Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача для зарахування на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації Луганської області в дохід держбюджету надміру виплачену щомісячну адресну грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в розмірі 27640,21 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 509, 04 червня 2014 року позивачем було взято на облік [PERSON], яка зареєстрована в [ADDRESS]. Разом з нею з тимчасово окупованої території в смт. Марківка перемістилася і її неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач звернулася до Управління із заявами про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (заяви від 11.11.2014 р., 30.12.2014р., 12.05.2015.р, 02.06.2016 р.) В даних заявах та заяві про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої України або району проведення антитерористичної операції Відповідач зазначила, що у неї або у будь-кого із членів сім'ї не має у володінні (у власності) житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення. На підставі вищезазначених заяв відповідачу, відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 р. № 505, була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а саме: рішенням УСЗН Марківської РДА від 21.11.2014 відповідачу було призначено щомісячну адресну допомогу на проживання як переміщеній особі за періоди з 11.11.2014 р. по 10.01.2015 р. в розмірі 442,00 грн. за місяць та з 11.01.2015 р. по 10.03.2015 р. у розмірі 221,00 грн. за місяць. Рішенням УСЗН Марківської РДА від 21.01.2015 р. в зв'язку із зміною складу сім'ї відповідачу було здійснено перерахунок щомісячної адресної допомоги на проживання як переміщеній особі за період з 01.01.2015 р. по 10.05.2015 р. у розмірі 1326,00 грн. за місяць. Рішенням УСЗН Марківської РДА від 22.06.2015р. відповідачу було подовжено виплату допомоги на проживання як переміщеній особі за період з 11.05.2015р. по 10.11.2015 р. у розмірі 1326,00 грн. за місяць. Рішенням УСЗН Марківської РДА від 17.11.2015 р. відповідачу було подовжено виплату допомоги на проживання як переміщеній особі за період з 11.11.2015р. по 10.05.2016 р. у розмірі 1326,00 грн. за місяць. Рішенням УСЗН Марківської РДА від 08.06.2016р. Відповідачу було подовжено виплату допомоги на проживання як переміщеній особі за період з 02.06.2016р. по 01.12.2016р. у розмірі 1326,00 грн. за місяць. Таким чином, [PERSON] за дані періоди було всього виплачено щорічну адресну допомогу на проживання у розмірі 27640,21 грн., про що свідчить довідка управління від 20.09.2016 року. Рішенням УСЗН Марківської РДА від 21.09.2016 р. відповідачу було припинено виплату допомоги на проживання як переміщеній особі в зв'язку із виявленням факту подання недостовірної інформації з 01.10.2016 р., а саме з 16 вересня 2004 року [PERSON] має у власності житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Просять стягнути з відповідача [PERSON] надміру виплачену суму щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в розмірі 27640,21 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав клопотання, в якому просить розглянути справу за його відсутністю, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», якою передбачено повідомлення учасників справи про дату судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов від нього не надходило. Суд, дослідивши докази у справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 11 листопада 2014 року відповідач [PERSON] разом із донькою [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] подала заяву до УПСЗН Марківської РДА для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.11). Надалі відповідачем до УПСЗН Марківської РДА надавалися заяви про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 12.05.2015 р. (з.б.а.с.11), від 11.11.2015 р. (а.с.12,) та від 02.06.2016 (а.с.12). На підставі заяви від 11.11.2014 [PERSON] була взята на облік УПСЗН Марківської РДА як внутрішньо переміщена особа, про що свідчить довідка № 925000471 від 15.01.2015 (а.с.10). Згідно рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 21.11.2014 р. відповідач отримала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання за період з 11.11.2014 по 10.01.2015 в розмірі 442,00 грн., з 11.01.2015 по 10.03.2015 - 221,00 грн., згідно рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 21.01.2015 р. відповідачка отримала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання за період з 01.01.2015 по 10.05.2015 в розмірі 1326.00 грн., згідно рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 22.06.2015 р. відповідачка отримала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання за період з 11.05.2015 по 10.11.2015 в розмірі 1326,00 грн., згідно рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 17.11.2015 р. відповідачка отримала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання за період з 11.11.2015 по 10.05.2016 р. в розмірі 1326,00 грн., згідно рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 08.06.2016 р. відповідачка отримала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання за період з 02.06.2016р. по 01.12.2016 р. в розмірі 1326,00 грн., згідно рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 21.09.2016 р. відповідач отримала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання за період з 30.09.2016 по 30.09.2016р. в розмірі 1326,00 грн. Рішенням УСЗН Марківської РДА від 21.09.2016 року [PERSON] з 01.10.2016 року припинена виплата допомоги переміщеним особам на проживання з посиланням на причини виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації, яка впливає на призначення грошової допомоги. Згідно довідки УСЗН Марківської РДА від 20 вересня 2016 року всього виплачено [PERSON] з листопада 2014 року по вересень 2016 року 27640,21 грн. (а.с.13-17). Рішенням Управління соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації Луганської областівід 21.09.2016 року виплата адресної допомоги [PERSON] була припинена з посиланням на наявність у відповідача житла, розташованого за адресою: [ADDRESS], тобто в районі, іншому ніж район проведення АТО (а.с.16). Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з наступного. Відповідно до первинної редакції абз.2 п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 505 (далі Порядок), грошова допомога не призначалася у разі, коли будь-хто з членів сім'ї мав у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Постановою КМУ №212 від 31.03.2015 р. слово «володінні» було замінено на слово «власності», а Постановою №257 від 08.04.2015 р. слова «та районів проведення антитерористичної операції» були замінені словами «районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення». Постановою КМУ № 370 від 31.05.2017 р. абз.2 п.6 був викладений у новій редакції -«будь-хто із членів сім'ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану». Таким чином, у будь-якому випадку до внесення змін до Порядку постановою КМУ №370 від 31.05.2017 р. наявність житла у районах проведення антитерористичної операції не позбавляла внутрішньо переміщену особу права на отримання щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання. Статтею першою Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон), визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Станом на 30 вересня 2016 року включно Указ Президента України про завершення антитерористичної операції прийнятий не був. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Пунктом 5 ст.11 Закону на КМУ покладено обов'язок у 10-тиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 р. до її закінчення, та у 10-тиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції прийняти остаточний перелік. На виконання вимог Закону розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р був затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у п.7 розділу «Луганська область» якого зазначено смт. Марківка. Дію цього розпорядження було зупинено розпорядженням КМУ від 5 листопада 2014 р. № 1079-р, в якому не було зазначено підстави його прийняття, тому на час звернення позивача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, як особі яка переміщується з тимчасово окупованої території України, передбаченого Законом Переліку не існувало. Розпорядження КМУ №1079-р втратило чинність на підставі розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 р. № 1275-р, що затвердило новий Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і в якому у п.7 розділу «Луганська область» знову було зазначене смт. Марківка. Розпорядження №1275-р є чинним і на час розгляду справи судом. З розпоряджень КМУ №1053-р і №1275-р вбачається, що смт. Марківка до і після переміщення відповідача та членів її сім'ї входило в Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. При цьому відсутність з 5 листопада 2014 р. на рівні підзаконного нормативного акту механізму реалізації прав та свобод громадян, закріплених у законі, не може бути підставою для відмови у захисті таких прав. Аналогічну правову позицію висловив Вищий адміністративний суд України у постанові від 13 серпня 2015 року за № К/800/8113/15. Виходячи з цього, суд робить висновок, що смт. Марківка мало статус населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція, не тільки під час дії розпорядження №1053-р, але й під час зупинення його дії і до прийняття розпорядження №1275-р. Суд вважає, що відсутність смт. Марківка у затвердженому розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085-р (станом на час переміщення відповідача та членів її сім'ї та звернення до позивача із заявою), Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, не є доказом того, що житлове приміщення відповідача було розташоване в регіонах, інших ніж райони проведення антитерористичної операції, оскільки взяття на облік і надання грошової допомоги відповідній категорії осіб пов'язано з їх переміщенням з району проведення антитерористичної операції, що не є тотожним території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження за умови відсутності у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення (на час звернення відповідача [PERSON] за допомогою і по 30 вересня 2016 року включно). Також, суд вважає, що застосовані у наведених нормативно-правових актах словосполучення «райони проведення антитерористичної операції», «територія проведення антитерористичної операції» та «на території яких здійснювалася антитерористична операція» є тотожними за своїм змістом, а тому не впливають на висновки суду, оскільки вони містять однакові критерії - просторовий («райони» і «територія») та дійовий («проведення» і «здійснення»). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… вбачається, що за [PERSON] з 16.09.2004 року зареєстроване право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], (а.с. 22), і саме ця обставина зазначена у якості підстави позову для стягнення надміру виплачених сум допомоги. Однак, з аналізу наведених нормативно-правових актів вбачається, що смт. Марківка у період отримання відповідачем щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, а саме з 11.11.2014 року по 30.09.2016 року включно входило до переліку населених пунктів, що знаходяться на території (входять до району) проведення (здійснення) антитерористичної операції, тому відповідач мала право на отримання щомісячної адресної допомоги особі, яка перемістилась з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрати на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у зв'язку із чим правових підстав для задоволення позову немає. На підставі викладеного, суд вважає, що заявлені позовні вимоги слід залишити без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed