Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальне забезпечення на випадок безробіття в сумі 4 364 грн. 44 коп. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.05.2012 року [PERSON] звернувся до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи і йому надано статус безробітного відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» на підставі поданої заяви. Починаючи з 23.05.2012 року по 27.12.2012 року та з 12.01.2013 року по 12.02.2013 року відповідач отримував матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю. З листа Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова від 09.11.2016 року, з'ясовано, що [PERSON] отримує пенсію за віком при неповному пільговому стажі з 30.10.2012 довічно. У зв'язку із не повідомленням відповідачем спеціалістів центру про призначення та отримання пенсії за віком, останній безпідставно продовжував отримувати допомогу по безробіттю та перебувати на обліку як безробітний. У зв'язку з чим, Львівський міський центр зайнятості скерував відповідачу претензію про відшкодування коштів в сумі 1789,93 грн., проте така залишилась без задоволення. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача матеріальне забезпечення на випадок безробіття в сумі 4 364 грн. 44 коп. Позивач подав до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Згідно з ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 2 ст.44 цього Закону зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ст. 45 цього Закону. Згідно ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Судом встановлено, що 16.05.2012 року [PERSON] звернувся до Львівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначення виплати допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Як вбачається із витягу із наказів Львівського міського центру зайнятості про прийнятті рішення по [PERSON], останньому 23.05.2012 року надано статус безробітного, та починаючи з 23.05.2012 року призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. 18.02.2013 року відповідач подав до Львівського міського центру зайнятості письмової заяви про відмову від послуг служби зайнятості та з 18.02.2013 року [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю. Судом встановлено, що Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова листом від 09.11.2016 за №18558/03-16 повідомило позивача про те, що [PERSON] отримує пенсію за віком при неповному пільговому стажі за списком №1 (зі зниженням пенсійного віку) з 30.10.2012 року довічно. У зв'язку із чим позивачем на адресу відповідача 18.11.2016 року було скеровано претензію щодо відшкодування коштів, однак, відповідачем жодних дій по виконанню вимог позивача не вчинено. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). Як вбачається із розрахунку, сума виплаченого відповідачу матеріального забезпечення на випадок безробіття, яка підлягає до відшкодування, складає 4 364 грн. 44 коп., з яких: з 30.10.2012 р. по 31.10.2012 р. - 106,28 грн., з 01.11.2012 р. по 30.11.2012 р. - 1 514,60 грн., з 01.12.2012 р. по 27.12.2012 р. - 1 255,53 грн., з 12.01.2013 р. по 31.01.2013 р. - 930, 02 грн., з 01.02.2013 р. по 12.02.2013 р. - 558,01 грн. З огляду на викладене, у зв'язку з тим, що відповідач не повідомив позивача про призначення йому та отримання ним з 30.10.2012 року пенсії за віком при неповному пільговому стажі, що є обставиною, яка впливає на умови виплати допомоги по безробіттю, він, починаючи з 30.10.2012 року по 12.02.2013 року, безпідставно отримував допомогу по безробіттю, суд приходить до висновку,що з відповідача в користь позивача слід стягнути 4 364 грн. 44 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 1 600 грн. На підставі ст.ст. 1166, 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 43, 44 Закону України «Про зайнятість населення», 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та

Outcome: approved