Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив розірвати договір оренди земельної ділянки ( кадастровий номер [NUMBER] ) від 02.09.2007 №52Б, який укладений між ним та [PERSON] , скасувавши його державну реєстрацію та реєстрацію права оренди. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 18.06.2002 він є власником земельної ділянки площею 2,371 га з кадастровим номером [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Станишівської сільської ради Таращанського району Київської області. 02.09.2007 між ним та фізичною особою [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки від 02.09.2007 №52Б строком на 10 років. Напередодні закінчення строку дії договору у серпні 2017 він звернувся до відповідача з листом в якому просив повернути належну йому земельну ділянку після закінчення строку дії договору для подальшого її самостійного обробітку. В подальшому йому в усній формі було відмовлено та роз`яснено, що термін договору закінчується у травні 2021 року, оскільки державна реєстрація договору оренди відбулася 20.05.2011 року. Відповідач без правових підстав використовував належну йому земельну ділянку з 2007 по 2011 рік. Крім того, 20.02.2019 йому стало відомо, що в липні 2018 державним реєстратором Номінат С. проведено державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку. Тобто, відповідач передав належну позивачеві земельну ділянку у суборенду третій особі - СП «Дубівське». В судовому засіданні представник позивача адвокат Дахно І.М. позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Заперечував щодо заміни відповідача [PERSON] на відповідача СП «Дубівське». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав до суду клопотання в якому зазначив, що є неналежним відповідачем по справі, просив суд замінити відповідача на СП «Дубівське», позовні вимоги не визнав з цих же підстав. Представник третьої особи СП «Дубівське» адвокат Кривошеєв М.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. Представник третьої особи сектору реєстрації Таращанської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, в підготовчому судовому засіданні продавав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, заслухавши у судовому засіданні вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини справи, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши отримані у справі письмові докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 18.06.2002 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,371 га з кадастровим номером [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Станишівської сільської ради Таращанського району Київської області. ( а.с.10) 02.09.2007 між [PERSON] та [PERSON] , який діяв на підставі Статуту підприємства, укладено договір оренди земельної ділянки від 02.09.2007 №52Б строком на 10 років. Договір зареєстровано в управлінні Держкомзему в Таращанському районі Київської області за номером 322440040012 від 19.05.2011. (а.с.11) Відповідно до п.2.3 даного договору, термін його дії становить 10 років, починаючи з дати його реєстрації. З моменту укладення договору оренди земельної ділянки по даний час позивач отримує орендну плату за використання його земельної ділянки СП «Дубівське», що не заперечується сторонами. 17.08.2017 [PERSON] звернувся до директора СП «Дубівське» [PERSON] з заявою про розірвання договору оренди належної йому земельної ділянки, оскільки термін договору закінчився. ( а.с.12) Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 08.08.2018 державним реєстратором Таращанської РДА Номінат С.Ю. зареєстровано право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] площею 2, 3706 га, на підставі договору оренди земельної ділянки №52 Б від 02.09.2007, кладеного між [PERSON] та СП «Дубівське» строком на 10 років. Договір зареєстровано в управлінні Держкомзему у Таращанському районі Київської області 19.05.2011 року. ( а.с.14) Позивач та його представник вважають, що договір оренди земельної ділянки був укладений між позивачем та [PERSON] , як фізичною особою. Строк його дії закінчився влітку 2017 року. Оскільки відповідач [PERSON] передав належну [PERSON] земельну ділянку в суборенду СП «Дубівське», що є порушенням умов договору оренди, позивач змушений звернутися до суду за захистом свого права. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частина перша статті другої Закону України «Про оренду землі» передбачає, що відносини, пов`язані з орендою землі регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативними актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки. За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обов`язки. Відповідно до ч. 1, 9 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Згідно із ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч. 1 ст. 626, ст. ст. 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В частині 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року №1952-IV вказано, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В частині першій статті третьої вказаного Закону передбачено обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Частинами другою та третьою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. В ч. 1 ст. 4 вказаного Закону зазначено, що державній реєстрації прав підлягають, зокрема право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Згідно із ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 17 вказаного Закону об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. В п. 3.4 оскаржуваного договору оренди землі, сторони встановили обов`язок саме орендаря не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні було оглянуто оригінал оспорюваного договору оренди земельної ділянки №52 б від 02.09.2007 та встановлено, що його було укладено між [PERSON] та СП «Дубівське», яке на момент укладення діяло в особі директора [PERSON] . В подальшому даний договір, відповідно до вимог чинного законодавства, було зареєстровано в управлінні Держкомзему в Таращанському районі Київської області. Крім того, в судовому засіданні доведено, що позивач звертався до СП «Дубівське» в особі його директора [PERSON] з листом про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02.09.2007, тобто цим листом позивач визнає факт існування правовідносин між ним та СП «Дубівське». Отже, в судовому засіданні позивачем не доведено факту укладення договору оренди земельної ділянки з фізичною особою [PERSON] , а тому в задоволенні позовних івимог слід відмовити.

Outcome: dismissed