Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись, що 26.09.1992 між сторонами зареєстровано шлюб. Вказує, що від даного шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами не склалися з причини розходження поглядів на сімейне життя, втрати почуття любові. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2012 року, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбних відносин позивач вважає не можливим, тому звернувся з даним позовом до суду. У судове засідання позивач не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином. Судова повістка надсилалась їй за її зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , до суду повернулося поштове повідомлення з особистим підписом відповідачки про отримання судової повістки. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивача про слухання справи за її відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26.09.1992 Виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис №42, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу, виданого повторно, серія [NUMBER] /а.с.14/. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2012 року, намірів до відновлення шлюбних відносин не мають, на теперішній час спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved