Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії директора Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» філія №2 Деснянського району м. Києва Лимаря Юрія Вікторовича щодо залишення без задоволення у зв'язку з виробничою необхідністю заяви про переведення на ставку0,25% лікаря з ультразвукової діагностики відділення діагностики філії № 2 Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» у зв'язку з сімейними обставинами; та зобов'язати Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» філія №2 Деснянського району м. Києва протягом одного місяця видати наказ про переведення лікаря з ультразвукової діагностики відділення діагностики філії № 2 Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» [PERSON] за його заявою від 13.02.2015 року на ставку 0,25 % лікаря цього ж відділення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він працює на посаді лікаря з ультразвукової діагностики Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» філія №2 Деснянського району м. Києва з 01 листопада 2013 року на 0,5 ставки лікаря. 13 лютого 2015 року він звернувся до директора КНП «КДЦ» із заявою про переведення на ставку 0,25 лікаря у зв'язку з сімейними обставинами. Проте, йому було відмовлено, з мотивів виробничої недоцільності. Вважає, що такою відмовою порушено його права, як працівника та законодавство про працю. За захистом своїх прав, він звернувся до суду. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповіщав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача - Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичного центр» Деснянського району м. Києва. З письмових заперечень, які містяться в матеріалах справи вбачається, що відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що переведення позивача з 0,5 ставки лікаря на 0,25 є правом роботодавця, а не працівника, і таке право роботодавець може реалізувати за своєю ініціативою і тільки за згодою працівника - у разі його переведення на іншу роботу. Відповідач - директор Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва Лимар Юрій Вікторович, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходиться до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] працював в Комунальному некомерційному підприємстві «Консультативно-діагностичний центр» філія № 2 Деснянського району м. Києва на посаді лікаря з ультразвукової діагностики з 01 листопада 2013 року, що підтверджується довідкою, виданою 06 січня 2015 року за № 10 Комунальними некомерційним підприємством «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва». 13 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до директора Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва Лимара Юрія Вікторовича з заявою про переведення його - лікаря УЗД на 0,25 ставки з 01 березня 2015 року за сімейними обставинами. Директором Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва Лимар Юрієм Вікторовичем заява була залишена без задоволення, у зв'язку з виробничою недоцільністю. Відповідно до ч. 1 ст. 56 Кодексу законів про працю, яка передбачає неповний робочий час, визначено, що за угодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень. Оскільки, чинним законодавством передбачено, встановлення неповного робочого часу за угодою сторін, а така згода не досягнута сторонами, то доводи на які посилається позивач, позбавлені юридичного обґрунтування. Позивач не відноситься до категорії працівників, яким надане суб'єктивне право на встановлення неповного робочого часу. Крім цього, суд додатково звертає увагу на те, що відповідно до наказу Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва № 266-к від 28 вересня 2015 року [PERSON] 30 вересня 2015 року звільнено з займаної посади - лікаря ультразвукової діагностики, у зв'язку із скороченням штату працівників та не отриманням згоди на пропозицію про переведення на іншу роботу п. 1 ст. 40 КЗпП України, тобто в трудових відносинах позивача з відповідачем не перебуває. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.

Outcome: dismissed