Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 8954,82 грн., пені в розмірі 1041,44 грн., витрат від інфляції в розмірі 6877,30 грн., 3% річних 855,83 грн., витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн., витрати на нотаріальне посвідчення довіреності в сумі 250 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29 листопада 2011 року між ним та відповідачем укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №357036-02-0501-01, за яким відповідач застрахував майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу автомобіля Skoda Octavia А5 2011 року випуску, № кузова ТМВСК41Z2СВ152981. 28 вересня 2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода наїзд велосипедистом на застрахований ТЗ, винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON], водія велосипеда «Україна». Відповідно до умов договору страхування (п.2.1.1) даний випадок визнається страховим випадком. Він звернувся у сервісний центр, в якому придбав застрахований ТЗ та проводив його технічне обслуговування, де було проведено оцінку вартості ремонтних робіт з відновлення застрахованого ТЗ, вартість робіт з відновлення застрахованого ТЗ в результаті його пошкодження при ДТП складає 8954,82 грн. Страхувальником у відповідності із п.11.1-11.8.1 договору страхування було письмово повідомлено відповідача про настання такої події та надано необхідний перелік документів. Так, заяву про виплату страхового відшкодування було подано відповідачу 01 жовтня 2012 року та було прийнято її співробітником [PERSON] Не отримавши страхового відшкодування, він 29 листопада 2012 року звернувся до відповідача зі скаргою на зазначену бездіяльність, однак відповідач також не надав відповіді і не здійснив оплату страхового відшкодування. 08 травня 2013 року він направив відповідачу претензію по договору страхування з приводу невиконання останнім своїх зобовязань щодо виплати страхового відшкодування. Відповідач листом №2841 від 17 червня 2013 року повідомив його про відмову у виплаті страхового відшкодування у звязку з використанням транспортного засобу в якості таксі. Він не отримав своєчасно, у встановлений договором страхування строк, повідомлення про відмову у виплаті, а також не згодний з причиною відмови, оскільки транспортний засіб не використовувався в якості таксі, та направив 30 липня 2013 року відповідачу запит про надання копій страхового акту та документів, які стали підставою вважати, що транспортний засіб використовувався в якості таксі, однак відповідач листом №4294 від 19 серпня 2013 року відмовив у наданні даної інформації. Така відмова відповідача у виплаті є необґрунтованою та безпідставною, окрім того, відповідач порушив свої договірні зобовязання в частині термінів виконання своїх обовязків, тобто відповідач свідомо порушує умови договору страхування з метою уникнення виплати страхового відшкодування. Станом на 31 грудня 2015 року прострочка виплати страхового відшкодування становить 1163 днів. Розрахунок пені у розмірі 0,01% за кожен день прострочки у звязку з несвоєчасним здійсненням виплати страхового відшкодування становить 1041,44 грн., за наступною формулою: (пеня) = (сума боргу) * (ставка пені (0,01%) / 100% * (кількість днів), тобто пеня = 8954,82 * 0,01% / 100% * 1163 = 1041,44 грн. Втрати від інфляції за термін прострочки складають 6877,30 грн., а 3% річних 855,83 грн. Затягування відповідачем процесу виплати відшкодування на ремонт транспортного засобу, порушення ним своїх зобовязань за договором страхування, забрало значну частину його робочого та вільного часу, спричинило йому душевні хвилювання, оскільки через постійне звертання в різні інстанції, телефонні переговори та необхідність термінового пошуку великої суми коштів для здійснення ремонту авто, він постійно відлучається з робочого місця, мало часу проводить з сімєю, що вплинуло на родинні стосунки, стосунки з безпосереднім керівництвом, колегами по роботі та друзями. Моральну шкоду він оцінює в розмірі 10% від суми загальної шкоди 2000 грн. Також він скористався своїм правом та звернувся до компанії, що надає юридичні послуги та уклав з нею договір про надання юридичних послуг № 25/06/15-1 від 25 червня 2015 року. За даним договором йому було надано послуги по підготовці та складанню позовної заяви, а також представництву в суді. Вартість юридичних послуг склала 1000 грн. Також ним було понесені витрати по нотаріальному завіренню довіреності на представника в розмірі 250 грн. Просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його інтереси у суді представляє [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставах та повноваженнях, перевірених судом, позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, наполягав на тому, що автомобіль який потрапив у ДТП не використовується позивачем як таксі, а є інший автомобіль, який якраз позивач і використовує як таксі, про що надані ними копії письмових доказів, які є в матеріалах справи. На позові наполягав та просив задовольнити у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, також надав заперечення. Відповідно до яких, позовні вимоги не визнають та просять відмовити в повному обсязі за наступних обставин. 29 листопада 2011 року між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №357036-05-01-01, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки Skoda Octavia А5, номер кузова ТМВСК41Z2СВ152981. 28 вересня 2012 року в м. Артемівську, на вулиці Леваневського, 41, трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю вищевказаного транспортного засобу та велосипедиста. 01 жовтня 2012 року до ПрАТ « СК «ВУСО» [PERSON] була подана заява на виплату страхового відшкодування. За результатами розгляду зазначеної заяви, ПрАТ «СК «ВУСО» було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у звязку з його використанням в якості таксі, про що було повідомлено страхувальника листами №7403 від 28 листопада 2012 року та № 7624 від 17 грудня 2012 року. В момент укладання договору позивач визнав запропоновані йому умови страхування в повному обсязі без будь-яких застережень, що підтверджується поставленим позивачем власноручно підписом в договорі. Зокрема, відповідно до п.1.1.1 договору з запропонованих умов експлуатації транспортного засобу позивач обрав «приватний». Окрім того, в своїй заяві на виплату страхового відшкодування від 01 жовтня 2012 року [PERSON] вкотре зазначив, що транспортний засіб використовується як приватний автомобіль. Представником ПрАТ «СК «ВУСО» було відібрано пояснення в учасників та свідка ДТП, а саме особи, яка керувала велосипедом [PERSON] та продавця сусіднього магазину [PERSON] Відповідно до пояснень [PERSON], він «врізався в автомобіль «Шкода» темного кольору. Автомобіль стояв там, де стоять автомобілі таксі». В той же час, [PERSON] пояснює, що «автомобіль стояв на узбіччі і на його даху був встановлений розпізнавальний знак «таксі» шашка жовтого кольору». Використання транспортного засобу в якості таксі підтверджується також фотокарткою пошкодженого транспортного засобу, на якій чітко видно, що на даху автомобіля встановлено пристрій для кріплення шашки. Окрім того, відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців позивач починаючи з 16 лютого 2011 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, з основним видом діяльності Код КВЕД 49.32 надання послуг таксі. Згідно з пунктом 13.1.14 договору, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо на момент виплати страхового відшкодування буде встановлено, що в період дії договору забезпечений транспортний засіб використовувався в якості таксі, у тому числі така діяльність не мала систематичного характеру (якщо інше не передбачено умовами експлуатації забезпеченого транспортного засобу, вказаними в договорі). Відповідно до пункту 13.1.15 договору, за умовами даного договору транспортний засіб вважається таким, що використовується як таксі, якщо згідно фотографіям, свідченням свідків або даних результату огляду транспортного засобу, проведеного представниками компетентних органів або представниками страховика, мало хоч би одну з характеристик ознак таксі, зокрема транспортний засіб обладнаний розпізнавальним ліхтарем будь-якого кольору, який встановлюється на дах автомобіля (або такий ліхтар знаходився в транспортному засобі). Таким чином, однією з підстав для відмови у здійснення виплати страхового відшкодування є використання транспортного засобу в якості таксі, що може бути встановлено, зокрема, фотографіями, свідченнями свідків про те, що транспортний засіб був обладнаний розпізнавальним ліхтарем, окрім того встановлено, що позивач зареєстрований як водій таксі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При укладанні договору позивач не зазначив, що транспортний засіб використовується в якості таксі та під час дії договору не звертався до страховика з ініціативою про внесення змін або доповнень до чинного договору або про його розірвання, також не повідомляв про зміну умов експлуатації транспортного засобу. Враховуючи, що використання транспортного засобу в якості таксі є обставиною, що істотно впливає на розмір страхового ризику, значно збільшуючи його, при цьому страхувальником не було повідомлено страховика про такі особливості експлуатації транспортного засобу, страховик відповідно до умов договору мав право відмовити у виплаті страхового відшкодування. Також просить застосувати до позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 0,01% строк позовної давності у відповідності до вимог п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Оскільки спірні правовідносини виникли ще в 2012 році, а позов був поданий аж у 2016 році, позовна давність для вимоги про стягнення пені спливла. Також заперечує щодо стягнення 3% річних, моральної шкоди та витрат на правову допомогу. Також зазначає, що договір добровільного страхування наземного транспорту №1006451-02-16-01 від 29 листопада 2011 року, на підставі якого між сторонами виник спір, у відповідності до норм ст. 636, частини 2 статті 985 ЦК України, частини 4 статті 3 Закону України «Про страхування» укладений на користь третьої сторони (вигодо набувача) ПАТ «ПУМБ». На підставі вищевикладеного просить суд відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] належить автомобіль марки SKODA OCTAVIA A5 AMBIТІОN, 2011 року випуску, № кузова ТМВСК41Z2СВ152981, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 147). Згідно з копією договору добровільного страхування наземного транспорту (а.с.8-10, 111-115), укладеного 29 листопада 2011 року між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON], останній застрахував автомобіль марки Skoda Octavia А5, 2011 року випуску, № кузова ТМВСК41Z2СВ152981. Пунктом 7.5 цього договору передбачено, що при відмові у виплаті страхового відшкодування протягом 3-х робочих днів з моменту складання Страхового акту письмово повідомити страхувальнику (вигодонабувачу) причини відмови. Розмір страхового платежу складає 51021,17 грн. Пунктом 9.4 вищевказаного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобовязань, передбачених дійсним договором сторони несуть відповідальність у порядку, передбаченому чинним законодавством України. З пункту 12.9 цього договору вбачається, що у разі виникнення суперечок між страховиком та страхувальником про причини та розмір збитку кожна із сторін має право вимагати проведення незалежної експертизи. Експертиза здійснюється за рахунок сторони, яка вимагала її проведення. У випадку, якщо за результатами експертизи подію буде кваліфіковано як страховий випадок, страховик приймає на себе частину витрат по ній, що відповідає співвідношенню суми, у виплаті якої було раніше відмовлено, і суми відшкодування, сплаченої після проведення експертизи. Витрати на проведення експертизи по випадкам, які після її проведення кваліфіковані як не страховий випадок, здійснюються за рахунок страхувальника. Пунктом 13.1.14 вищевказаного договору передбачено, що страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо на момент виплати страхового відшкодування буде встановлено, що в період дії договору забезпечений транспортний засіб використовується в якості таксі, у тому числі якщо така діяльність не мала систематичного характеру. Згідно з копією довідки №9081964 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.11, 123-124) 28 вересня 2012 року о 13 годині сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів велосипеда під керуванням [PERSON], який не застрахований та автомобіля марки Skoda Octavia А5 2011 року випуску, № кузова ТМВСК41Z2СВ152981, під керуванням [PERSON], автомобіль застрахований. Зовнішнім оглядом установлено, що автомобіль отримав у боковій лівій частині механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] пункту 12.1 Правил дорожнього руху. За фактом правопорушення, яке призвело до ДТП, складено адміністративний протокол за статтею 124 КУпАП. Відповідно до копії постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2012 року (а.с.12) [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, яке сталося 28 вересня 2012 року приблизно о 15 годині в м. Артемівську по вул. Леваневського, [PERSON] керуючи велосипедом «Україна», не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожні умови, та стан транспортного засобу, яким керував, не переконався в безпечності руху, та скоїв зіткнення з автомобілем марки Skoda Octavia А5 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та [PERSON] підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить у грошовому вигляді 340 грн. Дана постанова набула законної сили 13 листопада 2012 року. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, сам факт ДТП, наявність пошкоджень автомобілів внаслідок ДТП та вина в ньому [PERSON] підтверджуються постановою, яка набрала законної сили та є обов'язковою для суду. З копії розрахунку-фактури №0000012813 від 11 жовтня 2012 року (а.с.13, 125) вбачається, що був оглянутий транспортний засіб, який належить [PERSON] та відповідно до розрахунку суми матеріального збитку складає 7462,35 грн., ПДВ складає 1492,47 грн., разом з ПДВ - 8954,82 грн. Проте позивачем не надано суду письмових доказів з приводу того чи зареєстрований надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ. Відповідно до копії скарги (а.с.14-15) позивач 29 листопада 2012 року направляв на адресу відповідача вимогу надати йому у найкоротший строк письмову відповідь на його заяву щодо виплати страхового відшкодування та прийняти заходи для виплати страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Дану скаргу позивачем було відправлено на адресу відповідача 01 грудня 2012 року, що підтверджується копією опису вкладання, підписаного позивачем та представником Укрпошти та копією квитанції з Укрпошти. Згідно з копією листа заступника начальника відділу страхового відшкодування ПАТ «СК «ВУСО» від 28 листопада 2012 року (а.с.20) [PERSON] повідомляється про те, що виплати суми страхового відшкодування по події, яка трапилась 28 вересня 2012 року о 13 годині за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Леваневського, 41 з автомобілем марки Skoda Octavia А5, в наслідок якого транспортний засіб був пошкоджений, не проводиться, так як застрахований транспортний засіб використовується в якості таксі, чому є документальні підтвердження. З копії листа начальника відділу страхових відшкодувань ПАТ «СК «ВУСО» від 17 грудня 2012 року (а.с.19) вбачається, що [PERSON] повідомлений про те, що відповідно до страхового акту №4545-02 від 28 листопада 2012 року ПАТ «СК «ВУСО» відмовило йому у виплаті страхового відшкодування. 28 листопада 2012 року йому було направлено лист про відмову у виплаті страхового відшкодування. Згідно з копією претензії (а.с.16-17) позивач 29 квітня 2013 року направляв на адресу відповідача вимогу про здійснення виплати заборгованості за договором добровільного страхування наземного транспорту. Дану претензію позивачем було відправлено на адресу відповідача 08 травня 2013 року, що підтверджується копією опису вкладання, підписаного позивачем та представником Укрпошти та копією квитанції з Укрпошти. З копії листа начальника відділу страхових відшкодувань ПАТ «СК «ВУСО» від 17 червня 2013 року (а.с.18) вбачається, що [PERSON] повідомляється про те, що згідно страховому акту №4545-02 від 28 листопада 2012 року ПАТ «СК «ВУСО» було відмовлено йому у виплаті страхового відшкодування, так як застрахований транспортний засіб використовується у якості таксі. Таким чином, на підставі вищевикладеного,

Outcome: partial