Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в розмірі 286 266 грн. 52 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві перебуває [PERSON] , [INFO] , який отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Позивачем зазначено, що в редакції частин 1, 2, 3 ст. 27 ЗУ «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 року (набрання чинності 03 серпня 2017 року) щомісячне довічне грошове утримання судді Конституційного Суду у відставці виплачують органи Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України у розмірі 50 відсотків винагороди судді Конституційного Суду України. У разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного утримання судді Конституційного Суду у відставці. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми винагороди Судді з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Відповідно до матеріалів пенсійної справи, 09.02.2018 відповідачу було проведено відповідний перерахунок з 01.01.2018. При цьому, для розрахунку розміру щомісячного довічного утримання судді автоматизовано (програмою технічного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ) було застосовано відсоток - 90%, що призвело до завищеного розміру грошового утримання до виплати. Після приведення матеріалів пенсійної справи у відповідність до норм Закону №2136 було визначено вірний розмір щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018, який склав 82 594,00 грн. та розраховано суму надмірно виплачених відповідачу коштів, яка склала 286 266,52 грн. за період з 01.01.2018 по 31.05.2018. Крім того, позивачем вказано, що з метою досудового врегулювання даного спору відповідачу було надіслано лист з пропозицією добровільного внесення надміру виплачених коштів, який залишився без належного реагування, та кошти позивачу повернуті відповідачем не були. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі просить їх задовільнити та надав відповідь на відзив від представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зі змісту якої спростовує доводи, наведені у відзиві на позовну заяву та наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та надіслав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що посилання позивача на розпорядження є неналежним доказом, оскільки розпорядженням 195789 від 09.02.2018 позивач зробив перерахунок грошового утримання і визначив його у сумі 148 669,00 грн., розпорядженням 195789 від 17.04.2018 повторно зробив перерахунок і визначив грошове утримання до виплати у тій самій сумі, що встановлює факт протиріччя заявленим позовним вимогам фактичним обставинам справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. До осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванні відносяться особи, зокрема, які працюють на виборних посадах в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, громадських об`єднаннях та отримують заробітну плату (винагороду) за роботу на таких посадах (ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») Згідно ч. 1 ст. 142 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» суддя Конституційного Суду у відставці отримує щомісячне довічне грошове утримання, яке виплачується у розмірі 50 відсотків винагороди судді Конституційного Суду. У разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду у відставці. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми винагороди Судді з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Щомісячне довічне грошове утримання судді Конституційного Суду у відставці виплачується безвідносно до заробітку (прибутку), що його Суддя одержав після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання судді Конституційного Суду у відставці виплачують органи Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Судом встановлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві перебуває [PERSON] , який отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Відповідно до п. 2 Розділу І «Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України» затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року за № 3-1, щомісячне довічне утримання призначається з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади. Згідно Розділу ІІІ Порядку, до заяви про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці додаються: копія рішення Вищої ради правосуддя про звільнення судді з посади; наказ про звільнення судді з посади; документи про місце проживання (реєстрації) особи; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637; довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2); розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 3); документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи, що засвідчують особливий статус особи. Згідно Розділу IV Порядку, при прийманні документів орган, що призначає щомісячне довічне утримання: оформлює заяву про призначення щомісячного довічного утримання; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення наданих документів. Для призначення (перерахунку) щомісячного довічного утримання подаються оригінали документів. Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного утримання або відмову в його призначенні відповідно до пункту 5 розділу І цього Порядку. Орган, що призначає щомісячне довічне утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про призначення щомісячного довічного утримання із зазначенням його розміру або про відмову в призначенні щомісячного довічного утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Як встановлено Розділом V Порядку, щомісячне довічне утримання виплачується у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується щомісячне довічне грошове утримання, у грошовій формі, в установленому законодавством порядку. Виплата щомісячного довічного утримання припиняється у випадках, передбачених статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Порядок виплати щомісячного довічного утримання у разі поновлення його виплати, за минулий час, за час перебування особи на повному державному утриманні, за час перебування в місцях обмеження або позбавлення волі, у разі виїзду на постійне місце проживання за кордон, утримання надміру виплачених сум та відрахувань зі щомісячного довічного утримання здійснюється у порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зі змісту розпорядження Центрального об`єднаного Управління пенсійного фонду України м. Києва (Подільський) від 09.02.2018 №195789, [PERSON] призначено довічне грошове утримання у розмірі 148 669,20 грн. з 01.01.2018, 01.02.2018 та довічно виходячи із середньомісячної заробітної плати у розмірі 148669,20 грн., загальний процент від середнього заробітку - 90% . 04.06.2018 Начальник відділу з питань призначення перерахунків пенсій №13 Управління застосування пенсійного законодавства звернулась до начальника відділу нагляду за додержанням законодавства з питань пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в м. Києві разом з направленням пенсійної справи №195789/71 [PERSON] , який отримує довічне грошове утримання суддів, відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» для ручного ведення, у зв`язку з тим, що виконати перерахунок коректно засобами АСКОПД/КОМЕХ неможливо. В даному листі просить відкоригувати код виплати 155 з 01.01.2018 по довічно - 148669,20 грн. - видалити; код надбавки 155 з 01.01.2018 по довічно - 82594,00 грн. - прописати, загальний відсоток розрахунку утримання від заробітку 90 % видалити, загальний відсоток розрахунку утримання від заробітку 50 % прописати, основний розмір утримання від середнього заробітку 14866920 - видалити, прописати 82594. Згідно довідки №4 про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії за період 01.01.2018 по 31.05.2018 [PERSON] розмір фактично виплаченої пенсії становить 690719,70 грн, розмір пенсії до виплати становить 404453,18 грн, переплата становить 286266,52 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення з даним позовом до суду, позивач посилається на те, що для розрахунку розміру щомісячного довічного утримання судді автоматизовано (програмою технічного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ) було застосовано відсоток - 90 %, що призвело до завищеного розміру грошового утримання до виплати, та посилаючись на ст. 1212 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в сумі 286266,52 грн. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Приписами ст. 1215 Цивільного кодексу України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються. Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Тобто, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання. За таких обставин, оцінивши усі докази, подані учасниками справи, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем не доведено факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, а також не встановлено наявність рахункової помилки зі сторони позивача, натомість, посилання позивача що для розрахунку розміру щомісячного довічного утримання судді автоматизовано (програмою технічного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ) було застосовано відсоток - 90 %, що призвело до завищеного розміру грошового утримання до виплати не доводить факту недобросовісного набуття відповідачем коштів. У відповідності до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих виплачених грошових коштів є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed