Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 4 032 грн. 78 коп. завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 15 серпня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (надалі Страховик) і [PERSON] (надалі - Страхувальник) було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким Страховик прийняв під страховий захист відповідальність водія транспортного засобу Daewoo Nexia. Водієм даного автомобіля вчинено дорожньо-транспортну пригоду. Згідно з Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду, постановою Сихівського районного суду м.Львова у справі №464/6/17 від 07.03.2017, матеріалів адміністративної справи та пояснень свідків винною у скоєнні ДТП особою за ст.ст.122-4, 124 КУпАП є [PERSON] Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 07.03.2017 у справі №464/6/17 у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124, 122-4 КУпАП закрито, однак у її мотивувальній частині встановлено його вину. Потерпіла особа звернулася до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату відшкодування. На підставі даної заяви та страхового акту їй було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 4\~032 грн. 78 коп. А відтак, ПрАТ «СК «ВУСО» виконавши свої зобов'язання за Полісом перед потерпілими та сплативши страхове відшкодування, отримало право звернутися до суду з регресним позовом до відповідача. Зазначає, що звертався до відповідача з претензією щодо врегулювання спору в досудовому порядку. Однак відповідачем шкода так і не відшкодована, а відтак позов просить задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 08.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч.6\~ст.19 ЦПК України\~поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до\~ст.274 ЦПК України\~справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зазначений строк в ухвалі від 08.05.2018 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі не надала суду відзив на позовну заяву без поважних причин. У зв'язку з неявкою у судове засідання відповідача, суд у відповідності до ст.\~280\~ЦПК України постановив здійснювати розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №464/6/17, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Як стверджується полісом № АК/4860237 від 15.08.2016 автомобіль [NUMBER], на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ «СК «ВУСО», страхувальник: [PERSON] (а.с.7). З довідки №3016314527583592 про дорожньо-транспортну пригоду від 30.12.2016 вбачається, що 06.11.2016 по пр.Червоної Калини у м.Львові відбулося зіткнення автомобіля марки «Volkswagen Golf », д.н.з. 722 58 ТС, з автомобілем [NUMBER] (а.с.8). Так, судом встановлено, що [PERSON] 06.11.2016 року о 18.05 год. по проспекту Червоної Калини, 108 у м.Львові, керуючи автомобілем [NUMBER], був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, чим порушив вимоги п.п. 2.3. (б), 10.9 Правил дорожнього руху України, в результаті чого здійснив зіткнення із автомобілем «Volkswagen Golf », д.н.з. 722 58 ТС, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень. Крім того, [PERSON] 06.11.2016 року о 18.05 год. будучи причетним до дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце проспекту Червоної Калини, 108 у м.Львові між транспортними засобами марки «Daewoo Nexia» д.н.з. [NUMBER] та «Volkswagen Golf », д.н.з. 722 58 ТС, місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР України. Зазначене підтверджується постановою Сихівського районного суду м.Львова від 07.03.2017, згідно з якою у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124, 122-4 КУпАП закрито. Разом із тим у даній постанові судом встановлено, що факт вчинення [PERSON] адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.124, 122-4 КУпАП стверджується зібраними по справі доказами, зокрема, даними протоколів про адміністративне правопорушення серії БР № 259134 від 17.12.2016 року та серії БР № 259135 від 17.12.2016 року, які відповідають вимогам ст.256 КУпАП та якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, даними схеми ДТП, якою зафіксовано місце зіткнення, даними в судовому засіданні показаннями свідка [PERSON], який суду ствердив, що бачив, як автомобіль [NUMBER] здійснив зіткнення із автомобілем «Volkswagen Golf », д.н.з. 722 58 ТС та поїхав з місця ДТП, марку автомобіля він не пригадує, рапортом інспектора патрульної поліції у м.Львові від 06.11.2016 року. Дана постанова набрала законної сили 17.03.2018 (а.с.9). У відповідності до ч.6\~ст.82\~ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт вчинення [PERSON] даної дорожньо-транспортної пригоди та залишення ним місця пригоди є встановленим і не підлягає доказуванню. За фактом вищезазначеної події 06.11.2016 [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату йому страхового відшкодування на підставі поліса АК/4860237 (а.с. 13). Згідно з звітом про оцінку колісного транспортного засобу №17/1/30/720339 від 16.01.2017 розмір відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на момент дослідження складає 4839 грн. 34 коп. (а.с.14-16). Відповідно до страхового акту № 3521-24 від 04.05.2017 пошкодження транспортного засобу марки «Volkswagen Golf », д.н.з. 722 58 ТС, внаслідок ДТП, яка відбулась 06.11.2016 за участю застрахованого автомобіля, визнано страховою подією та прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 4\~032 грн. 78 коп., яке в подальшому було виплаченим, що стверджується копією платіжного доручення № 9201 від 04.05.2017 (а.с. 19, 20). Позивач звертався до відповідача із претензією про компенсацію в порядку регресу витрат у розмірі 4 032 грн. 78 коп., однак така залишилась без реагування (а.с. 21). Відповідно до ст.\~979\~ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч.1 ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до\~ч. 2 ст.1187\~Цивільного кодексу\~України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею\~\~1191 Цивільного кодексу України\~\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Оскільки судом встановлено, що факт вчинення відповідачем\~[PERSON]\~вищезазначеної дорожньо-транспортної\~пригоди,\~а також\~залишення ним\~місця пригоди\~встановлений постановою\~Сихівського районного\~суду м.Львова\~від 07.03.2017,\~яка набрала\~законної сили,та у зв'язку з настанням страхового випадку Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» провело виплату страхового відшкодування за заявою [PERSON] відповідно\~до полісу\~№АК/4860237у розмірі 4 032 грн. 78 коп., то після проведення такої виплати з огляду на обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також на положення ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1191 ЦК України, позивач набув права зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до\~ст.141 Цивільного процесуального кодексу України\~на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1762,00 грн. На підставі ст.ст.\~979, 993, 1187,\~1191 ЦК України,\~ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~та

Outcome: approved