Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд звільнити з-під арешту рухоме майно. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 16.07.2013 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4745, згідно з яким звернуто стягнення на автомобіль марки Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. [NUMBER] , рік випуску 2006, колір - чорний, кузов № [NUMBER] , тип - легковий універсал-в, що належить йому на праві власності. На виконання вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження. В межах виконавчого провадження було накладено арешт на майно позивача та оголошено заборону на відчуження, в подальшому виконавче провадження було повернуто стягувачу. Відзив на позов відповідач у встановлений строк не надав. Представник третьої особи не надав письмові пояснення. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить автомобіль марки Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. [NUMBER] , рік випуску 2006, колір - чорний, кузов № [NUMBER] , тип - легковий універсал-в. 16.07.2013 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4745, стягувачем у виконавчому написі є ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Постановою державного виконавця від 11.09.2013 року, накладено арешт на автомобіль марки Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. [NUMBER] , рік випуску 2006, колір - чорний, кузов № [NUMBER] , тип - легковий універсал-в, що належить на праві власності позивачу. Постановою державного виконавця від 23.12.2013 року повернуто виконавчий документ стягувачу. Листом в.о. начальника Московського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління (м.Харків) Габрієлової Н. від 11.08.2021 року, повідомлено позивача, що виконавче провадження знищено та зняти арешт не має можливості. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом зняття арешту з рухомого майна, накладеного Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. На підставі викладеного,

Outcome: approved