Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк розвитку» ( ПАТ ВБР) заборгованість в розмірі 14910, 30 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на такі обставини: Відповідно до укладеного 07.08.2014 р. договору № IKCASHVG. 144183.006 [PERSON] отримав кредит у розмірі 12360,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав свої зобовязання у повному обсязі, про що свідчить Заява на видачу готівки № 437287 від 07.08.2014 року. Взяті на себе зобовязання за договором відповідач не виконував належним чином, у звязку з чим у нього станом на 03.06.2015р. виникла заборгованість в загальній сумі 14910,30 грн. На підставі наведеного позивач просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, в судове засідання не зявився, проте подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів та давши їм оцінку, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З врахуванням обставин справи суд вважає, що подана відповідачем заява про визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приймає подану відповідачем заяву про визнання позову та приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та відповідають фактичним обставинам справи, а позов підлягає до задоволення . Судом встановлено, що 07.08.2014 р. між ПАТ ВБР та [PERSON] був укладений кредитний договір № IKCASHVG. 144183.006. Відповідно до п. п. 1.1., 1.2, 1.3, 1.4, 1.7, 1.8, 1.9, 1.10, 2.4. кредитного договору банк надає відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти у розмірі 12360,00 грн. Термін користування кредитом 06 серпня 2017 року. Процентна ставка за кредитом 15 % річних. Повернення заборгованості за цим договором здійснюється щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) відповідно до графіку погашення кредиту (додаток№2) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості за кредитом, процентами, щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів. Згідно з п. 4.2.1 Кредитного договору відповідач зобовязувався здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії, а також виконувати інші свої зобовязання в повному обсязі у строки передбачені Договором. Відповідно до п. 6.1, 6.3 Кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісіями банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості нараховуються у розмірі 36% річних за кожен день прострочення. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, про що свідчить Заява на видачу готівки № 437287 від 07.08.2014 року. Свої вимоги за договором відповідач не виконував належним чином, внаслідок чого у нього сформувалася заборгованість у розмірі 14910,30 грн, з яких 9723,73 грн. поточна заборгованість по тілу кредиту; 1766,04 грн.- прострочена заборгованість по тілу кредиту; 135,22 грн. - заборгованість за процентами; 989,02 грн. прострочена заборгованість за процентами; 1297,80 грн. сума комісії; 998,49 грн. - пеня. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обгрунтованими. Згідно ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалене рішення,звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки відповідно до п. 22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач від сплати судового збору звільнений, судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved