Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення відшкодувань грошових витрат пов`язаних з відрядженням та добових витрат\~в якому просить суд стягнути з Відділу освіти Жашківської районної державної адміністрації на його користь грошові витрати пов`язані з відрядженням та добові витрати в розмірі 1973 грн. 26 коп. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона перебуває у трудових відносинах з відповідачем. З 13 вересня 2017 року по 25 листопада 2017 року за наказом відділу освіти перебувала у відрядженні по питанню підвищення кваліфікації у «Черкаському обласному інституті післядипломної освіти педагогічних працівників Черкаської обласної ради» м. Черкаси, та отримала відповідне свідоцтво про підвищення кваліфікації. Відповідач витрачені кошти на проживання та харчування не компенсував, заборгованість становить 1973 грн. 26 коп., яку просить стягнути з відповідача на її користь. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив суд його позов задоволити. Представник відповідача в особі тимчасово виконуючої обов`язки начальника відділу освіти Волицької І.О., позовні вимоги визнав повністю, просив розглядати справу без їх участі. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та перевіривши письмові докази у справі, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного. Згідно трудової книжки [NUMBER] від 20 серпня 1990 року, [PERSON] з 01 вересня 1995 року працює на посаді вчителя початкових класів Жашківської спеціалізованої школи № 1 з поглибленим вивченням предметів Жашківської міської ради Черкаської області. Відповідно до Свідоцтва про підвищення кваліфікації ПК № 02139133/004357-17, [PERSON] з 13 листопада по 25 листопада 2017 року пройшла тренінговий курс з підготовки до роботи в 1-му класі Нової української школи (32 год.). Довідкою відповідача від 01 жовтня 2018 року № 237/03 підтверджується, що заборгованість коштів на відрядження перед [PERSON] складає 1973 грн. 26 коп. Статтею 121 КЗпП України визначено, що працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку зі службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад, витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, установлених законодавством. Відповідно до постанови КМ України від 28.06.1997 року № 695 «Про гарантії і компенсації для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки, навчання інших професій з відривом від виробництва» встановлено для працівників, які направляються для направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки, навчання інших професій з відривом від виробництва, такі мінімальні державні гарантії: а) збереження середньої заробітної плати за основним місцем роботи за час навчання; б)оплата вартості проїзду працівника до місця навчання і назад; в) виплата добових за кожний день перебування в дорозі у розмірі, встановленому законодавством для службових відряджень. На час навчання працівники забезпечуються гуртожитком готельного типу. У разі відсутності гуртожитку відшкодування витрат, пов`язаних з наймом житлового приміщення, провадиться в порядку, встановленому законодавством для службових відряджень. Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, яка затверджена наказом Мінфіну від 13.03.1998 року №59, передбачено, що підприємство, яке відряджає працівника, здійснює реєстрацію особи, котра відбуває у відрядження, у спеціальному журналі і зобов`язане забезпечити його грошовими коштами (авансом) у розмірах, установлених нормативно - правовими актами про службові відрядження. Пункт 16 розділу 1 Інструкції передбачає, що окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (видатки на харчування та фінансування інших особистих потреб фізичної особи), норми яких установлені відповідно до постанови КМ України від 23.04.1999 року №663 «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон». Відповідальність перед працівником щодо виплати гарантійних і компенсаційних виплат, у тому числі добових за час перебування у відрядженні, несе сторона трудового договору. А відтак, з урахуванням вищенаведеного, п. 2 постанови КМ України від 28.06.1997 року №695, п. 4 розділу 11 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, терміну відрядження, що становить 13 днів, кошти підлягають стягненню з відповідача на користь Позивача. Пункти 5 та 6 розділу 11 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, передбачають, що підприємство за наявності підтвердних документів (в оригіналі) відшкодовує в межах граничних сум витрат на найм житлового приміщення, затверджених постановою КМ України від 02.02.2011р. №98 та витрати на проїзд до місця відрядження і назад. Витрати на відрядження відшкодовуються лише за наявності документів в оригіналі, що засвідчують вартість цих витрат. Витрати, понесені у зв`язку з відрядженням, що непідтверджені відповідними документами (крім добових витрат), працівникові не відшкодовуються. (п.12 розділу 11 Інструкції…). Позивачка зверталася із заявою до керівництва відділу освіти з вимогою відшкодування витрат, проте їй було відмовлено, посилаючись на відсутність фінансування. Проте, така підстава не є причиною не виплати коштів на відрядження. Також, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам Закону, не порушує прав та інтересів сторін і третіх осіб, відтак може бути прийняте судом. Частина 2 ст. 233 КЗпП України передбачає, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком. З врахуванням положень ст. ст. 1, 2, 12 Закону України «Про оплату праці», суд дійшов висновку, що гарантії і компенсації для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки, навчання, інших професій з відривом від виробництва, входять в структуру заробітної плати. Позивачка просить також стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 1168 грн. 40 коп., проте не вказує, з чого саме складається така сума судових витрат та чим вони підтверджуються. До позовної заяви додано лише квитанцію про сплату судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. В той\~же час,\~згідно п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~5\~ЗУ «Про\~судовий збір»,\~від сплати\~судового збору\~під час\~розгляду справи\~в усіх\~судових інстанціях\~звільняються зокрема позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. За таких обставин, позивачем сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж це визначено Законом, а тому відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору підлягає поверненню позивачу. Згідно ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем, з останнього необхідно стягнути в доход Державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 384 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial