Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором, посилаючись на те, що між ЗАТ «Альфа-Банк», який було перейменовано на ПАТ «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] 05 березня 2008 року був укладений кредитний договір №490058140, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 16 764,36 доларів США, зі сплатою 14,5 % річних, на строк до 05 березня 2015 року. 22 січня 2009 року між ЗАТ «Альфа-Банк», який було перейменовано на ПАТ «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено договір про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору № 490058140 від 05 березня 2008 року, яким змінено дату остаточного повернення кредиту - 05 березня 2020 року. Погашення кредиту, виплата нарахованих відсотків за користування кредитом, сплата неустойки та інших передбачених платежів повинно здійснюватися позичальником щомісяця у розмірі, в строки та на умовах, передбачених кредитним договором згідно Графіку погашення заборгованості, що є додатком №1 до нього. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 05 березня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №490058140-П, за умовами якого поручитель [PERSON] зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням, що виникають з умов кредитного договору. 22 січня 2009 року між ЗАТ «Альфа-Банк», який було перейменовано на ПАТ «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено договір про внесення змін і доповнень №1 до договору поруки №490058140-П від 05 березня 2008 року, яким змінено дату остаточного повернення кредиту - 05 березня 2020 року. Відповідачі порушують умови укладених договорів, не виконують взяті не себе зобов'язання, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду. Також, позивач просив стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між ЗАТ «Альфа-Банк», який було перейменовано на ПАТ «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] 05 березня 2008 року був укладений кредитний договір №490058140, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 16 764,36 доларів США, зі сплатою 14,5 % річних, на строк до 05 березня 2015 року. 22 січня 2009 року між ЗАТ «Альфа-Банк», який було перейменовано на ПАТ «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено договір про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору № 490058140 від 05 березня 2008 року, яким змінено дату остаточного повернення кредиту - 05 березня 2020 року. Статтею 2.8. кредитного договору визначено, що платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком №1 до договору та його невід'ємною частиною в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з пунктом 3.4 розділу ІІ кредитного договору в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно умов договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 05 березня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №490058140-П, за умовами якого поручитель [PERSON] зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням, що виникають з умов кредитного договору. 22 січня 2009 року між ЗАТ «Альфа-Банк», який було перейменовано на ПАТ «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено договір про внесення змін і доповнень №1 до договору поруки №490058140-П від 05 березня 2008 року, яким змінено дату остаточного повернення кредиту - 05 березня 2020 року. Пунктом 3.1 договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Стаття 554 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, встановленим договором поруки. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Банк свої зобов'язання за договором щодо надання кредиту виконав. Але позичальником умови договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, право на яку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та сплата неустойки. Пунктом 4.2 Розділ ІІ кредитного договору банк має право вимагати, а позичальник повинен виконати у випадках, передбачених Договором або законодавством України, у строк не пізніше 30 днів з дати пред'явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених у Договорі), повернути банку кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов'язки, що виникають із договору. Позивачем 21 серпня 2015 року позичальнику та поручителю було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с. 26). Проте заборгованість повернута не була. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №490058140 від 05 березня 2008 року, утворилась заборгованість, яка станом на 05 серпня 2015 року складається з: заборгованість за кредитом - 10 470,65 доларів США, що за курсом НБУ становить 227 361,10 грн.; заборгованість по відсотках - 863,82 доларів США, що за курсом НБУ становить 18 757,10 грн.; заборгованість по пені за останній календарний рік - 1 158,39 доларів США, що за курсом НБУ становить 15 153,44 грн. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем (а.с.а.с. 23-24). Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідачів на користь позивача потрібно стягнути суму боргу за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 2 712,72 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved