Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідачів демонтувати самочинну прибудову до будинку №44-А на вул.Довгій у м.Львові розміром 4.0 х 2.0 м. та фундамент розміром 5.0 х 3.0 м. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачі здійснили самочинну прибудову до будинку №44-А по вул.Довга в м.Львові. Згідно припису інспекції ДАБК у Львівській області від 07.02.2011, який виданий [PERSON] на реконструкцію житлового будинку і у результаті перевірки встановлено порушення, а саме розпочато реконструкцію житлового будинку з прибудовами за адресою м.Львів, вул.Довга, 44-А без погодженої та затвердженої належним чином проектної документації. Інспекцією ДАБК у Львівській області 07.02.2011р. складено протокол про порушення ч.3 ст.96 КупАП про те, що [PERSON] розпочала реконструкцію житлового будинку з прибудовами, та 08.02.2011р. винесено постанову, якою її притягнуто до адміністративної. 18.03.2014 року на засіданні міжвідомчої комісії Сихівської районної адміністрації було розглянуто звернення ЛКП «Дністер» про самочинну реконструкцію з прибудовами житлового будинку та вирішено, що вона підлягає демонтажу, оскільки прибудову розміром 4.0 х 2.0 м. та фундамент розміром 5.0 х 3.0 м. збудовано співвласниками будинку без документів на землекористування, погодженої проектної документації та дозволу органу місцевого самоврядування. На підставі висновку міжвідомчої комісії, представлених ЛКП «Дністер» документів, головою Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради 07.05.2014 року винесено розпорядження за №188 «Про самочинне будівництво на вул.Довгій, 44-А», яким зобовязано [PERSON] та [PERSON] демонтувати самочинно збудовану прибудову. Всупереч наведеному в розпорядженні відповідачі в добровільному порядку не демонтували самочинно збудовану прибудову, що стверджується відповідним актом ЛКП «Дністер», на попередження не реагують. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить таку задоволити. Відповідачка [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов заперечили у повному обсязі, вважають такий безпідставним та просять у задоволенні такого відмовити, оскільки як пояснила відповідач, вона давно здійснила добудову до будинку з метою покращення житлових умов. Погоджувальних документів та самого проекту добудови на час будівництва у неї не було. Вважає, що на даний час відсутня правова підстава щодо зобовязання її виконати обовязок про демонтаж самовільних споруд передбаченого розпорядженням №188 від 07.05.2014р. врахувавши що таке рішенням суду скасоване. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги заперечила, пояснила, що до будинку давно здійснено добудову, на земельній ділянці є фундамент, який знаходиться на її землі, а відтак підстав для задоволення позову немає. Третя особа [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов підтримали, зазначали, що сімя [PERSON] проживає в [INFO]. Самовільно збудований відповідачами фундамент розміром 3.0 х 5.0 знаходиться на межі земельних ділянок будинку №44-А та №44, що суперечить умовам добросусідства. Третя особа ЛКП «Дністер» явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. Не зявились в судове засідання треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Спірні правовідносини регулює ст. 376 ЦК України , відповідно до якої житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони були збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Доказуванню підлягають обставини передбачені ст. 376 ЦК України, а відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідачі є мешканцями будинку №44-А по вул.Довгій в м.Львові (а.с.7). Даний будинок належить відповідачам на праві спільної часткової власності, згідно свідоцтва про право власності від 25.01.2011р. №С-04132, а саме: [PERSON] належить 31/50 частки в майні, [PERSON] належить 19/50 частки в майні.(а.с.34). На праві спільної сумісної власності відповідачам належить земельна ділянка по вул.Довгій,44-А в м.Львові площею 0,0732 га., про що свідчить свідоцтво про право власності від 02.07.2014р. серії САМ №080879 та витяг з державного реєстру (а.с.35-36). Згідно технічного паспорта виготовленого на будинок №44-А по вул.Довгій в м.Львові ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 01.06.2010 року (а.с.44-47), на земельній ділянці знаходиться два будинки №44-А та №44-Б. будинок №44-А складається з кухні площею 10.9 м.кв., житлової кімнати площею 14.7 м.кв., кухні площею 10.7 м.кв., житлової кімнати площею 18.3 м.кв., санвузла площею 9.2 м.кв., кладочки площею 3.3м.кв., а всього загальною площею 67.1 м.кв. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львіській області проведено перевірку з приводу самочинного будівництва за адресою: м.Львів, вул.Довгі,44-А.(а.с.10). У результаті перевірки встановлено порушення: розпочато реконструкцію житлового будинку з прибудовами за адресою: м.Львів, вул.Довга,44-А, без погодженої та затвердженої належним чином проектної документації, чим порушено п.9.1 ДБН А.2.2-3-2004, ст.7,ст.9 закону України «Про архітектурну діяльність». За наслідками перевірки на [PERSON] видано припис №1с/28-ф від 07.02.2011р. в якому запропоновано зупинити будівельні роботи до отримання погодженої проектної документації та повідомити про виконання припису (а.с.11). Разом з цим державним інспектором ДАБК у Львівській області відносно [PERSON] складено протокол 07.02.2011р. №06-С про порушення ч.3 ст.96 КУпАП та винесено постанову №1с/64-ф від 08.02.2011р. якою притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення.(а.с.12,13). Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 07.05.2014р. №188, розглянувши звернення ЛКП «Днітер», затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 18.03.2014р. №5) та зобовязано співвласників житлового будинку на вул.Довгій,44-А в м.Львові [PERSON], [PERSON] демонтувати самочинну прибудову до будинку розміром 4.0 х 2.0 м. та фундамент розміром 5.0 х 3.0 м., які збудовано без погодженої проектної документації, документів на землекористування, розпорядчого документа виконавчого органу та дозволу на виконання будівельних робіт. (а.с.8). Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 27.11.2015 року, розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №188 від 07.05.2014р. скасовано. (а.с.115-117). Відповідно до розяснень, викладених у постанові № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»: Положення статті 376 ЦК України, поширюється на випадки самочинного будівництва житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна як фізичними, так і юридичними особами ( п.1) При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під самочинним будівництвом необхідно розуміти як нове будівництво, так і реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт вже існуючих обєктів нерухомості (ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність»). Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) обєкта нерухомості здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному статтею 24 Закону України «Про планування і забудову територій» (ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність»). Будівництво без належного дозволу має місце як при відсутності дозволу на будівництво, так і при відсутності дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про планування і забудову територій» забудова територій передбачає здійснення нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування обєктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі будівництво). Будівництво обєктів містобудування здійснюється згідно з законодавством, державними стандартами, нормами та правилами, регіональними і місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацією. Проект не є належно затвердженим за умови відсутності погодження архітектурно-планувальної частини проекту місцевим органом містобудування та архітектури і позитивного висновку державної експертизи у випадку, коли її проведення є обовязковим (стаття 7 Закону № 687-ХІV, стаття 31 Закону № 3038-VІ). Згідно ст.152 Житлового кодексу Української РСР (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Згідно із ст. 179 Житлового кодексу Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства України від 17.05.2005 року №76, передбачено, що переобладнання та перепланування жилих будинків, жилих і нежилих в будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства. Власник наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого в жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. У відповідності до п. 1.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 за № 76 для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення: копія поверхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності. У листі Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 11.09.2006 року вказано, що роботи з перепланування та реконструкції повинні проводитись відповідно до проекту, розробленого з дотриманням вимог чинних будівельних норм і правил (ДБН в.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.2.5-20-2001 «газопостачання», ДБН А.22-3-97 «Склад, порядок, розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва»). В силу вимог п.2 ч.1ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; Згідно із ч.1ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. В судовому засіданні з пояснень відповідачів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що прибудова до будинку приблизним розміром 4,0 х 2,0 м. проводилась без погодженого у встановленому порядку проекту будівництва, при здійсненні такої не звертались за дозволом до органів місцевих органів виконавчої влади Сихівської районної адміністрації, чи органу архітектурно-будівельного контролю на початок будівельних робіт, не узгоджували добросусідські відносини з користувачами суміжної земельної ділянки. Відповідно до ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності на землю належить територіальній громаді в особі Львівської міської ради. Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи отримують право власності або право користування земельною ділянкою по рішенню органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до розяснень, викладених у постанові № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»: Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування,або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Як вбачається із ч.4 ст.376 ЦК України, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок. Згідно архівного витягу рішення Львівської міської ради №1655 від 10.12.1954р., виданого Державним архівом Львівської області 25.10.2011р. №Ж-1232, за будинковолодінням по вул.Довгій №44 залишено в користуванні земельну ділянку площею 3020,0 кв.м.(а.с.48). З повідомлення Управління Держкомзему у м.Львові від 30.03.2011р. щодо правового статусу земельної ділянки, вбачається, що згідно земельно-кадастрових даних, земельна ділянка по вул.Довгій, 44-А у м.Львові знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] без належно оформлених правовстановлюючих документів на землекористування.(а.с.51). Висновком Управління архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради від 28.04.2012р. на звернення відповідачів, погоджувало надання земельної ділянки площею 0.0732 га. в приватну власність для обслуговування житлового будинку по вул.Довгій, 44-А. Однак судом встановлено, що на час розгляду справи, у відповідачів відсутні документи які б підтверджували право власності чи право користування земельною ділянкою навколо будинку №44-А по вул.Довгій в м.Львові. Таким чином суд приходить до висновку про те, що відповідачі здійснили самочинну добудову розміром 4.0 х 2.0 м. та фундамент розміром 5.0 х 3.0 м. до житлового будинку по вул.Довгій, 44-А в м.Львові, без належних документів: дозволу на будівництво, належно затвердженого проекту на реконструкцію (прибудову, перебудову), дозволу на виконання будівельних робіт, обовязковість отримання яких передбачено ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій», та на земельній ділянці не відведеній для цієї мети, межі якої не визначені. Згідно п.2,5 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 30.03.2012 №6 Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) відповідно до вимог статті 376 ЦК України суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема: про знесення самочинно збудованого нерухомого майна. Право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. Окрім того судом не приймаються до уваги покликання відповідача [PERSON], щодо відсутності правових підстав щодо обовязку демонтувати самовільно споруджені споруди виходячи з наступного. Згідно п.3.4 Ухвали Львівської міської ради від 08.07.2010 року №3704 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» до повноважень районних адміністрацій в галузі будівництва, зокрема належить розгляд та вжиття заходів у встановленому виконавчим комітетом, департаментом містобудування порядку щодо фактів самовільного будівництва. П.5.1 цієї ж Ухвали наділяє районні адміністрації правом на звернення у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами, скаргами щодо справ, що виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень. Відповідно до п.п.4.5.1 Положення про Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Виконкому Львівської міської ради від 06.01.2012р. №07, районна адміністрація має повноваження звертатись у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами про демонтаж самочинного будівництва та з інших питань, що виникають у процесі здійснення наданих повноважень. Розпорядження №188 від 07.05.2014р. не є підставою для звернення до суду про зобовязання демонтажу самобуду, відтак скасування розпорядження не перешкоджає районній адміністрації при виявленні факту самочинного будівництва на території району, звернутись з позовом до суду. Отже, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, в межах своїх повноважень правомірно звернулась до суду про демонтаж самобуду. Враховуючи наведене суд приходить до висновку що позов Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача по 121 грн. 80 коп. судового збору з кожного.

Outcome: approved