Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

\~\~\~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: Визнати незаконним та скасувати Наказ ГУ Держземагенства у Запорізькій області від 19.09.2014 № 8-383/15-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду». Визнати недійсним договір оренди землі від 22.10.2014, укладений між Головним управлінням Держземагентства у Запорізькій області (код ЄДРПОУ 38461250) та [PERSON], [INFO] (вул. Микільсько-Слобідська, буд. 1, 02002, ідентифікаційний код [NUMBER]) щодо передачі в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер 2325281600:04:001:0024, площею 30,0127 га., на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за межами населеного пункту, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційною службою [PERSON] міськрайонного управління юстиції 04.11.2014 номер запису про інше речове право 7569153, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 493105123252. Зобов'язати [PERSON] [INFO] (вул. Микільсько - Слобідська [ADDRESS], м. Київ, 02002, ідентифікаційний код [NUMBER] повернути на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (юридична адреса: вул. Українська 50, м. Запоріжжя,69059, код ЄДРПОУ 39820689) земельну ділянку площею 30,0127 га., кадастровий номер - 2325281600:04:002:0024, яка розташована на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області (за межами населеного пункту). Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 19.09.2014 р. Відповідачем 1 видано Наказ № 8-383/15-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду». Пунктом 1 вказаного наказу затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 30,0127 га., сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Пунктом 2 вказаного наказу [PERSON] надано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 30,0127 га., ріллі кадастровий номер 2325281600:04:001:0024 строком на 15 років, для ведення фермерського господарства, розташованої на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за межами населеного пункту із встановленням річної орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою в розмірі 4 (чотири) відсотки від її нормативної грошової оцінки. В подальшому відповідач 1 на підставі вище прийнятого наказів 22.10.2014 уклав з [PERSON] договір оренди землі. Відповідно до умов Договору Орендодавець (Відповідач 1) передав у користування Орендарю (Відповідач 2) в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства кадастровий номер 2325281600:04:001:0024, яка знаходиться на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за межами населеного пункту, площею 30,0127 га. Договір оренди землі зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційною службою [PERSON] міськрайонного управління юстиції 04.11.2014 номер запису про інше речове право 7569153, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 493105123252. Наказ відповідача 1 від 19.09.2014 №8-383/15-14-СГ виданий з порушенням вимог земельного законодавства та підлягає скасуванню судом з наступних підстав. По-перше вказаний наказ відповідача 1 виданий з порушенням ч.2 ст. 124 Земельного кодексу України. Згідно із статтями 22, 31, 93, 124 Земельного кодексу України (надалі по текстуЗК України) землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди. За правилом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Частинами другою та третьою статті 134 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться в разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства. Відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім ЗК України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах цей Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, а ЗК України - загальним. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи,які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» (тут та надалі в редакції чинній на час виникнення відносин) для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. За змістом статей 1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство» заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити сукупність передбачених частиною першою статті цього Закону відомостей і обставин. При подачі відповідачем 2 до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області клопотань, останній не обґрунтував розмір земельної ділянки, про яку йшлося в клопотанні, з урахуванням можливості її обробітку та не зазначив при цьому самі перспективи діяльності фермерського господарства. На виконання вимог ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» до заяви відповідачем 2 долучено в якості документа, який підтверджує досвід роботи у сільському господарстві копію трудової книжки, відповідно до якої встановлено, що [PERSON] займає посаду директора приватного сільськогосподарського підприємства «Дом», яке веде товарне сільськогосподарське виробництво. Крім того, 30.05.2014 згідно договорів оренди землі Відповідач 1 вже надав у користування [PERSON] для ведення фермерського господарства 3 земельні ділянки державної власності, які розташовані на території Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області загальною площею 240, 4194 га., а саме: 1) кадастровий номер 2325581900:03:020:0009 площе 93,9836 га., 2) кадастровий номер 2325581900:01:017:0019 площею 57,2138 га., 3) кадастровий номер 2325581900:03:019:0007 площею 89,222 га. Зазначений факт підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та наказами ГУ Держземагенства в Запорізькій області. Відповідач 1 при винесенні наказу від 19.09.2014 щодо передачі [PERSON] земельних ділянок державної власності в користування, належним чином не пересвідчився в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство, не надав оцінку тому, що після надання в оренду 30.05.2014 трьох земельних ділянок державної власності, які розташовані на території Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області загальною площею 240,4194 га він так і не створив фермерське господарство, що свідчило про відсутність у [PERSON] дійсного наміру на створення фермерського господарства. Крім того, маючи достатній час для створення фермерського господарства, протягом більше ніж 2 роки з часу отримання у користування земельних ділянок, відповідач 2 так і не створив фермерське господарство, що свідчить про відсутність у нього дійсного волевиявлення на створення фермерського господарство, його спроможність вести фермерське господарство, виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. Отримання відповідачем 2 земельних ділянок для ведення фермерського господарства, використано ним з метою отримання земельних ділянок на поза конкурсній основі в необгрунтованих розмірах. З огляду на норми статей 7, 12 Закону України «Про фермерське господарство», статей 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України громадянин право на отримання земельної ділянки державної власності може використати один раз, додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримувати на конкурентних засадах через участь у торгах. Відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб'єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою - без проведення земельних торгів. Отже [PERSON] не мав правомірних (справедливих) сподівань на отримання землі в оренду, був обізнаний про можливість допущення правових порушень з боку публічної влади (Управління), фермерське господарство не створив, а без дійсного волевиявлення на створення фермерського господарства використав процедуру отримання земель в оренду для ведення фермерського господарства, внаслідок чого отримав земельні ділянки державної власності поза конкурсом. Згідно інформації [PERSON] ОДПІ від 03.05.2017 № 743/10/08-33-13-01-15 та від 21.03.2017 3 557/10/08-33-13-01-15 встановлено, що [PERSON] ОДПІ та Чернігівське відділення [PERSON] ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проводить нарахування орендної плати за користування земельними ділянками, на території Кіровської та Балківської сільських рад Токмацького району, Широкоярської та Владівської сільських рад Чернігівського району, фізичній особі [PERSON] на підставі договорів оренди землі від 22.10.2014 та від 30.05.2014 відповідно. На території [PERSON] та Чернігівського районів [PERSON] фермерське господарство не створив. Орендна плата за користування земельними ділянками, які розташовані на території [PERSON] та Чернігівського районів Запорізької області сплачується фізичною особою [PERSON] Таким чином, внаслідок протиправної поведінки відповідачів, земельні ділянки незаконно передані у користування відповідачу 2. Враховуючи викладене, наказ відповідача 1 про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду відповідачу 2 суперечать вимогам ст. 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство», видані з порушенням ст. 123, ч.2 ст.124 Земельного кодексу України та підлягає визнанню судом незаконним та скасуванню. По-друге, відповідачем 1 під час укладання договору оренди землі допущено порушення вимог Закону України «Про оцінку земель». Згідно п.5 Договору оренди землі від 22.10.2014 зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.09.2014 № 291, виданого відділом Держземагенства у [PERSON] районі Запорізької області становить 924909,87 грн. Разом з тим грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 2325581600:04:001:0026 площею 58,0000 га., фактично не проведена. Відповідач 1 в договорі оренди землі від\~\~22.10.2014 визначив розмір орендної плати без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Крім того, в указаному договорі оренди землі пунктом 18 Договору визначені інші умови передачі земельної ділянки в оренду, а саме передбачено проведення орендарем (Відповідач 2) нормативної грошової оцінки земельної ділянки на протязі року з моменту державної реєстрації права користування земельною ділянкою відповідно до положень чинного законодавства та подання орендарем впродовж цього ж строку технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки на розгляд та затвердження органу місцевого самоврядування. Слід зазначити, що додаткова угода про внесення змін до договору оренди землі в частині нормативної грошової оцінки між [PERSON] та Головним управління Держземагенства у Запорізькій області (а з 14.01.2015 Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області), не укладалась. Згідно з інформацією [PERSON] районної ради Запорізької області (лист від 29.03.2017 № 135) [PERSON] районна рада на сесії не приймала рішень про затвердження нормативних грошових оцінок, зокрема по земельній ділянці кадастровий номер 2325581600:04:001:0024 площею 30,0127 га. Відповідно до інформації міжрайонного управління Держгеокадастру у [PERSON] районі та м. Токмак від 23.03.2017 нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 2325581600:04:001:0024 не проведена. Частиною 1 статті 13 Закону України «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003 року №1378-ІV (надалі Закону №1378-ІV в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, далі Закон №1378-ІV) унормовано, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру земельного податку, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про оцінку земель» проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій». Відповідно до ст.20 Закону №1378-ІV за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Згідно зі ст.21 Закону №1378-ІV технічна документація з бонітування грунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а також звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу підлягають державній експертизі відповідно до закону. Статтею 23 Закону №1378-ІV передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами. Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17,19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Відповідно до частини першої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються повноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Орендна плата відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній на час укладення спірного договору оренди) - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Частиною першою пункту 289.1 статті 289 ПК України і частиною першою статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»). Враховуючи вищезазначене, можна дійти висновку, що обов'язок зі сплати орендної плати є нормативно врегульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням. Таким чином, внаслідок не проведення нормативно-грошової оцінки спірної землі, розмір орендної платі у договорі оренди землі від 22.10.2014 визначено незаконно. Визнання угоди недійсною є одним із способів захисту прав на землю, передбаченим ч.3 ст.152 ЗК України. Частиною 2 ст.15 Закону України «Про оренду землі» закріплений спеціальний припис про недійсність договору оренди земельної ділянки - за відсутності у договорі хоча б однієї з істотних умов. При цьому в земельному законодавстві відсутні норми щодо наслідків недійсності угод, тому застосуванню підлягають норми цивільного права щодо визнання правочинів недійсними, а також щодо наслідків такого визнання статті 203, 215, 216 ЦК. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. При цьому, під час укладання спірного договору стороною (сторонами) порушено вимоги ст. 203 ЦК України якою визначено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України та іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. В даному випадку укладення договору оренди створює умови для незаконного користування земельною ділянкою державної власності. З урахуванням викладеного вищевказаний наказ Головного управління Держземагентства в Запорізькій області підлягає визнанню незаконними та скасуванню, а укладений на їх підставі договір оренди землі від 22.10.2014 року - визнанню недійсними із застосуванням наслідків недійсності правочину. Правовими наслідками визнання правочину недійсним, відповідно до ст. 216 ЦК України є подвійна реституція - кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які снують на момент відшкодування. Разом з тим, ч. 3 ст. 216 ЦК України передбачено, що встановлені цією статтею наслідки недійсного правочину застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Так ст. 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що у разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним, отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. Передача об'єкта договору оренди землі, відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» здійснюється на підставі акту приймання - передачі. Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Таким органом наразі є Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, яке є правонаступником Головного управління Держземагентства у Запорізькій області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади». З урахуванням викладеного, земельна ділянка площею 30,0127 га., кадастровий номер 2325281600:04:001:0024 підлягає поверненню Відповідачем 2 на користь власника - держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та обставини, якими їх обгрунтовано в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. Надали заперечення наступного змісту. 1. Щодо тверджень позивача про видання відповідачем 1 наказу № 8-383/15-14-СГ від 19.09.2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду» нібито з порушенням ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України (с. 3-6 позовної заяви). Згідно ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України «Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім, випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу». Як правильно зазначено позивачем: «Частинами другою та третьою статті 134 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 нього Кодексу, Зокрема, земельні торги не проводяться в разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства». Саме для ведення фермерського господарства відповідно до Наказу №8-384/15-14-СГ від 19.09.2014 року [PERSON] і була надана земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 30.0127 га., кадастровий номер 2325281600:04.001:0024, розташована на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Надалі позивач з посиланнями на норми ст.ст. 1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство» стверджує наступне: «Отже, [PERSON] не мав правомірних (справедливих) сподівань на отримання землі в оренду, був обізнаний про можливість допущення правових порушень з боку публічної влади (Управління), фермерське господарство не створив, а без дійсного волевиявлення на створення фермерського господарства використав процедуру отримання земель в оренду для ведення фермерського господарства, внаслідок чого отримав земельні ділянки державної власності поза конкурсом». Однак позивач наданими доказами фактично особисто спростовує обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог за позовом. Наприклад, твердження Позивача про те що [PERSON] не мав реального наміру займатися фермерських господарством, спростовується наступними посиланнями: 1) Наявність у [PERSON] стажу роботи у сфері сільського господарства, клопотанням [PERSON] з доданням довідки про стаж роботи в сільському господарстві, копії трудової книжки (Додаток 2, 3, 4 до Позову); 2) Користування [PERSON] іншими земельними ділянками - Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Додаток 11 до Позову). 3) Сплата [PERSON] орендної плати за користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення листом [PERSON] об'єднаної Державної податкової інспекції ГУДФС у Запорізькій області від 21.03.2017 № 557/10/08-33-13-01-15 на 2 арк. (Додаток 13 до Позову). У зв'язку з цим слід зазначити, що у квітні 2017 року [PERSON], як Голова Фермерського Господарства «Дом - Ленд» звернувся до Головного управління ДФС в Запорізькій області з проханням надати письмове роз'яснення з приводу того, хто повинен сплачувати орендну плату за земельні ділянки які знаходяться в оренді фізичної особи-засновника фермерського господарства, якщо дані землі фактично використовуються фермерським господарством. У відповідь ним було отримано [PERSON] ДФС в Запорізькій області від 05.05.2017 р. Вих. № 79/ОПК/08-01-12-03-09 «Про надання індивідуальної податкової консультації» (Додаток 1 до Заперечень на позов). Згідно цій індивідуальній податковій консультації: «за земельні ділянки, надані засновнику ФГ (фізичній особі) на умовах оренди орендну плату обчислює та сплачує орендар таких земельних ділянок». Закон України «Про фермерське господарство» та Земельний кодекс України не встановлює строк, протягом якого фізична особа, яка звернулася до органу державної влади для отримання земельної ділянки в користування для ведення фермерського господарства, зобов'язана створити фермерське господарство (тобто здійснити державну реєстрацію юридичної особи). Станом на дату звернення до ГУ Держземагенства у Запорізькій області із клопотанням про надання дозволу на розробку землеустрою (14.07.2014 року) [PERSON] був директором Приватного сільськогосподарського підприємства «ДОМ» але не являвся його кінцевим беніфіціарним власником, як це стверджує Позивач (с. 4 Позову). Власником зазначеного підприємства [PERSON] став 16 листопада 2015 року, тобто більше ніж через рік після укладення спірного Договору оренди землі, що підтверджується Договором № 1-11/15 купівлі-продажу часток статутного капіталу Приватного сільськогосподарського підприємства «ДОМ» від 16.11.2015 р. (Додаток 2 до Заперечень на позов). Оскільки земельна ділянка була отримана в користування в жовтні 2014 року, у 2015 році відповідно до норм сівозміну земля не оброблялась, а трималась «на пару» («пар в землеробстві - зоране поле, що залишається на одне літо незасіяним»). 21.03.2016 року [PERSON] було засноване Фермерське Господарство «Дом-Ленд», що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.03.2016 року (Додаток 3 до Заперечень на позов). Даний факт спростовує твердження Позивача про те, що [PERSON] «фермерське господарство не створив» (с. 5 Позову). В 2016 році, саме Фермерське Господарство «Дом-Ленд» посіяло на земельній ділянці сільськогосподарського призначення площею 30.0127 га. соняшник, що підтверджується відповідною Довідкою Кіровської сільської ради № 182 від 07.06.2016 року (Додаток 4 до Заперечень на позов). Підсумовуючи вищевикладене можна дійти правомірного висновку, що [PERSON], маючи правомірні (справедливі) сподівання на отримання землі в оренду, маючи дійсне волевиявлення на створення фермерського господарства, в законний спосіб пройшов процедуру отримання земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, уклав відповідний договір оренди землі, створив фермерське господарство та приступив до використання земельної ділянки за її цільовим призначенням - сільськогосподарські угіддя - рілля. [PERSON] додатково звертає увагу суду на неприпустимість та протиправність дискримінаційних висновків позивача по відношенню до відповідача 2, викладених в позовній заяві. Так на с. 4 Позову стверджується наступне: «Тобто, майбутній фермер для отримання земельної ділянки великої площі не довів, що новостворене фермерське господарство матиме змогу самостійно, силою та працею членів фермерського господарства, обробляти отриманні у користування землі, чи має він власну техніку для обробітку землі, ресурси для залучення найманих працівників чи оренди сільськогосподарської техніки, потенційних контрагентів, тощо». Закон України «Про фермерське господарство» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) містив вичерпний перелік кваліфікуючих вимог до фермера та до його заяви, яка подається до відповідного органу виконавчої влади. Встановлення державними органами будь-яких не передбачених цим чи іншим Законом додаткових кваліфікуючих вимог до фермера або його заяви для отримання ним землі для ведення фермерського господарства, наприклад, наявність у власності сільськогосподарської техніки, зазначення про її наявність у заяві, наявність контрагентів тощо, є дискримінацією за ознакою майнового стану. Будь-яка дискримінація заборонена, а тому такий дискримінаційний підхід суперечить нормам матеріального права та явно порушує вимоги статті 14 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою. Крім того, [PERSON]О вважає що за своїм змістом наказ № 8-383/15-14-СГ від 19.09.2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду» є актом одноразового застосування і вичерпав свою дію шляхом його виконання, він не може скасовуватися органом, який його прийняв, та самі по собі не породжує для Позивача негативних наслідків у вигляді порушення прав останнього. 2. Щодо тверджень позивача про те що відповідачем 1 під час укладення договорів оренди землі допущено порушення вимог Закону України «Про оцінку земель» (с. 6-8 Позовної заяви). Як зазначено в позовній заяві: «Згідно п.5 Договору оренди землі від 22.10.2014 зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.09.2014 № 291 виданого відділом Держземагенства у [PERSON] районі Запорізької області становить 924909,87 грн. Разом, з тим грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 2325581600:04:001:0026 площею 58,0000 га фактично не проведена. Відповідач 1 в договорі оренди землі від 22.10.2014, визначив розмір орендної плати без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки.» (с. 6 Позову). Відповідач 2 робить застереження, що правомірність грошової оцінки вищезазначеної земельної ділянки не являється предметом розгляду в рамках даного судового провадження. Відповідач 2 вважає зазначений висновок позивача не обгрунтований належними доказами, оскільки позивачем не доведено протиправність акту індивідуальної дії - витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Доказів, які б підтверджували протиправність витягу, позивачем не надано. В подальшому за текстом позову позивач припускається твердження, яке свідчить про відсутність, у розумінні позивача, необхідності нормативної грошової оцінки, зазначеної в п. 5 Договору оренди землі, оскільки: «в указаному договорі оренди землі пунктом 18 Договору визначені інші умови передачі земельної ділянки, в оренду, а саме передбачено проведення орендарем. (Відповідач 2) нормативної грошової оцінки земельної ділянки на протязі року з моменту державної реєстрації права користування земельною ділянкою відповідно до положень чинного законодавства та подання орендарем впродовж: цього ж строку технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки на розгляд та затвердження органу місцевого самоврядування.» (с. 6 Позову). Слід зазначити, що жодна з двох вищезазначених тез Позивача не доводить наявність ознак недійсності договору оренди землі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років. Відповідач 2 вважає за необхідне звернути особливу увагу на фактичні дані, що стосуються дій Відповідача 2 направлених на виконання вимог п. 18 Договору оренди землі: Відповідно до д. 18 Договору оренди землі Орендар повинен на протязі року з моменту державної реєстрації права користування земельною ділянкою (жовтень 2015 року) відповідно до положень чинного законодавства - провести нормативну грошову оцінку земельної ділянки та подати технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки на розгляд та затвердження органу місцевого самоврядування Наприкінці вересня 2014 року (після отримання Наказу № 8-383/15-14-СГ від 19.09.2014 р. «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду») [PERSON], замовив ДП «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовлення Технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що підтверджується відповідною заявою (Додаток 5 до Заперечень на позов). На початку жовтня 2014 року ДП «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовив Технічну документацію з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. (Додаток 6 до Заперечень на позов). 07.10.2014 року ГУ Держземагенства у Запорізькій області затвердило висновок державної експертизи землевпорядної документації: Технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка надається в оренду [PERSON], розташованої на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Кадастровий номер 2325281600:04:001:0024. Строк дії висновку не більше трьох років від дня його видачі (тобто до 07.10.2017 року). (Додаток 7 до Заперечень на позов). 22.12.2014 року (після укладення Договору оренди землі від 22.10.2014 р.) [PERSON] подав до [PERSON] районної ради Запорізької області Заяву щодо затвердження технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок. 22.01.2015 року [PERSON] районна рада Запорізької області [PERSON] (Вих. № 27) повідомила [PERSON] про те що на сесії депутати проголосували проти затвердження технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок (без будь-яких пояснень та без надання копії відповідного Рішення). (Додаток 9 до Заперечень на позов). 30.03.2017 року (в межах строку дії Висновку державної експертизи землевпорядної документації) [PERSON] повторно подав до [PERSON] районної ради заяву про затвердження Технічної документації з нормативно грошової оцінки земельної ділянки та висновку по ньому (виготовлену 07.10.2014, оскільки висновок діє до 07.10.2017 року (Додаток 10 до Заперечень на позов). 30.05.2017 року [PERSON] районна рада ухвалила рішення № 3 «Про затвердження матеріалів нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 30,0127 га., сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Балківської сільської ради Токмацького району», відповідно якому затвердила матеріали нормативно-грошової оцінки, виготовленої в жовтні 2014 року (Додаток 11до Заперечень на позов). 02.06.2017 [PERSON], як голова ФГ «ДОМ-Ленд» звернувся до ГУ ДГК у Запорізькій області з проханням внести зміни до Договору оренди землі відповідно до нової нормативної грошової оцінки. (Додаток 12 до Заперечень на позов). У серпні 2017 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області та [PERSON] було укладено ДОДАТКОВИЙ ДОГОВІР про внесення змін до договору оренди землі від 22.10.2014 р. (Додаток 13 до Заперечень на позов). Відповідно зазначеному ДОДАТКОВОМУ ДОГОВОРУ та на підставі Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.06.2017 року (Додаток 14 до Заперечень на позов), нормативну грошову оцінку земельної ділянки із врахуванням індексації встановлено у розмірі 681 074,00 грн., а річну суму орендної плати у розмірі 27 242,99 грн. Слід зазначити, що [PERSON] ще 20.07.2017 року добровільно сплатив оренду плату у вищезазначеній сумі, що підтверджується Квитанцією (Додаток 15 до Заперечень на позов). Таким чином вбачається, що станом на момент розгляду справи у суду першої інстанції не має підстав визнавати спірний договір недійсним, оскільки договір оренди можливо визнати недійсним тільки на майбутнє, а не з моменту укладення. Це обумовлюється тим, що фактичне користування майном на підставі договору оренди унеможливлює (у разі його недійсності) проведення між сторонами двосторонньої реституції. Оскільки повернути сторони у первісне становище практично неможливо, такий договір відповідно до частини 3 статті 207 ГК України має бути визнано недійсним (нікчемним) і припинено лише на майбутнє, а не з моменту укладення: «Стаття 207. Недійсність господарського зобов'язання 3. Виконання господарського зобов'язання, визнаного судом, недійсним, повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.» Підсумовуючи вищевикладене можна дійти наступних висновків: -\~\~Позивачем не доведено протиправність розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, встановленої в п. 5 Договору оренди землі від 22.10.2014 року; - Відповідачем 2 достроково (у жовтні-грудні 2014 року) виконано зобов'язання, встановлені п. 18 Договору оренди землі - проведено нормативну грошову оцінку земельної ділянки та подано технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки на розгляд та затвердження органу місцевого самоврядування. - станом на дату складання Позовної заяви питання затвердження нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки повністю врегульовано - 30.05.2017 року [PERSON] районна рада ухвалила Рішення № 3 «Про затвердження матеріалів нормативної грошової оцінки земельної ділянки. (Додаток 11 до Заперечень на позов) - Відповідач 2 [PERSON] своєчасно сплачує орендну плату встановлену спірним Договором оренди землі, та не має заборгованості по її сплаті, що підтверджується відповідним [PERSON] ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області Вих. « 575/Д/08-33-13-01-15 від 14.04.2017 р. (Додаток 8 до Заперечень на позов) - у серпні 2017 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області та [PERSON] було укладено ДОДАТКОВИЙ ДОГОВІР про внесення змін до договору оренди землі від 22.10.2014 р., який повністю виключає наявність предмету спору в частині визнання недійсним Договору оренди землі від 22.10.2014 року. Таким чином Відповідач 2 вважає підстави визнання недійсним Договору оренди землі від 22.10.2014 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційною службою [PERSON] міськрайонного управління юстиції 04.11.2014 року номер запису про інше речове право 7569153 - відсутніми. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Будь-яких належних доказів того, що [PERSON] без дійсного волевиявлення на створення фермерського господарства використав процедуру отримання земель в оренду для ведення фермерського господарства, не створив фермерське господарство, не виконав умов п. 18 Договору оренди землі Позивачем не надано. Представник відповідача головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області позов в судовому засіданні не визнав. Надав заперечення наступного змісту. Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області вважає, що в задоволенні вказаного позову необхідно відмовити повністю, виходячи з наступних підстав та обставин. Наказом Головного управління Держземагентства від 19.09.2014 року №8-383/15-14-СГ було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 30,0127 га сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства на території Кіровської сільської ради Токмацього району. Вказаний Наказ Головного управління Держземагентства у Запорізькій області приймався у суворій відповідності до норм земельного законодавства, що обгрунтовується наступним. Зокрема, абз. 1 ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Ч.3 вказаної статті передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Оскільки [PERSON] звернувся із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для оформлення в оренду для ведення фермерського господарства, то до вказаних правовідносин, застосовуються приписи ст. 134 Земельного кодексу України та норми Закону України «Про фермерське господарство». Так, за загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ч.2 ст. 134 Земельного кодексу України, в редакції, на момент видання оспорюваного Наказу Головного управління, передбачено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. Позивач в межах позовної заяви посилається на той факт, що 30.05.2014 року згідно договорів оренди землі Головне управління Держземагентства вже надало у користування [PERSON] для ведення фермерського господарства 3 земельні ділянки державної власності, які розташовані на території Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, загальною площею 240,4194 га. Відповідно до роз'яснення, наданого Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру від 29.03.2017 № 22-28-0.13-4577/2-17 на запит Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 25.01.2017 № 21-8-0.61-359/2-17 законодавством не визначено кількість (одна чи декілька) земельних ділянок, які можуть бути передані в користування громадянам України для ведення фермерського господарства (копія листа додається). Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (стаття 8 Закону України «Про фермерське господарство»). Позивач також посилається на те, що: «З огляду на норми статей 7,12 Закону України «Про фермерське господарство», статей 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України громадянин право на отримання земельної ділянки державної власності може використати один раз, додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримувати на конкурентних засадах через участь у торгах». На спростування вказаного твердження, варто зауважити, що одноразова можливість отримати земельну ділянку державної власності стосується саме права приватної власності, а не права користування, в тому числі оренди. Так, відповідно до ч.4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Жодна із інших норм, навіть аналізуючи їх у сукупності не дає можливості прийти до того висновку, до якого прийшов позивач у своєму твердженні. Відповідач 1 наголошує на тому, що до Головного управління Держземагентства у Запорізькій області [PERSON] звернувся із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, як фізична особа - громадянин, тому до вказаних правовідносин застосовувалася ч.2 ст. 134 Земельного кодексу України, в редакції на 09.07.2014, якою передбачалося, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. При цьому, юридична особа, на той час не існувала. Некоректним вбачається також посилання позивача на те, що: «маючи достатній час для створення фермерського господарства, протягом більше ніж 2 років з часу отримання у користування земельних ділянок, Відповідач 2 так і не створив фермерське господарство». Законодавством України не встановлено, протягом якого часу після отримання в оренду земельної ділянки, громадянин зобов'язаний створити фермерське господарство. Щодо посилання позивача на те, що під час укладання договорів оренди землі допущено порушення вимог Закону України «Про оцінку земель», Відповідач 1 повідомляє наступне. Відповідно до п. 18 Договору оренди землі від 22.10.2014, орендар повинен протягом року з моменту державної реєстрації права користування земельною ділянкою (жовтень 2015), відповідно до положень чинного законодавства провести нормативну грошову оцінку земельної ділянки та подати технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки на розгляд та затвердження органу місцевого самоврядування. 07.10.2014 Головне управління Держземагентства у Запорізькій області затвердило Висновок державної експертизи землевпорядної документації: Технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка надається в оренду [PERSON], розташованої на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Кадастровий номер 232581600:04:001:0024, Строк дій висновку не більше трьох років від дня його видачі - до 07.10.2017. 30.05.2017 року [PERSON] районною радою було ухвалено Рішення № 3 «Про затвердження матеріалів нормативної грошової оцінки земельної ділянки, площею 30,0127 га сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Кіровської сільської ради Токмацького району», відповідно до якого було затверджено матеріали нормативно-грошової оцінки, виготовленої в жовтні 2014 року. 02.06.2017 року [PERSON], як голова ФГ «ДОМ-Ленд» звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з проханням внести зміни до Договору оренди землі від 22.10.2014 року відповідно до нової нормативної грошової оцінки. 07.08.2017 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області та [PERSON] було укладено Додатковий договір про внесення змін до договору оренди землі від 22.10.2014 (зареєстрований 04.11.2014 № 493105123252). Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Наказом Головного управління Держземагентства від 19.09.2014 року №8-383/15-14-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 30,0127 га сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства на території Кіровської сільської ради Токмацього району. На підставі вище прийнятого наказу 22.10.2014 між Головним управлінням Держземагентсва у Запорізькій області та [PERSON] укладено договір оренди землі. Відповідно до умов Договору Орендодавець передав у користування Орендарю в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства кадастровий номер 2325281600:04:001:0024, яка знаходиться на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, за межами населеного пункту, площею 30,0127 га. Договір оренди землі зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.11.2014 [PERSON] міськрайонним управлінням юстиції номер запису про інше речове право 7569153. Основною підставою позовних вимог визнати незаконним та скасувати Наказ Головного управління Держземагентства від 19.09.2014 року №8-383/15-14-СГ прокурор зазначає видання зазначеного Наказу із порушенням ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України. Ця підстава не може бути визнана судом обгрунтованою, виходячи з наступного. Відповідно до положень статей 22, 31, 93, 124 ЗК України землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди. За правилом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів. Частинами другою та третьою статті 134 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 нього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться в разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства. В ході розгляду справи встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 30.0127 га., кадастровий номер 2325281600:04.001:0024, розташована на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області була надана [PERSON] відповідно до Наказу №8-383/15-14-СГ від 19.09.2014 року для ведення фермерського господарства що не суперечить вимогам Земельного кодексу України. Також суд вважає безпідставним посилання Позивача на те що [PERSON] не надано обгрунтування можливості обробляти земельну ділянки. Під час звернення до Управління Держземагенства у Запорізькій області [PERSON] обгрунтовував таку можливість наявністю освіти, досвіду роботи керівником сільгосппідприємства, наявністю членів сімї які все життя працювали у сільському господарстві, можливістю уклаcти договори на обробку землі. Іншою підставою позовних вимог визнати незаконним та скасувати Наказ Головного управління Держземагентства від 19.09.2014 року №8-383/15-14-СГ прокурор вважає той факт, що 30.05.2014 року згідно договорів оренди землі Головне управління Держземагентства вже надало у користування [PERSON] для ведення фермерського господарства 3 земельні ділянки державної власності, які розташовані на території Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, загальною площею 240,4194 га. Ця обставина не може бути підставою для задоволення позовних вимог про визнання незаконним наказу та недійсним договору оренди землі, оскільки діючими нормами права не передбачено обмеження кількості земельних ділянок, які можуть передаватися для ведення фермерського господарства. Зокрема, відповідно до роз'яснення, наданого Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру від 29.03.2017 № 22-28-0.13-4577/2-17 на запит Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 25.01.2017 № 21-8-0.61-359/2-17 законодавством не визначена кількість (одна чи декілька) земельних ділянок, які можуть бути передані в користування громадянам України для ведення фермерського господарства. Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (стаття 8 Закону України «Про фермерське господарство»). Безпідставним суд вважає і посилання прокурора на норми статей 7,12 Закону України «Про фермерське господарство», статей 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України, оскільки вони також не обмежують кількість земельних ділянок, які громадянин може отримати для створення фермерського господарства. Вказані норми стосуються отримання земельних ділянок у приватну власність, а не в оренду. Так, відповідно до ч.4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Також суд вважає безпідставними посилання Позивача на те, що [PERSON] не створив фермерське господарство. Закон України «Про фермерське господарство» та Земельний кодекс України не встановлюють строк, протягом якого фізична особа, яка звернулася до органу державної влади для отримання земельної ділянки в користування для ведення фермерського господарства, зобов'язана створити фермерське господарство (тобто здійснити державну реєстрацію юридичної особи). 21.03.2016 року [PERSON] було засноване Фермерське Господарство «Дом-Ленд», що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.03.2016 року. В 2016 році, саме Фермерське Господарство «Дом-Ленд» посіяло на земельній ділянці сільськогосподарського призначення площею 30.0127 га., соняшник, що підтверджується відповідною Довідкою Кіровської сільської ради № 182 від 07.06.2016 р. Спірна земельна ділянка разом з іншими була включена [PERSON] до майна фермерського господарства «Дом-Ленд», що підтверджується новою редакцією статуту від 01.04.2017 р. Крім того, суд вважає, що за своїм змістом Наказ № 8-383/15-14-СГ від 19.09.2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду» є актом одноразового застосування і вичерпав свою дію шляхом його виконання, він не може скасовуватися органом, який його прийняв, та самі по собі не породжує для Позивача негативних наслідків у вигляді порушення прав останнього. Основною підставою позовних вимог визнати недійсним Договір оренди землі від 22.10.2014 р. прокурор зазначає відсутність нормативної грошової оцінки. Суд вважає безпідставним посилання прокурора на відсутність нормативної грошової оцінки земельної ділянки, як підставу позовних вимог. Згідно п.5 Договору оренди землі від 22.10.2014 зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.09.2014 № 290 виданого відділом Держземагенства у [PERSON] районі Запорізької області становить 478 604,18 грн. Нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь в Україні станом на 01.07.1995 року була проведена відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року №213. В основу розрахунку нормативної грошової оцінки земель покладено рентний дохід, який створюється при виробництві зернових культур і визначається за даними економічної оцінки земель, проведеної у 1988 році.\~ За результатами її проведення отримані значення нормативної грошової оцінки 1 гектара угідь (ріллі та перелогів, багаторічних насаджень, природних сіножатей та пасовищ) у цілому по Україні, Автономній Республіці Крим і областях, адміністративних районах та сільськогосподарських підприємствах.\~ Нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення, проведена станом на 01.07.1995, підлягає індексації станом на 01.01.2015 на коефіцієнт 3,997, який визначається виходячи з добутку коефіцієнтів індексації за: 1996 рік 1,703, 1997 рік 1,059, 1998 рік 1,006, 1999 рік 1,127, 2000 рік 1,182, 2001 рік 1,02, 2005 рік 1,035, 2007 рік 1,028, 2008 рік 1,152, 2009 рік 1,059, 2010 рік 1,0, 2011 рік 1,0, 2012 рік 1,0, 2013 рік 1,0, 2014 рік 1,249.\~ Кабінетом Міністрів України 31 жовтня 2011 року прийнято постанову №1185 «Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів», згідно з якою з 1 січня 2012 року до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 1 липня 1995 року (з урахуванням індексації), також застосовується коефіцієнт змін у рентному доході 1,756. Згідно грошової оцінки ріллі господарств Токмацького району Запорізької області, затвердженої рішенням виконавчого комітету [PERSON] народних депутатів від 09.06.1995 р. № 86, що є невідємною частиною технічного звіту грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення господарства Токмацького району Запорізької області, розробленого Запорізьким філіалом інституту землеустрою Української академії аграрних наук, грошова оцінка 1 га по ДСГП «Ударник» Кіровської сільської ради Токмацької району складає 2838,00 грн. Орендна плата сплачувалась [PERSON] з врахуванням індексації та коефіцієнту змін у рентному доході. Крім того, в договорі оренди землі пунктом 18 визначені умови передачі земельної ділянки, в оренду, а саме передбачено проведення орендарем нормативної грошової оцінки земельної ділянки на протязі року з моменту державної реєстрації права користування земельною ділянкою відповідно до положень чинного законодавства та подання орендарем впродовж цього ж строку технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки на розгляд та затвердження органу місцевого самоврядування. Наприкінці вересня 2014 року (після отримання Наказу № 8-383/15-14-СГ від 19.09.2014 р. «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду») [PERSON], замовив ДП «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовлення Технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що підтверджується відповідною заявою. На початку жовтня 2014 року ДП «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовив Технічну документацію з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. 07.10.2014 року ГУ Держземагенства у Запорізькій області затвердило висновок державної експертизи землевпорядної документації: Технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка надається в оренду [PERSON], розташованої на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Кадастровий номер 2325281600:04:001:0024. Строк дії висновку не більше трьох років від дня його видачі (тобто до 07.10.2017 року). 22.12.2014 року (після укладення Договору оренди землі від 22.10.2014 р.) [PERSON] подав до [PERSON] районної ради Запорізької області Заяву щодо затвердження технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок. 22.01.2015 року [PERSON] районна рада Запорізької області [PERSON] (Вих. № 27) повідомила [PERSON] про те що на сесії депутати проголосували проти затвердження технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок. 30.03.2017 року (в межах строку дії Висновку державної експертизи землевпорядної документації) [PERSON] повторно подав до [PERSON] районної ради заяву про затвердження Технічної документації з нормативно грошової оцінки земельної ділянки та висновку по ньому (виготовлену 07.10.2014), оскільки висновок діє до 07.10.2017 року. 30.05.2017 року [PERSON] районна рада ухвалила рішення № 1 «Про затвердження матеріалів нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 30,0127 га., сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Кіровської сільської ради Токмацького району», відповідно якому затвердила матеріали нормативно-грошової оцінки, виготовленої в жовтні 2014 року. 02.06.2017 [PERSON], як голова ФГ «ДОМ-Ленд» звернувся до ГУ ДГК у Запорізькій області з проханням внести зміни до Договору оренди землі відповідно до нової нормативної грошової оцінки. У серпні 2017 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області та [PERSON] було укладено Додатковий договір про внесення змін до договору оренди землі від 22.10.2014 р. Відповідно зазначеному Додатковому договору та на підставі Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.06.2017 року, нормативну грошову оцінку земельної ділянки із врахуванням індексації встановлено у розмірі 681 074,69 грн., а річну суму орендної плати у розмірі 27 242,99 грн. [PERSON] ще 20.07.2017 року добровільно сплатив оренду плату у вищезазначеній сумі, що підтверджується відповідною Квитанцією. Правовий висновок ВСУ у справі № 6-2195цс16 від 13 березня 2017р. встановлює, що невизначеність нормативної грошової оцінки земельних ділянок у договорі оренди не породжує юридичних наслідків та не зумовлює його недійсність. Визнання угоди недійсною є одним із способів захисту прав на землю, передбаченим частиною третьою статті 152 ЗК України. За положеннями частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відносини, повязані з орендою землі для ведення фермерського господарства регулюються відповідними нормами ЦК України, ЗК України, законами України «Про фермерське господарство», «Про оренду землі» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Орендна плата відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Частиною першою статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обовязково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактору виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»). Крім того, за змістом статті 93 ЗК України відповідач набуває право використовувати земельну ділянку та обовязок сплачувати орендну плату не з моменту прийняття рішення компетентним органом про передачу цієї ділянки в оренду, а з моменту укладення договору оренди землі. Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати при укладенні договору оренди. Відповідно до абзацу 13 статті 1 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. Частиною пятою статті 5 цього Закону передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель. Згідно із частиною третьою статті 201 ЗК України нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Станом на момент укладення спірного Договору оренди землі, нормативна грошова оцінка була проведена відповідно до вимог Постанови КМУ № 1185 від 31.10.2011 року «Про внесення змін до Методики нормативно-грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів». Виходячи із зазначеної Методики нормативно-грошова оцінка 1 га землі сільськогосподарського призначення по Кіровській сільській раді становила 15 946, 72 грн. Відповідно, враховуючи розмір земельної ділянки 30.0127га, нормативна грошова оцінка становить 478604. 13 грн., як це і зазначено в спірному Договорі оренди землі. Після укладення Договору оренди землі [PERSON] у відповідності до умов п. 18 Договору було проведено нову нормативно грошову оцінку орендованої земельної ділянки та подано технічну документацію з нормативно грошової оцінки на затвердження органу місцевого самоврядування - [PERSON] районної ради. На момент судову розгляду справи спірний Договір оренди землі діє в редакції ДОДАТКОВОГО ДОГОВОРУ від 07.08.2017 р. із зазначенням нової нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Судом не встановлено порушення інтересів держави, оскільки [PERSON] своєчасно і в повному обсязі сплачував орендну плату з урахуванням індексації, тому, відповідно до вимог статті 16 ЦК України відсутні підстави застосування такого способу захисту, як визнання правочинів недійсними. Судом також не встановлено будь-яких порушень закону при винесені наказу та укладені договору щодо надання земельної ділянки в оренду, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed