Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Львові суму завданих збитків в розмірі 17 317 грн.19 коп. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 28 грудня 2006 року на автодорозі М-10-01 «Західний обхід м.Львова» сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ІЖ 2717-90», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], в якому знаходилися [PERSON] та [PERSON] (працівники філії «Львівський ВЕТВЗ») та автомобіля марки «Опель-Вектра», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] в результаті якої [PERSON] загинув, [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 28.08.2007 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, дії якого призвели до настання ДТП. Потерпілі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Львові із заявами про призначення їм страхових виплат у зв'язку із нещасним випадком на виробництві, згідно довідок МСЕК від 21.08.2007 року [PERSON] було встановлено -30%, а [PERSON] -5% втрати професійної працездатності без терміново. Оскільки, потерпілі на момент ДТП працювали на підприємстві на умовах трудового договору, і були застраховані Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Львові виплатило потерпілим страхові виплати, а саме: [PERSON] - 14 817 грн. 69 коп., [PERSON] - 2 499 грн.50 коп. Оскільки шкода, що була завдана потерпілим внаслідок злочинних дій відповідача та повністю виплачена Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Львові, просить позов задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву в якій позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 2006 року о 16.00 год. на автодорозі Західний об'їзд мЛьвова в напрямку м.Яворова Львівської області при проїзді ділянки дороги в районі 12 км -70 м, мала місце дорожньо-транспортна пригода між автомобілем марки «ІЖ 2717-90», д.н.з. [NUMBER], під керуанням [PERSON], в якому знаходилися [PERSON] та [PERSON] (працівники філії «Львівський ВЕТВЗ» ДП «Укрдорзв'язок») та автомобіля марки «Опель-Вектра», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] в результаті якої [PERSON] загинув, [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача [PERSON], який в порушення вимог Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем виїхав на зустрічну смугу руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів. Зазначене підтверджується вироком Пустомитівського районного суду м.Львова від 28.08.2007 року яким [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування всіма видами транспорту строком на 1 рік 6 місяці. У відповідності до ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місцяв. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вказаний вирок є обов'язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, а тому вина [PERSON] у вчиненні ДТП не підлягає доказуванню. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Оскільки [PERSON] та [PERSON] на момент дорожньо - транспортної пригоди працювали у філії «Львівський ВЕТВЗ» ДП «Укрдорзв'язок» на підставі трудового договору, на підставі п.15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1232 нещасний випадок визнаний комісією з розслідування нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом і складений акт за формою П-1 та Н-5 Як вбачається із виписок із акту огляду МСЕК серії ЛВА-2 № 003672 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги [PERSON] був оглянутий МСЕК і йому встановлено 30% стійкої втрати працездатності по наслідках травми отриманої 28.12.2006 року та серії ЛВА-2 № 003680 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги [PERSON] був оглянутий МСЕК і йому встановлено 5 % стійкої втрати працездатності по наслідках травми отриманої 28.12.2006 року. Постановами начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Львові № 1307/80477/80477/16 від 01.04.2013 р., 1307/80477/80477/14 від 29.03.2012 р., № 1307/ 80477/80477/9 від 23.05.2011р., №1307/80477/80477/4 від 08.04.2010 р. на підставі Закону України від 23.09.1999 року № 1105-ХУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та наданих документів, потерпілому [PERSON] було призначено та виплачено страхове відшкодування в сумі 14 817 грн. 69 коп. Постановами начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Львові № 1307/60338/60338/6 від 29.03.2013 р., №1307/60338/60338/5 від 29.03.2012 р., № 1307/60338/60338/4 від 23.05.2011р., №1307/60338/60338/3 від 07.04.2010 р. на підставі Закону України від 23.09.1999 року № 1105-ХУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та наданих документів, потерпілому [PERSON] було призначено та виплачено страхове відшкодування в сумі 2 499 грн. 50 коп. Таким чином, позивач виплатив потерпілим [PERSON] та [PERSON] шкоду, завдану внаслідок злочинних дій [PERSON] за період з 01.12.2010 року по 30.09.2013 року на загальну суму 17 317 грн. 19 коп. Статтею 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначено, що страховий ризик це обставини, внаслідок яких може статися випадок, а страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психологічну травму за обставин, зазначених у ст.14 вищевказаного Закону України з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення або соціальних послуг. Згідно ст.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» його дія поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи те, що вина відповідача [PERSON] встановлена вироком Пустомитівського районного суду Львівської області, та те, що його протиправні дії призвели до ушкодження здоров'я потерпілих, у зв'язку із чим позивачем їм виплачено страхове відшкодування, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягнути з відповідача в порядку регресу 17 317 грн. 19 коп. сплаченого страхового відшкодування. На підставі ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України та

Outcome: approved