Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача залишок заборгованості по заробітній платі в розмірі 10485,05 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 56442,1 грн. за період з 03.10.2017 р. по день звернення до суду, тобто 14.07.2018 р. 1, обґрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Представник позивачки в судове засідання не зявилась, просила справу розглядати без її участі, позов підтримала. Позивачка надала відповідь на відзив відповідача, в якому зазначено, що остаточний розрахунок з нею не проведено, і заборгованість із заробітної плати не сплачено, що підтверджується довідкою, виданою відповідачем № 8 від 15.03.2018. Згідно вказаної довідки 10485,05 грн. це залишок суми заборгованості із заробітної плати (несвоєчасна сплачена заробітна плата), а не вихідна допомога при звільненні працівника внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Відповідачем було проведено остаточний розрахунок заробітної плати з позивачкою 19.02.2018, таким чином, заборгованість з заробітної плати відсутня. Сума 10485,05 грн., яку просить стягнути позивачка є вихідною допомогою при звільненні працівника внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору, а не заробітною платою, а сума 56442,1. грн. є компенсацією втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати. Вважає, що позивачкою пропущено строк звернення до суду. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. Наказом № 154-к від 02.10.2017 позивач був звільнений за п. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з невиплатою середньомісячної заробітної плати. Відповідачем при звільненні позивача не було проведено розрахунок в день звільнення, що підтверджено довідкою № 8 від 15.03.2018 (а.с.10). Залишок заборгованості з вихідної допомоги при звільненні склала 10485,05 грн. 1.Рішення суду стосовно позовних вимог про стягнення вихідної допомоги На підставі ст.233 ч.1, ч.2 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно зі\~ст. 44 КЗпП України\~при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті\~36\~та пунктах 1, 2 і 6 статті\~40\~цього\~Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога… внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку… 2.Рішення суду стосовно позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Статтею 116 КЗпП України\~передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.\~\~В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до\~абз.2\~п.8\~Порядку обчислення\~середньої заробітної\~плати,\~затвердженого \~постановою \~Кабінету \~Міністрів \~України \~від \~08.02.1995\~р.\~№ 100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Відповідно до довідки відповідача середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 201,94 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів, середньомісячне число робочих днів за серпень-вересень складає (22+21)/2=21,5. Час затримки розрахунку з 03 жовтня 2017 р. по 14 липня 2018 р. включно складає 9 місяців 11 днів, тобто заробітна плата за час затримки розрахунку визначається за 8 місяців 8Х21,5Х 201,94 грн. = 34733,68 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів, пропорційно кількості за 29 календарних днів у жовтні місяці/31 календарних днів у березні місяці Х 21,5 середньомісячна кількість робочих днів Х 201,94 грн. = 4061,6 грн.; 14 календарних днів у липні 2018 р./31 календарних днів у січні місяці Х 21,5 середньомісячна кількість робочих днів Х 201,94 грн. = 1960,77 грн. Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 40756,05 грн. Суд не приймає доводи відповідача, викладені в письмових запереченнях, щодо відсутності заборгованості по заробітній платі перед позивачем, оскільки, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано доказів сплати [PERSON] залишку заборгованості по заробітній платі в розмірі 10485,05 грн., а тому вказані позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для часткового задоволення позову, надані докази є достатніми та переконливими. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 704,8 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial