Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу, реєстраційний номер ЧН-102 від 25 жовтня 2001 року житлової квартири [ADDRESS] , загальною площею 41,2 кв.м., який був укладений на Пологівській товарній біржі Агропром-Інвест між позивачем та відповідачами. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 25 жовтня 2001 року між ним та відповідачами в письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу житлової квартири, відповідно з вимогами, встановленими статтями 3,15,17 Закону України Про товарну біржу. Договір був зареєстрований на біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № ЧН-102 від 25 жовтня 2001 року. 26 жовтня 2001 року даний договір був зареєстрований позивачем в БТІ Пологівське Мале Підприємство Імпульс, про що зроблено запис в книзі № 1 за реєстровим № 298, і зроблено реєстраційний напис на документі на право особистої власності (договір купівлі-продажу). За вказаним договором позивач набув право власності на житлову квартиру [ADDRESS] . З часу укладення договору позивач проживає у квартирі постійно, користується нерухомим майном на свій розсуд. На теперішній час позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатись належною квартирою, оскільки нотаріусом було відмовлено у складанні та посвідченні договору купівлі-продажу квартири, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ, що підтверджує його право власності на квартиру зареєстрований на товарній біржі, однак не посвідчений нотаріально. Позивач зазначає, що сторонами на момент укладення договору купівлі-продажу житлової квартири від 25.10.2001 було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, даний договір в повному обсязі виконаний сторонами, однак договір був нотаріально не посвідчений внаслідок ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення. Позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не надав. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Надали відзив, в якому зазначили, що не можуть з`явитися до нотаріальної контори в смт Чернігівка Запорізької області для нотаріального посвідчення договору, оскільки проживають наразі в іншій області. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступного. Як встановлено, 25 жовтня 2001 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу. Відповідно до п.1 договору [PERSON] , [PERSON] , продали, а [PERSON] купив приватизовану двокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 22,9 кв. м., загальною площею 41,2 кв.м. На підставі ст. 15 Закону України Про товарну біржу цей договір зареєстровано на Пологівській товарній біржі Агропром-інвест, про що записано в Журналі реєстрації біржових угод за № ЧН-102. Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України станом на 03.07.2019, Товариство з обмеженою відповідальністю Пологівська товарна біржа Агропром-інвест було ліквідовано, згідно запису від 28.04.2006 без правонаступника. Згідно копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , власником квартири є [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 25.10.2001 за реєстраційним № 102. \~ \~ \~ \~Відповідно до реєстраційного посвідчення КП «Імпульс» від 26.10.2001 власником квартири [ADDRESS] , житловою площею 22,9 кв. м., загальною площею 41,2 кв.м.є позивач. Відповідно до копії тимчасової посвідки на постійне проживання, серії ЗП №204/ [NUMBER] , місце проживання [PERSON] зареєстровано з 14.01.2002 по [ADDRESS] . Як вбачається з копій розписок від 06.05.2019, 27.05.2019, відповідачі зобов`язувалися з`явитися до нотаріальної контори 17.05.2019, 07.06.2019 для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлової квартири від 25.10.2001, однак зазначений договір на теперішній час нотаріально не був посвідчений, що свідчить про ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення договору. У відзиви відповідачі також зазначили, що не можуть з`явитися до нотаріальної контори в смт Чернігівка Запорізької області для нотаріального посвідчення договору. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України\~від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі- продажу житлової квартири було укладено 25 жовтня 2001 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм\~Цивільного КодексуУкраїнської PCP в редакції 1963 року. Відповідно до\~ст.153 ЦК \~Української PCP 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Згідно зі ст.224 ЦК\~Української PCP 1963 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст.227 ЦК України Української PCP 1963 року передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. При укладанні договору купівлі-продажу квартири сторони керувались\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якої угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно з ч. 2 ст.47 ЦК\~Української PCP 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання правочину дійсним. Таким чином, на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, що підтверджується договором купівлі - продажу житлової квартири від 25.10.2001, виконання договору відбулося, оскільки продавці отримали кошти, а покупцеві було передано нерухоме майно і до нього перейшло право власності на квартиру, яке в установленому порядку на момент укладення договору, було ним зареєстровано. Також, судом встановлено факт ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення договору навіть на теперішній час, що підтверджується копіями розписок, а також не заперечувалося самими відповідачами. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для визнання договору купівлі-продажу житлової квартири дійсним, а тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved