overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в розмірі 7243 грн., в порядку спадкування за законом, який належав його покійній матері [PERSON]. В обґрунтування вимог вказував, що його матері Великокаленицькою сільською радою було видано сертифікат на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства у вказаному розмірі серії ХМПЛ № 007783. [INFO] [PERSON] померла, однак за життя вона втратила оригінал сертифікату, що унеможливлює позивачу як спадкоємцеві за законом оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому він змушений звернутися з цього приводу до суду. Сторони в судове засідання не з`явилися, представник позивача [PERSON] подав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності, а представник сільської ради також і про визнання позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що для [PERSON] за життя Великокаленицькою сільською радою було видано сертифікат на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства у вказаному розмірі серії ХМПЛ № 007783, про що свідчать дані довідки Великокаленицької сільської ради Полонського району за вих. № 423 від 04.11.2014 року. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті позивач як спадкоємець за законом прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном так як на день смерті матері він був зареєстрований та проживав з нею в [ADDRESS], що стверджується довідкою сільської ради, виданої 16.09.2014 року за вих. № 366. Оскільки сертифікат на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства втрачено та він вважається недійсним, що унеможливлює для [PERSON] в даний час отримати свідоцтво про право на спадщину, та в послідуючому свідоцтво про право власності на майновий пай. За вказаних обставин, суд вбачає за можливе відповідно до ст.ст.524, 530, 549 ЦК 1963 року визнати за позивачем право на майновий пай, що належав покійній [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на на житловий будинок [ADDRESS] разом з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок - літера Ж. кухня - літера В, сарай - літера Б, погреб - літера Г, уборна - літера У, огородження дерев'яне №1-2, водозбірник №4 за набувальною давністю, посилаючись на те, що він з початку 2003 р. добросовісно заволодів чужим майном і на протязі більше 10 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у зв'язку з чим набув право власності на це майно. Позивач в судове засідання не з'явився, справу просив розглядати за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, про що надав суду відповідну письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія технічного паспорту; копія реєстраційного напису; копія довідки-характеристики; довідки голови вуличного комітету; копії свідоцтв про смерть. Суд дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що з початку 2003 р. позивач почав мешкати та мешкає по даний час в будинок [ADDRESS] та фактично вступив в управління зазначеним будинком, продовжує відкрито безперервно володіти вказаним майном до даного часу. Окрім позивача в будинку з 2003 р. ніхто не проживає, речей власника та будь-яких інших осіб у вищезазначеному будинку не має. Оплату комунальних послуг та інших платежів позивач здійснює за свій рахунок. Будинок належить діду позивача - [PERSON], який помер [INFO] р., після його смерті донькою померлого власника - матір'ю відповідача ([PERSON]) була подана заява про прийняття спадщини та після смерті [PERSON] ([INFO] р.) відповідач фактично прийняв спадщину оскільки проживав з матір'ю однією сім'єю, що підтверджено довідкою. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на рухоме майно - автомобільний прічеп марки «Немига», 1990 р.в., д/н [NUMBER], кузов (коляска): № платформа, шасі (рама) [NUMBER], колір: коричневий за набувальною давністю, посилаючись на те, що він з серпня 2003 р. добросовісно заволодів рухомим майном і на протязі більше 5 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у зв'язку з чим набув право власності на це майно. Позивач в судове засідання не з'явився, справу просив розглядати за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, про що надав суду відповідну письмову заяву. Відповідачі у судове засідання не з'явились, надали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти задоволення позовних вимог. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія технічного талону транспортного засобу; копія свідоцтва про смерть; копії свідоцтв про народження. Суд дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що з серпня 2003 р. позивач фактично володіє рухомим майном - автомобільним прічепом марки «Немига», 1990 р.в., д/н [NUMBER], кузов (коляска): № платформа, шасі (рама) [NUMBER], колір: коричневий, який позичив у тимчасове користування у [PERSON]. Зазначений причеп належав останній на праві приватної власності, що підтверджується технічним талоном транспортного засобу від 06.10.1992 р. При здійсненні усної угоди [PERSON] передала позивачу оригінали усіх документів на вказаний причеп. [INFO] [PERSON] померла. На теперішній час позивач продовжує добросовісно, безперервно володіти та відкрито користуватися даним рухомим майном, доглядає за ним, робить технічне обслуговування та утримує його. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на рухоме майно легковий автомобіль марки ЗАЗ-DАЕWОО Lаnоs ТF69Y, 2003 року випуску, шасі (кузов, рама) № Y6DТF69YУ30023044 SUРТF69YD3W179709, реєстраційний номер [NUMBER] за набувальною давністю, посилаючись на те, що він з січня 2009 р. добросовісно заволодів рухомим майном і на протязі більше 5 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у звязку з чим набув право власності на це майно. Позивач в судове засідання не зявився, справу просив розглядати за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, про що надав суду відповідну письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; копія договору оренди легкового автомобіля; копія звіту про експертну оцінку транспортного засобу. Суд дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що 15 січня 2009 р. між сторонами був укладений договір найму (оренди) належного відповідачці легкового транспортного засобу, відповідно до умов якого позивач отримав в оренду на три роки легковий автомобіль марки ЗАЗ-DАЕWОО Lаnоs ТF69Y, 2003 р.в., шасі (кузов, рама) № Y6DТF69YУ30023044 SUРТF69YD3W179709, реєстраційний номер [NUMBER]. 15 січня 2012 р. зазначений договір був переукладений на новий строк. На теперішній час позивач продовжує добросовісно, безперервно володіти та відкрито користуватися даним рухомим майном, доглядає за ним, робить технічне обслуговування та утримує його. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії за період з 01.08.2014 р. по 31.12.2015 р. у розмірі 36130,25 грн. в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 28.12.2015 р. Позивач в судове засідання не зявився, позовні вимоги підтримав, справу просив розглядати за його відсутності, про що надав відповідну письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, справу просила розглядати за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує, про що надала письмову заяву. У судовому засіданні досліджені докази: копія свідоцтва про народження; копія свідоцтва про смерть; копія довідки №3670 від 21.07.2016 р.; копія листа №11/А-7 від 16.02.2017 р.; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії; копія довідки від 09.02.2017 р. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 2015 р. померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилось спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії за період з 01.08.2014 р. по 31.12.2015 р. у розмірі 36130,25 грн. При зверненні до державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори [PERSON] щодо оформлення спадщини, позивачу було надано відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні документи, за якими встановлюється коло спадкоємців, які фактично прийняли спадщину. З 2010 року та на день смерті матері позивач проживав разом із нею, вели спільне господарство. Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на спадщину, що складається з житлового будинку [ADDRESS]. в порядку спадкування після матері [PERSON], яка померла [INFO] р. Представник позивача у судове засідання не з'явився, позовні вимоги підтримав, справу просив розглядати за його відсутності, про що надав відповідну письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, справу просила розглядати за її відсутності, про що надала суду відповідну письмову заяву. У судовому засіданні досліджені докази: копія свідоцтва про право на спадщину за законом; копія свідоцтва на право приватної власності на домоволодіння; копія технічного паспорту; копії свідоцтв про смерть; копія свідоцтва про народження; копія свідоцтва про укладення шлюбу; довідка ЛКП «Паспортна служба»; довідка про належність нерухомого майна; постанова про відмову вчинення нотаріальної дії. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] р. померла мати позивача [PERSON]. 10 грудня 2010 р. позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з житлового будинку [ADDRESS]. та складається з Б-1Ж, б(1)-б(3) житлового будинку площею 22.80 кв.м., загальною площею 50 кв.м. В склад зазначено домоволодіння, входить і житловий будинок №29 літер А-1Ж, який належить [PERSON], яка померла [INFO] р. Спадкоємцем [PERSON] був її син [PERSON], який спадщину прийняв фактично, але не оформив своїх спадкових прав і помер [INFO] р. Його спадкоємцем була дружина [PERSON], яка спадщину прийняла фактично, але не оформила своїх спадкових прав і померла [INFO] р. 19 березня 2015 р. позивач звернувся до державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після матері [PERSON], яка померла [INFO] р. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на підставі того, що держнотконтора не має можливості перевірити чи зверталися спадкоємці з заявою про прийняття спадщини та чи видавалися свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] проживав разом з [PERSON], після її смерті вступив у володіння спадковим майном, оскільки будинок [ADDRESS] складає одно домоволодіння. Після смерті [PERSON], який помер [INFO] р., спадщину прийняла [PERSON], спадкоємцем якої є позивач. Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на транспортний засіб марки ВМW, марки Х5 3.01, тип ТЗ легковий (універсал), колір сірий, рік випуску 2005, реєстраційний номер [NUMBER], дата реєстрації 28.04.2008 р. в РЕВ МРВ м. Алчевськ ДАІ ГУ УМВС, за набувальною давністю, посилаючись на те, що він з 04.05.2006 р. добросовісно заволодів чужим майном і на протязі більше 5 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у звязку з чим набув право власності на це майно. Позивач в судове засідання не зявився, справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, про що надав суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 04 травня 2006 р. відповідач передав позивачу у власність транспортний засіб марки ВМW, марки Х5 3.01, тип ТЗ легковий (універсал), колір сірий, рік випуску 2005, реєстраційний номер [NUMBER], дата реєстрації 28.04.2008 р. в РЕВ МРВ м. Алчевськ ДАІ ГУ УМВС, а також комплект ключів та технічний паспорт від зазначеного автомобіля. Щоб користуватися транспортним засобом без перешкод, відповідач оформив на позивача доручення на керування транспортним засобом, яке було посвідчено приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] реєстр № 1120 від 04.05.2006 р., строком на пять років. По закінченню пяти років відкритого користування автомобілем відповідач оформив ще одне доручення, яке посвідчено приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] реєстр № 391 від 19.04.2011 р. На теперішній час позивач продовжує користуватись транспортним засобом, добросовісно та безперервно володіти ним. Фактично вважає себе власником транспортного засобу з 04.05.2006 р., користується ним на власний розсуд більше пяти років, ремонтує його. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України в розмірі 551,2 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на ? частини житлового будинку та господарських споруд, що розташовані в [ADDRESS] В обґрунтування вимог вказував, що його дружині [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 липня 2004 року, після смерті її матері [PERSON] належало ? частини вказаного будинку з господарськими спорудами. [INFO] року дружина померла, однак за життя вона не зареєструвала своє право на нерухоме майно в органах Бюро технічної інвентаризації. Тому, через відсутність належно оформленого правовстановлюючого документа він не може оформити спадщину на зазначене майно та з цього приводу змушений звернутись до суду. Зазначив, що діти від прийняття спадщини після смерті матері відмовилися. При розгляді справи [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити із зазначених вище підстав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, пояснили, що [INFO] року померла їхня мати [PERSON], котрій за життя належало ? частини житлового будинку та господарських споруд. Від прийняття спадщини вони відмовилися, однак через відсутність належним чином оформленого правовстановлюючого документа їхній батько, позивач по справі, не може оформити спадщину у нотаріуса. Представник міської ради в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, де вказав, що проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 липня 2004 року, після смерті її матері [PERSON] належало ? частини вказаного будинку з господарськими спорудами, котрі вона за свого життя не зареєструвала в органах державної реєстрації, що унеможливлює спадкоємцю оформити спадщину в нотаріальній конторі. [PERSON] померла [INFO] року та після її смерті відкрилася спадщина на вказане майно. Про належність частини житлового будинку та господарських споруд названій особі свідчать дані свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 липня 2004 року, виданого державним нотаріусом Полонської державної нотаріальної контори Лабою В.М. Після смерті спадкодавниці позивач, як спадкоємець за законом, відповідно до ст.ст.1217, 1261 ЦК України набув право власності на ? частини житлового будинку та господарських споруд.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на ? частину будинку №130 по вул. Кафтанова м. Лисичанська Луганської обл. та на державний акт на землю 1-ЛГ №017865, реєстр №2406 в порядку спадкування після [PERSON], яка померла 03 червня 2014 р. Позивач в судове засідання не зявився, позов підтримав, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, справу просив розглядати за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову, про що надав письмову заяву. У судовому засіданні досліджені докази: копія свідоцтва про смерть; копія заповіту; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі; копія технічного паспорту; копія державного акту на право приватної власності на землю; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом; постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 03 червня 2014 р. померла [PERSON], після смерті якої відкрилось спадкове майно у вигляді ? частини будинку №130 по вул. Кафтанова м. Лисичанська Луганської обл. та державного акту на землю 1-ЛГ №017865, реєстр №2406, яке позивач прийняв по заповіту. Позивач звернувся до другої державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу. На підставі ст.1269 ч.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved