Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про припинення права спільної часткової власності, поділ та визнання права власності. В обґрунтування вимог позову зазначив, що йому належить 60/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 13 січня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], р.№ 59, інші 40/100 частин будинку належать відповідачам по справі - [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до схеми поділу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], площа земельної ділянки, що знаходиться в користуванні [PERSON] становить 0,0273 га, а площа земельної ділянки, що знаходиться в користуванні відповідачів становить 0,0312. Зазначив, що у його фактичному користуванні знаходиться: з житлового будинку літ. А-1: квартира №1, яка складається з: коридору 1-1, кухні 1-2, санвузлу 1-3, житлової кімнати 1-4, житлової кімнати 1-5, з надвірних будівель: сарай літ. В, погріб літ. Б, убиральня літ. У, літній душ літ. И, питна колонка №3, вигрібна яма літ. О, вимощення ІІ, ворота №6, огорожа №5. На теперішній час, позивач зазначає про те, що хотів би виділити належне йому майно в натурі відповідно до порядку користування домоволодінням, який склався між співвласниками протягом тривалого часу спільного проживання. Необхідність поділу спільного майна виникла у позивача в зв'язку з неможливістю самостійно та вільно розпоряджатися своєю часткою у спірному домоволодінні, а саме, він не може ні продати свою частку без згоди відповідачки, а ні оформити кредит в банку під заставу свого майна, та інше. У відповідності до висновку будівельно-технічної експертизи обстеження індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS], об'єкт нерухомості можливо розділити між співвласниками на два самостійних об'єкта нерухомості. У судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутністю. Позивач на позові наполягає. Відповідачі проти вимог позову заперечень не надали. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини: Спірний будинок за адресою: [ADDRESS] в цілому складається з: житлового будинку літ. А-1, прибудови літ. А1-1, прибудови літ. А2-1, недобудованої прибудови літ. А3-1, прибудови літ. А4-1, погребу літ. Б, погребу літ. П, сараю літ. В, сараю літ. Е, сараю літ. Ж, літнього душу літ. И, убиральні літ. У, убиральні літ. У1, вимощення літ. ІІ, вигрібної ями літ. О, питної колонки №3, воріт №6, хвіртки №9, огорожі №5,7,8, що підтверджується технічним паспортом житлового будинку. 60/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 13 січня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], р.№ 59 належить позивачу. Інші 40/100 частин будинку належать відповідачам по справі - [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до схеми поділу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], площа земельної ділянки, що знаходиться в користуванні [PERSON] становить 0,0273 га, а площа земельної ділянки, що знаходиться в користуванні відповідачів становить 0,0312. Схема - розподіл земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] затверджена підписами обох сторін - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тобто суперечностей щодо межі та розміру земельних ділянок у сторін немає. Вивчивши матеріали, об'єктивно та всесторонньо дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про припинення права спільної часткової власності, поділ та визнання права власності підлягає повному задоволенню. Статтями 317, 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник може чинити стосовно своєї речі усе, що не заборонене законом або не суперечить соціальній природі власності. Воля власника щодо реалізації влади над річчю, яка йому належить, виражається у володінні, користуванні і розпорядженні нею. Розпорядження означає вчинення стосовно речі дії, що визначають її юридичну або фактичну долю. Це може бути відчуження речі, знищення речі, відмова від неї тощо. У відповідності зі ст. 358 ЦК України, кожен із власників має право на надання йому у володіння і користування тієї частини загального майна в натурі, яка відповідає його долі в праві загальної часткової власності. Стаття 364 ЦК України зазначає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як зазначено ч.2 ст. 367 Цивільного кодексу України, при розділі сумісного майна між співвласниками право загальної часткової власності припиняється. Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. На підставі викладеного й у відповідності зі ст. ст. 317, 319, 331, 358, 364, 365 ЦК України, ст. 41 Конституції України,

Outcome: approved