Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 квітня 2010 року в розмірі 12499,51 грн та судові витрати у справі. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 21 квітня 2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку укладено договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. 21 квітня 2010 року відповідачем також підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». На підставі договору надання банківських послуг банком відкрито відповідачу картковий рахунок із початковим кредитним лімітом в розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та надано у користування кредитну картку. Надалі розмір кредитного ліміту збільшився до 1500 грн. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з повернення кредиту станом на 17 березня 2020 року утворилася заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 3407,08 грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, в сумі 1360,60 грн, пені в сумі 6660,42 грн, штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн та штрафу (процентна складова) в сумі 571,41 грн. Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Ухвалою суду від 24 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання відповідач повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Відзиву на позов відповідачем до суду не подано. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 21 квітня 2010 року між сторонами укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, зазначено, що відповідач ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору позивач додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 6 березня 2010 року. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 17 березня 2020 року становить 12499,51 грн та складається з: 3407,08 грн - заборгованості за тілом кредиту; 1360,60 грн - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 6660,42 грн - пені; 500 грн - штрафу (фіксована частина); 571,41 грн - штрафу (процентна складова). Відповідно до ст.525, 526, абз.1 ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання\~є його невиконання або виконання з порушенням\~ умов, визначених\~ змістом зобов`язання\~ (неналежне\~ виконання).\~ У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Всупереч наведеним нормам закону та умовам кредитного договору відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих грошових коштів не повернула, а відтак, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в сумі 3407.08 грн та заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, в сумі 1360,60 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені та штрафів за порушення строків погашення кредиту суд зазначає таке. Відповідно до положень ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи, що відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, одночасне їх застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. При виборі виду неустойки, який необхідно стягнути з відповідача за порушення строків виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, суд враховує зазначені в п.6 ст.3 ЦК України засади справедливості і розумності та з огляду на розмір заборгованості за тілом кредиту вважає за можливе стягнути з відповідача штраф в розмірі 500 грн. \~ \~За \~таких \~обставин,\~ суд\~ дійшов\~ висновку\~ про\~ часткове\~ задоволення\~ позову. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору, які підтверджені документально, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial