Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 13.12.2013 у розмірі 23 407 грн. 05 коп. та понесені судові витрати в сумі 1 762 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У відповідності до даного договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, комісією та іншими витратами згідно умов. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та станом на 05.09.2018 допустив заборгованість за договором, в розмірі 23 407,05 грн., з яких: 1 536,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1 447,91 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом; 18 831,83 - нарахована пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 090,81 грн. - штраф (процентна складова). Виходячи з наведеного, АТ КБ «Приватбанк» просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору. Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву та відповіді на відзив, позов заперечив повністю, зазначивши, що заперечує проти стягнення з нього заборгованості, оскільки не укладав з позивачем жодних кредитних договорів. Єдиним документом, в якому згадується надання йому кредиту в розмірі 2 000 грн. є позовна заява, яка доказом не являється. Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка міститься в матеріалах справи не може свідчити про отримання ним кредитних коштів, так як в такій відсутні будь які відомості про те, що він просить надати йому кредитні кошти та те, що така анкета заповнюється з метою одержання кредиту. Звертає увагу суду на те, що на підтвердження позовних вимог банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, однак такий доказ вважає неналежним, оскільки не свідчить, що умови надання банківських послуг були укладені саме такого змісту, які позивач вважає узгодженими. Просить відмовити в задоволенні позову, застосувати наслідки нікчемного правочину відповідно до ст. 216 ЦК України та стягнути з позивача на його користь документально підтвердженні понесені ним судові витрати. Крім того, представник відповідача подала заяву, в якій просить застосувати строки позовної давності. Представник позивача подав відповідь на відзив та письмові пояснення, в яких зазначає, що твердження відповідача не відповідають дійсності, оскільки відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг із зазначенням персональних даних, адреси проживання, та іншої інформації необхідної для отримання кредитної картки. Підписавши таку заяву банк та відповідач приєдналися та зобов`язалися виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, оскільки такі в сукупності складають Договір про надання банківських послуг. При укладенні договору сторонами були обумовлені усі істотні умови. На підтвердження суми заборгованості за кредитним договором банком подано розрахунок заборгованості, який відповідачем не спростовано та з якого вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, відповідач користувався наданими коштами (отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунок через термінали в касах магазинів). Просить задоволити позовні вимоги банку в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та відповіді на відзив, просить позов задоволити. Представник відповідача позов не визнала, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як передбачено статтею стаття 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підтвердження позовних вимог позивачем подано анкету-заяву підписану 13.12.2013 року [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, які в сукупності складають Договір про надання банківських послуг. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 05 вересня 2018 року становить 23 407,05 грн. і складається із: заборгованості за тілом кредиту - 1 536,50 грн, заборгованості за процентами за користування кредитними коштами - 1 447,91 грн, нарахованої пені - 18 831,83 грн, а також 500 грн - штраф (фіксована частина), та 1 090,81 грн - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19) прийшла до висновку, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, не містять підпису боржника, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Крім того, Великою Палатою Верховного Суду звернуто увагу на те, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (12.13.2013 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (25.09.2018 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про надання кредиту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, як вбачається із анкети-заяви б/н від 13.12.2013 року відповідач виявив бажання оформити на своє ім`я «зарплатний пакет», про що свідчить відповідна відмітка у відповідній графі анкети-заяви. Відміток про отримання картки «Універсальна» чи інших кредитних карток вказана анкета-заява не містить. Не містить така і жодних відомостей у графі анкети-заяви «кредитний ліміт», що свідчить про необумовленість сторонами жодних розмірів кредитних коштів, які мав би отримати відповідач. Суд не приймає до уваги довідку позивача №30.1.0.0/2-20180920/890 від 29.05.2019р., у якій зазначено про отримання відповідачем двох кредитних карток із [NUMBER] та [NUMBER], оскільки такі відомості не підтверджені жодними об`єктивними даними. Позивачем не надано суду жодних доказів, які б засвідчували факт отримання відповідачем вказаних карток (розписок, тощо), а факт їх отримання не визнається відповідачем. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором слід відмовити. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається з наданих суду документів, зокрема, договору про надання правової допомоги № 2019/03/Б-Ф від 13.03.2019 року, меморіального ордеру №@2PL023790 від 14.03.2019, сума понесених позивачем витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою у даній справі, складає 3 450 грн., а тому така підлягає стягненню з позивача в користь відповідача.

Outcome: approved