Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2019 року (справа №334/1893/19) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками жилого будинку [ADDRESS] [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті, [INFO] , матері, [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у вищезазначеному будинку з 22.07.1987 року, відповідно до відмітки у будинковій книзі, але більше 20 років фактично не проживають, не несуть витрат по утриманню будинку та земельної ділянки. Також в будинку відсутні будь-які речі, щоб належали відповідачам. Реєстрація відповідачів у будинку носить суто формальний характер, за місцем реєстрації відповідачі з 2008 року не з`являлись. Колишній власник будинку, членами сім`ї якої були відповідачі, померла [INFO] , у теперішній час співвласниками будинку є позивач та треті особи. У теперішній час співвласники будинку [ADDRESS] , мають намір продати будинок, відповідно до належних їм часток, оскільки жоден зі спадкоємців у будинку там не проживає, а будинок потребує догляду, капітального ремонту, матеріальних ресурсів. Але реєстрація відповідачів позбавляє позивача, як власника, повною мірою здійснювати право власності по володінню, користуванню та розпорядженню своїм майном, у зв`язку з чим він звертається із позовом до суду та просить усунути йому перешкоди у здійсненні права власності, шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі його представника. Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, подавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідачі повідомлені про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу їх реєстрації. Відповідачі відзиву на позов у встановлені судом строки не подали, причини неявки суду не повідомили, з заявою про розгляд справи у їх відсутності до суду не зверталися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Дослідив надані суду докази, проаналізував їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2019 року (справа №334/1893/19), яке набрало законної сили 24 грудня 2019 року, за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] визнано право власності по 1/3 частини жилого будинку за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після матері [PERSON] , яка померла [INFO] , яке зареєстровано відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с.10-13, 14) Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в будинку [ADDRESS] з 22 липня 1987 року, відповідно до домової книги.(а.с.16-18) Проте фактично в будинку [ADDRESS] відповідачі не мешкають, що підтверджується довідкою № 10 від 03.02.2020 наданою головою квартального комітету № 67, з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані, але фактично не проживають в спірному будинку з 2000року, що підтверджено сусідами - [PERSON] , яка мешкає: [ADDRESS] ; [PERSON] , яка мешкає: [ADDRESS] ; [PERSON] , яка мешкає: [ADDRESS] (а.с.15) Реєстрація відповідачів позбавляє позивача можливості вільного володіння та користування належної йому власністю. Згідно ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст. 405 ЦК України лише члені сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим, власником. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як роз`яснено у п.34 та п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав. Судом встановлено, що реєстрація відповідачів перешкоджає [PERSON] здійснювати повною мірою своє право власності на будинок, що розташований в [ADDRESS] , у зв`язку з чим поданий позов є обґрунтований та законний, а тому підлягає задоволенню шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] .

Outcome: approved