Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 18 жовтня 2010 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, на підставі якого позивач передав відповідачу в позику грошові кошти в розмірі 3500 доларів США, а відповідач надав розписку про отримання грошових коштів в позику та зобов'язався повернути гроші не пізніше 18 квітня 2011 року. На даний час відповідач гроші не повернув, згідно п.3 Договору позики у разі прострочення виплати відповідачем коштів в обумовлений строк, останній повинен сплатити позивачу пеню в розмірі 1,5 відсотка від суми, що залишиласЯ до сплати, за кожний день прострочки. Отже, відповідач винен позивачу суму позики в розмірі 3500 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18 жовтня 2010 року складає 27681,50 грн., пеню за останні шість місяців в розмірі 75155,27 грн., 3 відсотка річних в розмірі 1508,45 грн. та проценти в розмірі облікової ставки НБУ в розмірі 6784,04 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача вищезазначений розмір заборгованості за договором позики з урахуванням процентів та пені. Позивач у судове засідання не з'явився, але завчасно надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, з повернутого на адресу суду повідомлення вбачається, що відповідач за вказаною у позовній заяві адресою фактично не проживає, хоча згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України він за цією адресою зареєстрований, що надає суду можливість провести заочний розгляд справи. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. В підтвердження факту перебування сторін у договірних правовідносинах позивач надав суду копію договору позики, укладеного 18 жовтня 2010 року між ним та відповідачем, на підставі якого відповідач отримав від позивача в позику грошову суму 3500 доларів США, яку зобов'язався повернути не пізніше 18 квітня 2011 року. За несвоєчасне повернення грошових коштів відповідач зобов'язався сплатити позивачу пеню в розмірі 1,5 відсотка за кожний день прострочки. Згідно копії розписки відповідач отримав зазначену суму позики від позивача 18 жовтня 2010 року. Отже, факт перебування сторін у договірних правовідносинах суду доведений. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, чого позивачкою зроблено не було. Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень суду не надав, як не надав і доказів на їх підтвердження, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги обгрцунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідач взяв в борг у позивача грошову суму 3500 доларів США, щоза курсом НБУ станом на 18 жовтня 2010 року складає 27681,50 грн. і зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора забов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У ч.1 ст.1050 ЦК України зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Із вищезазначеного впливає, що відповідач зобов'язаний повернути позивачу суму позики, яка станом на 18 жовтня 2010 року, як зазначає позивач, становила 27681,50 грн. Також відповідач повинен у відповідності до п.3 Договору позики від 18 жовтня 2010 року повернути позивачу 1,5 відсотка від простроченої суми заборгованості за договором позики за останні шість місяців в розмірі 75155,27 грн., яка розраховується шляхом помноження розміру заборгованості за договором позики на 1,5 відсотка та на кількість днів за останні шість місяців та поділу на сто (27681,50 х 1,5 х 181 : 100). Три відсотки річних за користування позикою розраховуються шляхом помноження суми позики на кількість прострочених днів та на 3 та пооділу на 365 та на 100 (27681,50 х 663 х 3 : 365 : 100). Таким чином, розмір 3 % річних становить 1508,45 грн. Розмір процентів на рівні облікової ставки Національного банку України за період з 18 жовтня 2010 року по 10 лютого 2014 року складає 6784,04 грн. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки позивач від сплати судових витрат звільнений, судові витрати по справі в розмірі 1111,29 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved