Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість - 3670617,92 грн., а саме: за кредитом - 666665,78 грн., по відсотках - 322356,44 грн., пеня за останній рік - 2681595,70 грн. та 3654,00 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа Банк» (перейменовано в ПАТ «Альфа Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 800003790. Відповідно до умов кредитного договору, позивач зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 56210,00 доларів США, факт виконання обов'язку позивача підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконує, в результаті чого, станом на 26 червня 2014 року має вищевказану заборгованість. Вказує, що відповідача попереджено про порушення умов зобов'язання вимогою про дострокове повернення кредиту. Однак відповідач своїх обов'язків по кредитному договору не виконала, заборгованість не погасила, тому банк змушений звернутись до суду для захисту своїх прав. До позовної заяви представник позивача подав заяву, в якій просить про слухання справи у його відсутності, вказав, що не заперечує проти винесення заочного рішення та просив позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому, зі згоди представника позивача, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа Банк» (перейменовано на ПАТ «Альфа Банк») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 800003790, відповідно до п.п.2.1-2.3 ч.2 розділу №1 Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання Кредит, а Позичальник приймає його на наступних умовах: сума кредиту, валюта кредиту - 56210,00 доларів США, процентна ставка - 14,00% річних, дата остаточного повернення - 08 травня 2028 року (а.с.5-7). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Факт виконання ПАТ «Альфа Банк» своїх зобов'язань за кредитним договором в частині надання кредитних коштів підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з особового рахунку [PERSON] (а.с.20). Відповідно до п.5.1 ч.5 розділу 2 Загальних умов кредитування Кредитного договору, Банк має право вимагати (в тому числі і в судовому порядку) від Позичальника дострокового виконання зобов'язань за Договором, зокрема, у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць (а.с.6 зворот). Відповідно до ч. 2 статті ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. 23 липня 2014 року відповідачу була скерована вимога про дострокове повернення кредиту № 103432-102 б/б, у якій вказано, що станом на 26 червня 2014 року прострочення платежу складає 2087 днів, загальна сума заборгованості становить 8440531,72 грн., у тому числі штрафні нарахування 7451509,50 грн. (а.с.21). Факт відправлення вказаної вимоги підтверджується долученими до позовної заяви документами, а саме: реєстром №451 поштових відправлень, списком №13388 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та копією квитанції (а.с.23,24). Однак, відповідачем в досудовому порядку не врегульовано спір, заборгованість на вимогу банку не погашена. Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитом [PERSON], у зв'язку із порушеннями виконання зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 26 червня 2014 року має заборгованість 3670617,92 грн., а саме: за кредитом - 666665,78 грн., по відсотках - 322356,44 грн., пеня за останній рік - 2681595,70 грн. (а.с.19). Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. З огляду на те, що відповідач [PERSON] прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Альфа Банк» підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved