Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідачів в свою користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 50 % з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, з 29.09.2011 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 25.04.2012 року народився син [PERSON], який проживає з ним та перебуває на його утриманні. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобовязана її надавати, в звязку із чим він перебуває у скрутному матеріальному становищі. Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 25.09.2015 року відповідачку позбавлено батьківських прав щодо її сина [PERSON] Оскільки позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідачку обовязку утримувати їхню дитину, просить позов задоволити. Позивач подав до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання повторно не зявився, належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Згідно ч.2 та ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і або натуральній формі.\~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Як вбачається із свідоцтва про народження, сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії І-СГ № 326502, відтак, зобовязані його утримувати до досягнення ним повноліття. Судом встановлено, що рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 25.09.2015 року відповідачку позбавлено батьківських прав щодо її сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачкою обовязку по утриманню дитини, суд приходить до висновку, що з неї слід стягувати аліменти на його утримання до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст.ст.183, 184 Сімейного кодексу України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В твердій частці аліменти стягуються з відповідача у випадку коли він має нерегулярний, мінливий дохід чи одержує його в натурі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на його утримання, стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини, яку утримує лише позивач, матеріальне становище відповідачки, відсутність на її утриманні інших осіб (оскільки докази про протилежне суду не надані) та приходить до висновку, що з відповідачки в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 01.04.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: dismissed