Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 34456,80 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.11.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку» складає між ним і банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на 27.03.2018 року у відповідача виникла заборгованість у сумі 34456,80 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 3494,64 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2070 грн., заборгованість за пенею у розмірі 26775,17 грн., а також штрафу (фіксована частина) 500 грн. та штрафу (процентна складова) 1616,99 грн. Суд, дослідивши надані докази, приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 30.11.2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір без номеру, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку» складає між ним і банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Взяті на себе зобов'язання по договору № б/н від 30.11.2010 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит. У порушення зазначених умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за договором № б/н від 30.11.2010 року належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, у [PERSON] станом на 27.03.2018 року у відповідача виникла заборгованість у сумі 34456,80 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 3494,64 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2070 грн., заборгованість за пенею у розмірі 26775,17 грн., а також штрафу (фіксована частина) 500 грн. та штрафу (процентна складова) 1616,99 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved