Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 13.12.2014 року він перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, вважає, що подальше подружнє життя неможливе. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. На розірванні шлюбу наполягав. Зазначив, що наданий строк на примирення позитивного результату не дав. Відповідач до суду не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 14.09.2019 року. 17.09.2019 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 20.09.2019 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 25.09.2019 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 27.09.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. В підготовчому засіданні 12.12.2019 року за клопотанням відповідача суд надав сторонам строк на примирення протягом двох місяців. Ухвалою від 13.02.2020 року провадження у справі відновлено у зв`язку із закінченням строку на примирення. Ухвалою від 13.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.12.2014 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що останнім часом між сторонами відсутні подружні стосунки, примиритися, зберегти сім`ю позивач не бажає, на розірванні шлюбу наполягає. Наданий строк на примирення бажаного результату не приніс. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім`ї. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: approved