Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахування заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів 46731,59 гривень, з яких 41731,59 грн. відшкодування завданих матеріальних збитків та 5000,00 грн. відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 21.06.2015 року близько 21:20 год., години [PERSON], керуючи належним позивачу транспортним засобом Peugeot Expert, державний номерний знак [NUMBER], рухаючись в напрямку від м. Ружин до м. Козятин на 246+600 км. автодороги Кременець-Біла Церква-Ржищів, здійснив наїзд на вибоїну, яка знаходилася на проїзній частині дороги, автомобіль отримав пошкодження. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №35 від 23.06.2015 року вартість відновлювального ремонту становить 36099,99 гривень. Позивач вважають, що бездіяльність відповідачів та третьої особи є протиправною, оскільки порушено правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, не вжито заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або не прийнято своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху. Вказана яма (вибоїна) не була позначена ні дорожніми знаками, ні сигнальними, огороджувальними чи направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів, на цій ділянці дороги не було припинено чи обмежено рух. Позивач зазначає, що у зв'язку із даною дорожньо-транспортною пригодою відносно начальника філії Бердичівської ДЕД ДРП-2 [PERSON] було складено протокол в справі про адміністративне правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, представник позивача [PERSON] направив до суду заяву про розгляд справи без його участі вимоги викладені в заяві про збільшення позовних вимог підтримав в повному обсязі (а.с.200). Представник Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про, що свідчить підпис уповноваженої особи в повідомленні про вручення судової повістки (а.с.195). Представник Служби автомобільних доріг у Житомирській області Войдевич О.А. направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди із Служби автомобільних доріг у Житомирській області заперечувала в повному обсязі (а.с.201). [PERSON] в судове засідання не з'явився про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.197). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.06.2015 року о 21:20 год. на 246+600 км. автодороги Кременець- Б.Церква - Ржищів сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме - [PERSON], керуючи транспортним засобом Peugeot Expert, державний номерний знак [NUMBER], здійснив наїзд на вибоїну, яка утворилася на проїзній частині дороги, автомобіль отримав пошкодження. Вказана подія була зареєстрована в журналі ЄО Ружинського РВ УМВС в Житомирській області за номером 982 від 21.06.2015 року (а.с.10). Автомобіль марки «Peugeot Expert», державний номерний знак [NUMBER], на праві власності належить [PERSON], що підтверджується зс=містом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобі серії [NUMBER] (а.с.19 Відносно начальника філії Бердичівської ДЕД ДРП-2 [PERSON] було складено протокол в справі про адміністративне правопорушення, де було вказано, що він 22.06.2015 року, будучи відповідальною особою комунального підприємства, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не сприяв ліквідації ямковості на автодорозі Кременеці - Б.Церква - Ржищів. Як вбачається зі змісту протоколу, [PERSON] вказав на відсутність фінансування, у зв'язку з чим і не була ліквідована ямковитість. Дана обставина підтверджується листом філії Бердичівської ДЕД від 24.05.2015 р. за №84 в якому вказано, що Дочірнім підприємством «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» в період з 18.05.2015 року по 19.06.2015 року не було надано філії будівельних матеріалів на ремонт автомобільної дороги Р-32 Кременець - Біла Церква - Ржищів, що унеможливлює виконання ремонтних робіт (а.с.46-48). Автомобільна дорога Р-32 Кременець - Біла Церква - Ржищів включена до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2012 року №301, як регіональна автомобільна дорога. Відповідно до довідки філії Бердичівської ДЕД від 09.03.2016 р. за №34 на автомобільній дорозі Кременці - Б.Церква- Ржищів км. 246 + 600 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яке сталося 21.06.2015 року, обмежень швидкості руху не було, крім дорожніх знаків, які знаходяться за адресою: ліва полоса: «вибоїна» з табличкою 7.2.1 зона дії (5 км ) - км. 251+200; права полоса: «нерівна дорога» з табличкою 7.2.1 зона дії ( 8 км ) -) - км. 246+ 100 (а.с.48). Зі змісту листа від 08.07.2015 року вбачається, що за порушення правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні шляхів, до адміністративної відповідальності притягнуто начальника філії Бердичівської ДЕД ДРП-2 [PERSON](а.с.34). Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №35 від 23.06.2015 року вартість відновлювального ремонту становить 36099,99 грн. (а.с.4-9). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причиною дорожньо-транспортної пригоди є невжиття своєчасних заходів щодо ліквідації ямковості на вказаній ділянці автодороги, вина в діях водія відсутня, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталося не в зоні дії попереджувального знаку «»вибоїна». Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 3 статті 14 і частиною 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Згідно з ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. У п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994року № 198 (далі - правила) встановлено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. Вказані правила є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів і користувачів (п. 1). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відповідачем не спростовані, у зв'язку із чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового іязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням звленого індексу інфляції за весь час прострочення. Оскільки відповідачі не виконали зобов'язання - не відшкодували позивачу завдані збитки протягом тривалого часу. Індекс інфляції у грудні 2016 року відносно липня 2015 року становить 115,6%. Інфляційні нарахування за період з липня 2015 року по грудень 2016 року становлять 5631,44 гривень (36099,99*115,6/ 100-36099,99=5631,6), а тому сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції становить (36099,99+5631,6) 41731,59 грн. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно пунктів 2, 3 частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи наведені вище положення законодавства, характер дій посадових осіб відповідача Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Служби автомобільних доріг у Житомирській області, якими було завдано моральну шкоду позивачу [PERSON], глибину її душевних страждань, а також вимоги розумності та справедливості суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача в якості відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 5 000 грн. 00 коп. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 420,00 грн.

Outcome: approved