Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], право власності на: 39/100 частки житлового будинку літ.«А-1» з прибудовами по [ADDRESS] - приміщення 2-2 площею 16,1 кв.м., 2-3 площею 11,8 кв.м, ІІІ площею 10,2 кв.м., службові будівлі - сарай літ.«З», вбиральня літ.«Д», огорожа №5-7, хвіртка №3 та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] згідно державного акту про право власності на земельну ділянку від 04.02.2005 р., кадастровий номер земельної ділянки 6310136600:06:006:0002. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є сином [PERSON], померлої [INFO] За життя [PERSON] належало 39/100 частки житлового будинку літ.«А-1» з відповідними прибудовами та службовими приміщеннями по [ADDRESS] підставі свідоцтва про право власності від 18.08.1999 р. та рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.02.2009 р., а також 1/2 частка земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] згідно державного акту про право власності на земельну ділянку від 04.02.2005 р. Після смерті [PERSON] позивач звернувся до 10-ї Харківської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва та запропонував звернутися до суду. Підставою для відмови у видачі позивачу свідоцтва про право власності на спадщину стало те, що спадкодавець [PERSON] після перерозподілу ідеальних часток згідно рішення Київського районного суду від 18.02.2009 р. не зареєструвала в КП «Харківське МіськБТІ» вказані зміни щодо перерозподілу ідеальних часток та не отримала нові правоустановчі документи, а підставою у відмові щодо видачі позивачу свідоцтва про право власності на спадщину на частину земельної ділянки стала відсутність виділеної в натурі частки земельної ділянки. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.02.2009 р. здійснено виділ в натурі часток співвласників домоволодіння з відповідним перерозподілом ідеальних часток, після чого [PERSON] замість 1/2 частки стало належати 39/100 часток домоволодіння. Згідно державного акту про право власності на земельну ділянку від 04.02.2005 р. земельна ділянка площею 0,1000 га зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] Відповідно до норм ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, тому після смерті [PERSON] позивач має право на спадкування 1/2 частини земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі. Третя особа [PERSON] та її представник позов визнали частково. Вважали, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частку земельної ділянки підлягають задоволенню. Проте, заперечували проти задоволення позову щодо визнання права власності на 39/100 частки, оскільки вважають, що частки співвласників спірного домоволодіння в зв'язку з будівництвом [PERSON] нового житлового будинку літ.«Л-1» повинні бути перерозподілені та за позивачем слід визнати право власності на 12/100 частки, враховуючи довідку КП «Харківське міське БТІ», в якій зазначено, що в разі визнання права власності на житловий будинок літ.«Л-1» за [PERSON] ідеальна доля співвласників перерозподілиться арифметично і буде складати: [PERSON] - 88/1000 частини домоволодіння, замість 61/100 частки; не зареєстровано за [PERSON] - 12/100 частини домоволодіння, замість 39/100 частки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просить розглядати справу за його відсутності. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутність відповідача [PERSON] відповідно до ст. 169 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третю особу [PERSON] та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності від 18.08.1999 р. та рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.02.2009 р. по справі №2-77/09/17 [PERSON] належить 39/100 частки житлового будинку літ.«А-1» з прибудовами по [ADDRESS] - приміщення 2-2 площею 16,1 кв.м., 2-3 площею 11,8 кв.м, ІІІ площею 10,2 кв.м., службові будівлі - сарай літ.«З», вбиральня літ.«Д», споруди - половина огорожі №2, хвіртка №3. Проте, як вбачається з копії нового технічного паспорту, виготовленого 09.10.2014 р. КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», огорожа яка раніше позначалась за №2 позначена за №5, також хвіртка яка раніше позначалась за № 3 позначена за №6 (а.с.9-12), що слід врахувати при розгляді справи. [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] померла [INFO] В листі від 20.02.2014 р. №3803/02-14 Десята Харківська нотаріальна контора повідомляє, що [PERSON], яка померла [INFO], належить 39/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Київської районної ради м. Харкова від 18.02.2009 р., яке за життя спадкодавця не було зареєстровано у КП «Харківське міське БТІ» або у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Частина земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий №6310136600:06:006:0002, розташованої в [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ХР №052710, зареєстрованого 04.02.2005 р. Харківським міським управлінням земельних ресурсів в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №66434, в якому співвласником земельної ділянки записаний [PERSON], але частки співвласників у Державному акті не визначені. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2010 р. після смерті [PERSON], померлого [INFO], його дочка [PERSON] є власником 61/100 частини житлового будинку літ.«А-1» з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В листі від 29.01.2015 р. № 260/02-14 Десята Харківська державна нотаріальна контора повідомляє, що після померлої [INFO] [PERSON], яка мешкала у [ADDRESS], заведена спадкова справа №323/2014. 08.07.2014 р. заяву про прийняття спадщини подав син померлої [PERSON], який був зареєстрований у [ADDRESS], яку було зареєстровано по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №853. 20.11.2014 р. заяву про те, що спадщину за заповітом, посвідчений Восьмою харківською державною нотаріальною конторою 16.11.1999 р. за реєстром №7-3066. не прийняв, на неї не претендує, не буде звертатися до суду за продовженням строку для прийняття спадщини подав [PERSON]. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Свідоцтв про право на спадщину не видавалося. Спадкоємцями за заповітом і за законом у відповідність ст.1222 ЦК України можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності 39/100 частки житлового будинку літ.«А-1» з прибудовами по [ADDRESS] - приміщення 2-2 площею 16,1 кв.м., 2-3 площею 11,8 кв.м, ІІІ площею 10,2 кв.м., службові будівлі - сарай літ.«З», вбиральня літ.«Д», споруди - половину огорожі №5, хвіртку №6, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Суд вважає помилковими доводи третьої особи [PERSON] про те, що за позивачем слід визнати право власності на 12/100 частини домоволодіння замість 39/100 частки, враховуючи довідку КП «Харківське міське БТІ» від 14.01.2015 р. (а.с.45), оскільки померлій [PERSON] належало саме 39/100 частин спірного житлового будинку з прибудовами та службовими будівлями по [ADDRESS]. Крім того, відсутні підстави арифметичного перерозподілу ідеальних часток співвласників, оскільки за [PERSON] права власності на новий житловий будинок літ.«Л-1» на час розгляду справи не визнано. Згідно державного акту про право власності на земельну ділянку від 04.02.2005 р., кадастровий номер земельної ділянки 6310136600:06:006:0002, вказано, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS]. земельна ділянка площею 0,1000 га зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON]. Частки в праві спільної власності не визначені. У відповідності до ч 2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Згідно ст.89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісний власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Таким чином, після смерті [PERSON] позивач повинен успадкувати 1/2 частину земельної ділянки. Крім того, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав а власності від 09.04.2014 р., що міститься у справі, вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 6310136600:06:006:0002, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2013 р. (справа №640/5067/13-ц, н/п 2/640/1796/13). Відповідно до ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені та яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] згідно державного акту про право власності на земельну ділянку від 04.02.2005 р., кадастровий номер земельної ділянки 6310136600:06:006:0002, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved