Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку в подальшому уточнив, до відповідача про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив відповідно договору купівлі-продажу від 24.11.2004 року він придбав у власність квартиру [ADDRESS]. Його право власності на вказану квартиру було зареєстровано у встановленому законом порядку. Коли позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення договору дарування вказаної квартири своїй дочці, нотаріус повідомив його про наявність арешту на належній йому квартирі, який накладено виконавчою службою Московського району м. Харкова вже після придбання ним квартири, - 16.12.2004 року. На звернення до Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області, позивач отримав відповідь, що виконавче провадження, за яким колишня власниця квартири - [PERSON] у відділі немає, а строк зберігання закінчених виконавчих проваджень складає три роки, в зв'язку із чим йому було рекомендовано звертатися до суду. До початку судового засідання, позивач подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, представник відповідача, на судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не сповістили, про час та місце розгляду справи сповіщені своєчасно та належним чином. Суд, ознайомившись із заявою позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON]С, 24,11.2004 року відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.5,6) придбав у [PERSON], [PERSON], [PERSON], квартиру [ADDRESS]. Право власності позивача є зареєстрованим у КП «Харківське міське БТІ», відповідно до положень чинного на той момент законодавства (а.с. 7). З копії повідомлення про накладення заборони відчуження обєктів нерухомого майна (а.с. 8) вбачається, що постановою про арешт майна боржника від 15.12.2004 року на квартиру належну позивачеві накладено арешт, боржником, згідно вищезгаданого повідомлення є [PERSON]. З відповіді державного виконавця Кійко І.О, на звернення [PERSON] (а.с. 10), вбачається, що виконавче провадження, за яким [PERSON] є боржником, на виконанні у ВДВС не перебуває, було знищене відповідно до Наказу Міністерства Юстиції «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби». Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Доказів неправомірного набуття позивачем права власності на квартиру [ADDRESS], матеріали справи не містять. Відповідно до\~ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження»\~у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд, дослідивши та оцінивши докази, надані позивачем, які приєднані до матеріалів справи, встановивши обставини та відповідні їм правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved