Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позово і свої вимоги обґрунтовує тим, що він працював в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» з 1984 pоку. 31.08.2017 року його було звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору. При припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Згідно ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. 31.08.2017 року в день звільнення йому була видана трудова книжка, однак не проведено розрахунок по заробітній платі та іншим виплатам. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Він звернувся до відповідача з заявою про надання йому довідки про розмір всіх сум, що належать йому від підприємства станом на 31.08.2017 року (згідно ст.116 КЗпП України) та розмір його середнього заробітку за день (згідно ст.117 КЗпП України), однак таку довідку йому надано не було. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на його користь заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення суду. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. В судове засіданні представник відповідача не з`явився, про час на місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали письмові поянення щодо позову, зазначивши, що тимчасові складнощі із строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежать від волевиявлення Товариства, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку. Кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом Товариства від 21.03.2014 року №75 (понеділок, вівторок, середа), яка на 17.10.2017 року (день розгляду справи судом) з 01.09.2017 року (день наступний за днем звільнення позивача з Товариства) складе 19 робочих днів, а саме: вересень - 12 робочих днів, жовтень - 7 робочих днів. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складає 6561грн. 27коп. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що з 1984 [PERSON] працював у Сумському машинобудівному НВО. 31.08.2017 року його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору згідно з ч.3 ст.38 Кодексу законів про працю України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.12-16). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON] ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, що визнано відповідачем. Згідно довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» №16-07/1173 від 05.10.2017 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 30294грн.34коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 30294грн.34коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Згідно з довідкою Товариства середньоденна заробітна плата позивача становить 345грн.33коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату ухвалення даного рішення, тобто з 01.09.2017 року по 17.10.2017 року становить 19 робочих днів (вересень 12, жовтень - 7), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 6561грн.27коп. (345,33 х 19 = 6561грн.27коп.). З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 30294грн.34коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2017 року по 17.10.2017 року включно у сумі 6561грн.27коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640грн. 00коп.

Outcome: approved