Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним [PERSON] право власності на автомобіль марки «ЗАЗ 11020635», 2000 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01 серпня 2010 року між ним та ТзОВ «[PERSON] ЛТД» в особі директора [PERSON] укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу. В порядку та на умовах визначених договором продавець зобов'язувався передати у власність покупцю, а покупець зобов'язувався прийняти і сплатити за нього обумовлену грошову суму. Згідно п.1.2 цього договору відповідачу - ТзОВ «[PERSON] ЛТД» було відчужено автомобіль марки «ЗАЗ 11020635», 2000 року випуску, номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER]. Відповідно до п.2.1 цього договору продаж автомобіля вчиняється за 10000грн., які покупець зобов'язується оплатити продавцю після підписання цього договору. На виконання умов договору він вніс у касу ТзОВ «[PERSON] ЛТД» грошові кошти в розмірі 10000грн., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №37 від 01.08.2010р. Стверджує, що виконав свої договірні зобов'язання перед відповідачем у повному обсязі. Однак, відповідач ухиляється від належного оформлення переходу права власності. А відтак, він позбавлений можливості перереєструвати придбаний ним транспортний засіб на своє ім'я, як законний власник автомобіля. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Додатково пояснив, що фактично спірний автомобіль був переданий позивачу за дорученням, однак так і не перереєстрований в органах ДАІ. А відтак, просить суд позов задоволити. В судове засідання призначене на 01 липня 2015 року не з'явився, подав суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача ліквідатор ТзОВ «[PERSON] ЛТД» у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що дійсно ТзОВ «[PERSON] ЛТД» продано [PERSON] автомобіль марки «ЗАЗ 11020635», державний реєстраційний номер [NUMBER] за ціною 10000грн. за договором купівлі-продажу від 01 серпня 2010 року. Однак, всупереч умов договору ТзОВ «[PERSON] ЛТД» не знято вказаний автомобіль з обліку в органах ДАІ, що на даний час не являється можливим, оскільки в подальшому ТзОВ «[PERSON] ЛТД» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. В судове засідання призначене на 01 липня 2015 року не з'явився, подав суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ 01 серпня 2010 року між ТзОВ «[PERSON] ЛТД» та [PERSON] укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу автомобіля, згідно якого ТзОВ «[PERSON] ЛТД» (продавець) зобовязувалося передати [PERSON] (покупець) автомобіль марки «ЗАЗ 11020635», 2000 року випуску, зеленого кольору, номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], що належить продавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ТА №05216, виданого Львівським МРЕВ ДАІ, 200р., а покупець зобовязувався сплатити за нього 10000грн., які перерахувати у касу підприємства. Усі істотні умови договору сторонами виконано, [PERSON] сплачено ТзОВ «[PERSON] ЛТД» 10000грн., та ТзОВ «[PERSON] ЛТД» передано [PERSON] вказаний автомобіль, що стверджується прибутковим касовим ордером №37 від 01.07.2010р. та сторонами не заперечується. Всупереч умов договору купівлі-продажу транспортного засобу від 01 серпня 2010 року, ТзОВ «[PERSON] ЛТД» після укладення цього договору так і не зняло автомобіль з обліку в ДАІ з метою перереєстрації права власності на покупця, та на даний час такий надалі зареєстрований за відповідачем. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів особи є визнання права. Згідно ст.328 цього ж кодексу, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст.334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.3 цієї статті, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. З вимог норм цивільного кодексу, які діяли на час укладення сторонами договору купівлі-продажу вбачається, що у них не було обовязку посвідчувати договір купівлі-продажу автомобіля нотаріально, існували вимоги лише щодо дотримання письмової форми такого договору. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Так, постановою Господарського суду Львівської області від 24 березня 2015 року ТзОВ «[PERSON] ЛТД» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. У зв'язку з наведеним, на даний час ТзОВ «[PERSON] ЛТД» позбавлене можливості зняти проданий ним автомобіль з обліку в органах ДАІ. Враховуючи, що згідно договору купівлі-продажу та прибуткового касового ордеру №37, відповідач отримав від позивача кошти в розмірі 10000грн. та передав йому спірний автомобіль з ключами та документами на нього, суд вважає, що 01 серпня 2010 року мав місце факт придбання позивачем у відповідача спірного автомобіля, а відтак слід визнати за позивачем право власності на даний автомобіль. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 243,60грн. судового збору. На підставі ст.ст.16, 328, 334, 386, 392, 526, 612, 655 ЦК України, та

Outcome: approved