Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою за адресою: кв. [ADDRESS], а також примусово зняти з реєстраційного обліку. Позивач посилалася на те, що проживає разом з своїм сином [PERSON] у квартирі за адресою: кв. [ADDRESS]. Вказала, що відповідач з 2002 року не проживає в квартирі, комунальних послуг не сплачує. Пояснено, що факт не проживання [PERSON] за адресою: кв. [ADDRESS] підтверджують сусіди згідно з Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 21.12.2016. На даний час фактичне місце проживання відповідача невідомо та останнього оголошено в розшук. У зв'язку з наведеним вище позивач звернулася до суду із вказаним позовом та просила його задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла до суду заява, в якій вона просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просила позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення, в разі неявки відповідача, не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з'явився, від нього надійшла до суду заява, в якій він просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Виходячи з цього, суд ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору-судом. Судом встановлено, що згідно ордера № [NUMBER] від 01.09.1982, виданого виконавчим комітетом Печерської районної ради народних депутатів м. Києва, [PERSON] разом зі своєю сім'єю має право на заняття житлової площі за адресою: кв. [ADDRESS]. (а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 18.01.2002.(а.с5) Згідно довідки форми №3 від 14.12.2016 за №12560, виданої комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району» ЖЕД №905 у вказаній квартирі зареєстровані: позивач - [PERSON], її син - [PERSON], онук - [PERSON], а також відповідач - [PERSON] (а.с. 8). Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що відповідач [PERSON], на даний час не проживає у квартирі, про що свідчить акт про не проживання особи, складений сусідами та затверджений печаткою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» ЖЕД №905 від 21.12.2016 (а.с. 6). Крім того, у матеріалах справи є довідка від 16.12.2016 № 309/1, видана Дніпровським управлінням поліції Головного управління національної поліції у м. Києві про те, що [PERSON] вікторовича було оголошено в розшук як безвісти зниклого та місцезнаходження останнього не відомо. (а.с.7). Відповідно до п. 10 постанови №2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності / в т.ч. внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї / суд може продовжити цей строк. Аналізуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач залишив спірну квартиру більше 10 років назад, перешкод для його проживання в спірній квартирі ніхто не чинив і не чинить, а тому вимоги позивачки в цій частині є обґрунтованими. Що стосується вимоги позивачки зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: кв. [ADDRESS], суд зазначає наступне. Відповідно до встановленого ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі рішення суду, в тому числі, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому при задоволенні вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, окремого застереження щодо зняття з реєстраційного обліку за його адресою цієї особи не потребується. А тому, рішення суду щодо визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням є відповідною правовою підставою для зняття його з реєстраційного обліку та додаткового застереження не потребує. З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплачену нею суму судового збору при зверненні до суду в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial