Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить\~\~ розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON],який був зареєстрований 04.06.1977 р. в Палаці одруження « Жовтневий» м. Харкова, визнати право власності на 1/2 частину трикімнатної квартири [ADDRESS] . Визнати право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі літ. «А 57-1» площею 121,6 кв.м., розташованої за адресою: м. Харків, вул. Енгельса,33. Свою вимогу позивач обґрунтувала тим, що 04.06.1977 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі була народжена дитина, яка на даний час є повнолітню. Останні роки життя, а саме з 2014 року між подружжям виникли непорозуміння і сварки, що призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. У звязку з чим на даний час шлюб існує формально. За роки спільного життя у шлюбі ними було придбано майно, а саме трикімнатна квартира [ADDRESS] та нежитлова будівля літ. «А 57-1» площею 121,6 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків вул..Енгельса,33. Зазначене майно оформлено було на відповідача [PERSON] На підставі вимог ст. 63 СК України вона вважає, що дане майно повинно бути поділено порівну. У звязку з чим і звернулась до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні представником позивача була надано уточнена позовна заява. Відповідно до якої позивач просить : розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON],який був зареєстрований 04.06.1977 р. в Палаці одруження « Жовтневий» м. Харкова визнати за нею право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Визнати за нею право власності на приміщення №1, приміщення №2, приміщення №3, приміщення №4, нежитлової будівлі літ. «А57-1», яка розташована за адресою: м.харків вул..Енгельса,33.Визнати право власності за відповідачем на приміщення №5,приміщення №6, приміщення №7,приміщення №8, приміщення №9, приміщення №10, приміщення №11 нежитлової будівлі літ. «А57-1», яка розташована за адресою: м. Харків вул..Енгельса,33. Та визнати за відповідачем [PERSON] право власності на легковий автомобіль NISSAN MAXIMA 2002 року випуску, реєстраційний номер АХ 4471ВТ. Обґрунтовуючи тим, що відповідно до звіту про незалежну оцінку від 12.03.2015 року виконаного суб»єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] при зазначеному позивачем поділу спільного майна вартість спільної частини майна яка на її думку складає 2641232 грн. 76 коп. і відповідача складає 2673267 грн. 68 коп. При цьому зазначила, що підставою того, що право власності повинно бути визнано за нею є той факт, що вона постійно мешкає в даній квартирі, піклується на її житловий стан, виконує поточні роботи оплачує комунальні платежі. о вказаного майна складає . Представник позивача в судове засідання з»явилась. Позовні вимоги підтримла в повному обсязі. Пояснення надала аналогічно обставинам викладеним в позові. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про день та час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином. Причини не явки суду не повідомив За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 04.06.1977 р. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб в м Палаці одруження « Жовтневий» м. Харкова, актовий запис № 668. Від даного шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Сімейне життя між сторонами не склалось, у звязку з різними поглядами на життя та ведення спільного господарства. Внаслідок чого між сторонами було втрачено відчуття любові та поваги один до одного, виявилось, що у сторін відсутні спільні інтереси. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2014 року і з того часу сторони припинили вести спільне господарство. На даний час шлюб існує формально, що не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливо. Суд вважає, що при таких обставинах сторонам недоцільно надавати термін для примирення, оскільки шлюб між ними існує формально і його необхідно розірвати, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У звязку з чим суд приходить до висновку, що позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що за період шлюбу подружжям було придбане наступне майно: трикімнатна квартира [ADDRESS] та нежитлова будівля літ. «А 57-1» площею 121,6 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків вул..Енгельса,33 та автомобіль NISSAN MAXIMA 2002 року випуску, реєстраційний номер АХ 4471ВТ. Дане майно було зареєстровано на відповідача [PERSON] Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» дійсно трикімнатна квартира була придбана в 2004 році на підставі договору купівлі-продажу та право власності на вказану квартиру зареєстровано на відповідача [PERSON] Згідно до листа заступника начальника Управління [PERSON] України в Харківській області автомобіль NISSAN MAXIMA 2002 року випуску, реєстраційний номер АХ 4471ВТ зареєстрований за відповідачем [PERSON], дата видачі свідоцтва на транспортний засіб 13.11.2008 р. Таким чином, суд приходить до висновку, що вказане майно було придбане подружжям в період шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя Згідно вимог ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). В судовому засіданні представник позивача посилалась на той факт, що позивач [PERSON] постійно мешкає в квартирі [ADDRESS], доглядає за нею, стежить про її житловий стан, постійно сплачує комунальні платежі, у звязку з чим на її думку право власності на вказану квартиру повинно бути визнано за нею. Також, представник позивача в судовому засіданні посилалась на той факт, що згідно звіту про незалежну оцінку від 12.03.2015 року виконаного суб»єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість вказаної квартири складає 657800 грн.00 коп., вартість нежитлової будівлі літ. «А57-1» за адресою: м. Харків, вул..Енгельса,33 складає 4483000 грн.00 коп., та вартість автомобіля NISSAN MAXIMA 2002 року випуску, реєстраційний номер АХ 4471ВТ складає 173\~700 грн.00 коп. та з урахуванням принципу рівності сторін при поділі спільного сумісного майна, виходячи з загальної вартості усього спільного майна право власності на квартиру повинно бути визнано за нею. Однак, суд ставиться критично до даних пояснень представника позивача так як доказів в обґрунтування своєї позиції зі сторони представника позивача надано було, і даний висновок зроблений лише з її суб»єктивної точки зору. Крім того, будь яких документів про право власності на нежитлову будівлю літ. «А57-1» за адресою: м. Харків, вул..Енгельса,33 зі сторони представника позивача в судовому засіданні надано не було. Також представником позивача не було надано пояснень з якою метою і за які кошти була придбана зазначена будівля.. Вимогами ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі чого, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про поділ спільного сумісного майна, а саме нежитлової будівлі літ. «А57-1» за адресою: м. Харків, вул..Енгельса,33 необхідно відмовити, так як дана позовна вимога є недоведеною та такою, що не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Стаття 70 СК України передбачає, що у разі розподілу майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, а саме : квартири № № 152 по проспекту Перемоги,48 в м.Харкові та автомобіля NISSAN MAXIMA 2002 року випуску, реєстраційний номер АХ 4471ВТ підлягають частковому задоволенню. Так як на підставі вимог ст. 70 СК подружжя має право на рівні частині в спільному майна. Позиція представника позивача в частині того, що з урахуванням звіту про незалежну оцінку від 12.03.2015 року та вартості усього спільного майна право власності на зазначену квартиру повинно бути визнано за позивачем, а право власності на вказаний автомобіль повинно бути визнано за відповідачем, з урахуванням того, що в задоволенні позовної вимоги про поділ нежитлової будівлі літ.»А57-1» по вул..Егнельса,33 в м. Харкові судом було відмовлено, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. У звязку чим, суд вважає необхідним визнати за позивачем [PERSON] право власності на ? частину трикімнатної квартири [ADDRESS] та право власності на ? частину легкового автомобіля NISSAN MAXIMA 2002 року випуску, реєстраційний номер АХ 4471ВТ. На підставі ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, ст. 60,61, 104, 110, 111, 112,199,200,201 СК України, суд ,-

Outcome: partial