. В той же час, позичальник свої зобов`язання не виконав, борг в обумовлений строк не повернув, про що свідчить наявний у позивача оригінал розписки про отримання позичальником коштів. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. За таких обставин суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, оскільки відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення позики, а тому з неї слід стягнути заборгованість за договором позики від 30.09.2017 р. в сумі 248 807,78 грн. з яких: 67 516,50 грн. - сума заборгованості по основній сумі боргу; 178 017,19 грн. - сума відсотків за користування позикою; 3 274,09 грн. - сума заборгованості з розрахунку 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст.141 ЦПК України та п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, оскільки згідно довідки Серія 12 ААБ № 166555 [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому із [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 2 488,07 грн. На підставі ст. ст. 526, 549, 551, 554, 610, 1048 ЦК України,

Outcome: approved