Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 15 серпня 2008 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1437/2-07, відповідно до якого Банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у сумі 11 000, 00 грн. строком до 13 серпня 2010 року зі сплатою 23 % річних за користування коштами. Також позивач зазначає, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язання 15 серпня 2008 року ПАТ АБ «Порто-Франко» уклав з [PERSON] договір поруки №15-08-2008/5, згідно умов якого остання зобов'язалась відповідати перед кредитором в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2010 року з [PERSON], [PERSON] було стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 702, 57 грн. Однак, вищевказане рішення суду відповідачами виконано не було, у зв'язку з чим утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 07 липня 2015 року складає 260 103, 94 грн., та складається з: загальної заборгованості за кредитом у розмірі 11 000, 00 грн.; заборгованості за простроченими відсотками за період з 27 липня 2009 року по 26 квітня 2010 року у розмірі 1 894, 95 грн.; заборгованості за відсотками за період з 27 квітня 2010 року по 06 липня 2015 року у розмірі 13 142, 14 грн.; пені за виникнення простроченої заборгованості за період з 27 квітня 2010 року по 07 липня 2015 року у розмірі 246 961, 80 грн. Представник ПАТ АБ «Порто-Франко» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали та про причини неявки суд не повідомляли. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. До суду повернулись поштові повідомлення форми Ф-20 за закінченням строку зберігання, що свідчить про те, що відповідачі до операторів поштового зв'язку не звертались. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків відповідачами, тому суд вважає, що останні про розгляд справи були сповіщені належним чином. У зв'язку з чим, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15 серпня 2008 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1437/2-07, відповідно до якого Банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у сумі 11 000, 00 грн. строком до 13 серпня 2010 року зі сплатою 23 % річних за користування коштами. Відповідно до п. п. 2.5, 2.6, 3.2.2, 3.2.3 кредитного договору позичальник зобов'язаний забезпечити своєчасне повернення Банку всієї суми кредиту, сплати процентів за використання кредиту, пені та штрафник санкцій у розмірах, строки і на умовах, зазначених у Кредитному договорі. Також судом встановлено, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язання 15 серпня 2008 року ПАТ АБ «Порто-Франко» уклав з [PERSON] договір поруки №15-08-2008/5, згідно умов якого остання зобов'язалась відповідати перед кредитором в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2010 року з [PERSON], [PERSON] було стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 702, 57 грн. Однак, вищевказане рішення суду відповідачами виконано не було, у зв'язку з чим утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 07 липня 2015 року складає 260 103, 94 грн., та складається з: загальної заборгованості за кредитом у розмірі 11 000, 00 грн.; заборгованості за простроченими відсотками за період з 27 липня 2009 року по 26 квітня 2010 року у розмірі 1 894, 95 грн.; заборгованості за відсотками за період з 27 квітня 2010 року по 06 липня 2015 року у розмірі 13 142, 14 грн.; пені за виникнення простроченої заборгованості за період з 27 квітня 2010 року по 07 липня 2015 року у розмірі 246 961, 80 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений віл сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідачів підлягає до стягнення в дохід держави в рівних частках сума судового збору у розмірі 2 601, 03 грн. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved