Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Хорошеве, пров.Монастирський, буд.25. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Хорошеве, пров.Монастирський, буд.25, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину, виданого 28.05.1998 Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, р.№1-750. Даному будинку, згідно з інформацією з виконавчого комітету Хорошівської селищної ради за вих.№296 від 16.06.2017 зареєстровані, [PERSON] (1952 р.н.), [PERSON] (1977 р.н.), [PERSON] (2000 р.н.), [PERSON](2009 р.н.) та [PERSON] (1978 р.н.). Однак, відповідач у справі [PERSON] не проживає в даному будинку з 2013 року, особистих речей його в будинку не має. Викладене вище суперечить інтересам власника та порушує право власності позивача. В судове засідання позивач, належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи не зявилась. Від неї надійшла заява, в якій позивач просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також не заперечує в разі повторної неявки відповідача проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України, про що в матеріалах справи маються відповідні документи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи в його відсутність не надав. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. У звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, а суд відповідно до ст.11 ЦПК України, розглядає справу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів наданих сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Хорошеве, пров.Артема, буд.25, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину, виданого 28.05.1998 державним нотаріусом Другої державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1-750. Згідно з витягом з Рішення ІІ сесії VІІ скликання Хорошівської селищної ради від 21 грудня 2015 року «Про перейменування вулиць, провулків, вїздів, селища Хорошеве Харківського району Харківської області», провулок Артема в сел. Хорошеве було перейменовано в провулок Монастирський. У відповідності до отриманої судом 05 липня 2017 року у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС України в Харківській області, інформації, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], пров.Артема, 25. Дана обставина підтверджується також інформацією з виконавчого комітету Хорошівської селищної ради за вих.№296 від 16.06.2017 та актом депутата Хорошівської селищної ради від 17.11.2017. Разом з тим, як вбачається зі змісту акту від 17.11.2017складеного депутатом Хорошівської селищної ради, [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою сел.Хорошеве, пров.Монастирський, 25, особистих речей в будинку не має , і фактично в даному будинку не мешкає з 13.11.2013. Відповідно до ч. 3 ст.10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України). На підставі ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Згідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до частини першої статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Виходячи з положень ст.ст. 64, 156 ЖК України, відповідачі є членами сімї позивача. В порядку визначено ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. В Законі України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а саме, в ст. 7 передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Приведене вище узгоджується також з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України №6-709цс16 від 16 листопада 2016 року. Відтак, судом не встановлено поважні причини, перелік яких чітко визначений законом, відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання понад 1 рік, а тому враховуючи вище викладене, прийшов до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК України ). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved