Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 10 000,00 грн, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 64 000,00 грн, моральну шкоду в розмірі 64 000,00 грн, за відправлення поштою заяв і адвокатського запиту в розмірі 84,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 01.09.2016 по 31.05.2018 позивач працював на підприємстві відповідача. На день звільнення відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата «приблизно» у розмірі 10 000,00 грн. Позивач неодноразово звертався до адміністрації відповідача з проханням надання точного розрахунку заборгованості, однак відповідь не отримав. Також зазначає, що середній заробіток за весь час затримки на його думку складає «приблизно» 64 000,00 грн. У зв`язку з тим, що відповідач з ним не розрахувався та не бажає провести відповідні виплати, завдає позивачу моральних страждань, які останній оцінює в сумі 64 000,00 грн. Крім того, за направлення поштою заяв і адвокатського запиту, позивач поніс витрати на суму 84,00 грн. Тому, позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою та просить вимоги позову задовольнити у повному обсязі. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 30.01.2020 задоволено клопотання позивача про витребування у Приватного акціонерного товариства «Харківський електромеханічний завод «УКРЕЛЕКТРОМАШ» довідки про заборгованість по заробітній платі [PERSON] . З боку Приватного акціонерного товариства «Харківський електромеханічний завод «УКРЕЛЕКТРОМАШ» вищевказана ухвала суду не виконана, інформацію про заборгованість по заробітній платі [PERSON] не надано. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження тощо): не надходили та не застосовувались. Ухвалою судді від 30.01.2020 визначено вказану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач позовну заяву з додатками отримав, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими поштовими повідомленнями. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив, відповідно до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із такого. Із копії трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що 01.09.2016 [PERSON] прийнятий на роботу до ПуАТ «ХЕМЗ» Укрелектромаш» на посаду вантажника в складське приміщення, Наказ № 228к від 01.09.2016, запис у трудовій книжці № 29 від 02.09.2016, а 04.05.2018 ПуАТ «ХЕМЗ» Укрелектромаш» перейменовано в ПрАТ «ХЕМЗ» Укрелектромаш», Наказ № 6 від 04.05.2018, запис у трудовій книжці № 30 від 04.05.2018 (а.с.14). Також, із копії трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] звільнений за п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України в ООО «СКБ Укрелектромаш», Наказ №70к від 31.05.2018, запис у трудовій книжці № 31 від 31.05.2018, (а.с.14). З наданих розрахункових листків за січень 2018, лютий 2018, березень 2018, квітень 2018, травень 2018 вбачається, що [PERSON] отримує оклад у розмірі від 905,00 грн до 2 031,98 грн (залежно від відпрацьованих днів та годин у кожному місяці). Проте надані суду роздруковані з комп`ютеру розрахункові листи не завірені уповноваженою особою ПрАТ «ХЕМЗ» Укрелектромаш» і не можуть бути використані у якості доказу, та надані не за весь період заборгованості. Крім того, у наданих розрахункових листах відсутні повні данні, які б давали суду можливість встановити заборгованість по заробітній платі, її період, та не визначені необхідні суми для розрахунку середнього заробітку. Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх вимог, ніж зазначені розрахункові листи та копія трудової книжки, з боку позивача суду не надано. У своєму позові позивач не вказує суму заборгованості по заробітній платі як «приблизно 10 000,00 грн» та суму середнього заробітку за весь час затримки як «приблизно 64 000,00 грн», що є неприпустимим, доказів, які б підтверджували наявність такої заборгованості суду не надано. Також, позивач у своєму позові не наводить повних та детальних розрахунків заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь період затримки. Частиною 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що всупереч вказаним вимогам закону, не доведено те, що у відповідача перед позивачем дійсно існує зазначена в позові заборгованість по заробітній платі, та наявність підстав для стягнення, на підставі ст. 117 Кодексу законів про працю України, з відповідача на користь позивача середнього заробітку за весь період затримки розрахунку. Так, у підтвердження того, що відповідач має заборгованість по заробітній платі перед позивачем, з боку останнього надано суду такі докази як: копія трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.5-16), копії розрахункових листів (а.с.37-41), копії рекомендованих повідомлень (а.с.17-18), копії опису документів (а.с.19-20), копії підтверджень поштових відправлень (а.с.21-26), заяву (а.с.28), адвокатський запит (а.с.27), копію паспорту та ідентифікаційного коду (а.с.3-4). Разом з тим, ці докази жодним чином не доводять, що у відповідача перед позивачем дійсно існує заборгованість по заробітній платі, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та наявність підстав для стягнення, на підставі ст. 117 Кодексу законів про працю України, середнього заробітку за весь період затримки розрахунку. Беручи до уваги вищевикладене, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку. Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку, тому у суду відсутні підстави для задоволення інших позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed