Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 33534,05 грн., мотивуючи порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором б/н від 29.05.2013 р. Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що 29.05.2013 р. відповідач звертався до позивача та в цей день підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку /а.с.7/. Як вбачається із Анкети-заяви, в ній зазначені данні відповідача: місце проживання, телефон. В графі - «Бажаний кредитний ліміт по платіжній картці «Універсальна, класу Gold»» відсутні будь-які відомості. Та взагалі відсутні відомості щодо видачі картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав встановлених статтею 11 цього Кодексу, зобов'язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтями 629 та 630 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов певного виду, оприлюднених в установленому порядку. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір юридично закріплює відносини між сторонами, надаючи їм характер зобов'язань, виконання яки захищене законом; визначає порядок, способи та послідовність здійснення дій сторонами, передбачає засоби забезпечення зобов'язань. Договір є видом правочину і для його укладення та чинності сторонами необхідно дотримуватись усіх тих вимог, які визначені у ст. 203 ЦК України для всякого правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Такими істотними умовами договору є: умови про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Для укладення договору основне значення мають істотні умови. За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі тільки якщо сторони домовились з приводу всіх суттєвих умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Згідно статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансової послуги, а кредитування і є фінансовою послугою (ст. 4 цього Закону), повинен мати обов'язково найменування фінансової операції, розмір фінансового активу та зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків, строки дії договору, права та обов'язки сторін, відповідність сторін і підписи сторін. По даній справі встановлено, що в підписаній відповідачем Заяві від 29 травня 2013 р. є єдина притаманна кредитного договору умова - це бажання отримати картку. Будь-які інші умови, в тому числі такої істотної умови кредитного договору як розмір кредиту (у випадку з кредитними картками це розмір кредитного ліміту), в даній Анкеті-заяві не зазначені. Також, договір позики є укладеним з моменту передачі коштів (ч. 2 ст. 1046 ЦК України). Дана норма поширюється і на кредитні відносини. Доказом зарахування кредитних коштів на відкритий розрахунковий рахунок, відповідно до виданої платіжної кратки у відповідності до Постанови НБУ № 22 від 21.01.2004 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» може виступати тільки платіжне доручення або меморіальний ордер. Жоден з цих доказів позивач не надав суду. Крім того, надані позивачем до матеріалів позовної заяви «Умови та правила надання банківських послуг» не містять підпису відповідача, що свідчить про необізнаність з даним документом відповідача. Встановлені обставини узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 11.03.2015 по справі № 6-16цс15, в якій наведений висновок щодо застосування відповідних норм права про те, що умови, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору. Таким чином, в судовому засіданні не найшло підтвердження укладення кредитного договору між сторонами по справі, тобто докази існування між ними взаємних прав та обов'язків, що є підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed