Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» несплачене страхове відшкодування у розмірі 21530 грн. та стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000 грн., посилаючись на наступні обставини. 07 вересня 2013 року о 19 год. 45 хв., [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21011, державний номерний знак [NUMBER], рухався по Красноармійському шосе на перехресті з вул. Г. Труда, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Шевроле, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Транспортному засобу, що належить [PERSON] були спричинені механічні пошкодження заднього ліхтаря, кришки багажника з навісом, заднього бампера, задньої панелі. В січні 2014 року транспортний засіб було відремонтовано та позивачем за ремонт сплачено 21530 грн. Для відшкодування спричиненої шкоди [PERSON] 10.09.2013 звернувся до страхової компанії, в якій застрахована цивільна відповідальність [PERSON] при дорожньо-транспортних пригодах за участю забезпеченого транспортного засобу, однак йому було відмовлено у страховому відшкодуванні у зв'язку з тим, що водій не повідомив страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду. Позивач вважає, що дана відмова є незаконною, оскільки законодавством передбачений вичерпний перелік підстав, для відмови у виплаті страхового відшкодування, серед яких, така підстава, як не повідомлення страхувальником про страховий випадок відсутня. Також позивач зазначає, що внаслідок дій відповідача [PERSON] йому була спричинена моральна шкода. У своїх змінених позивниз вимогах позивач просив Позивач уточнив позивні вимоги та просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» несплачене страхове відшкодування у розмірі 20530 грн., [PERSON] франшизу у розмірі 1000 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві обставинам. Відповідачі у судове засідання не з'явились. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. В зв'язку з цим суд на підставі ст. 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за таких підстав. 07 вересня 2013 року о 19 год. 45 хв., [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21011, державний номерний знак [NUMBER], рухався по Красноармійському шосе на перехресті з вул. Г. Труда, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Шевроле, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, що підтверджується постановою Куйбишевського районного суду м. Донецька від 07.10.2013 (а.с.8) та в наслідок якої транспортний засіб Шевролет Аveo, номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження. У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 1166 ЦК України передбачає загальні підстави відшкодування шкоди, а саме: 1. наявність шкоди, 2. протиправність поведінки особи, що завдала шкоду, 3. причинний зв'язок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою, 4. вина особи, що завдала шкоду. Вина [PERSON] та протиправність його поведінки підтверджується постановою Куйбишевського районного суду м. Донецька від 07.10.2013 (а.с.8). Наявність шкоди майну позивача підтверджується довідкою відділу ДАІ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області (а.с.11), актом виконаних робіт №АН8124КХ від 20.01.2014 (а.с.13-14) та квитанцією до прибуткового касового ордеру №001 згідно до якої, загальна вартість послуг з авторемонту транспортного засобу позивача становить 21530 грн. (а.с.16). Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про наявність причинного зв`язку між діями [PERSON] та наслідками ДТП. Таким чином, судом встановлено, що маються усі елементи, наявність яких є підставою для відшкодування шкоди позивачеві. Відповідальність [PERSON] застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», у зв`язку з чим позивач звернувся до страхової компанії з заявою, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (а.с.9-10). [PERSON] було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв'язку із невиконанням своїх забов`язань страхувальником (а.с.15). Полісом цивільно-правової відповідальності [PERSON]-АС/6110909 від 01.08.2013 встановлена франшизи у розмірі 1000 грн. (а.с.77). Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого,спрямовані на настання страхового випадку. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до вказаного закону, що не мало місця в даному випадку. Крім того, Національною комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг здійснена перевірка страхової справи [PERSON], за результатами якої було виявлено ознаки порушення страховиком законодавства у сфері фінансових послуг щодо нездійснення виплати страхового відшкодування у строк, встановлений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та несплати пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика, що підтверджується листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 26.03.2014 №2495/13-9 (а.с.39). Таким чином, вказані вище обставини дають суду підстави стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача несплачене страхове відшкодування у розмірі 20530,00 грн. та з відповідача [PERSON] франшизу у розмірі 1000 грн. Також внаслідок протиправної поведінки водія [PERSON] та скоєння ним ДТП позивач зазнав втрат немайнового характеру, тобто йому було заподіяно моральну шкоду, а саме [PERSON] отримав нервовий стрес, у позивача порушились життєві зв'язки, окрім того було пошкоджено майно у зв'язку з чим позивач деякий час вимушений був займатися документами із страховою компанією, намагаючись компенсувати завдану майну шкоду, у зв'язку з переліченими обставинами [PERSON] зазнав душевні страждання, та йому завдано моральної шкоди. Згідно п.3 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Виходячи з положень ст.1167 ЦК України моральна (немайнова) шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір відшкодовування моральної шкоди визначається судом на підставі позовних вимог характеру дії особи, яка завдала шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] необхідно стягнути заподіяну моральну шкоду у розмірі 1000 грн., що на думку суду відповідає глибині моральних страждань позивача. Окрім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial