Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] померлим [INFO] в період з 2001 року по день його смерті, посилаючись на те, що [PERSON] є батьком дружини позивача - [PERSON] , з яким вони проживали разом за місцем проживання їх родини у зв`язку з тяжкою хворобою [PERSON] внаслідок чого він потребував сторонньої допомоги. Крім того, позивач просить визнати за ним право на спадкування після смерті [PERSON] та право на спадкування як спадкоємця першої черги поряд з відповідачами, посилаючись на те, що він тривалий час доглядав за [PERSON] який був у безпорадному стані. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги за підставами вказаними у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала й підтвердила пояснення позивача щодо обставин спільного проживання з померлим та догляд за ним позивачем. Відповідач [PERSON] та її представник у відзиві на позов і в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що відсутні передбачені ст. 1259 ЦК України підстави для надання позивачу права на спадкування як спадкоємця першої черги, оскільки він не надавав матеріальної допомоги померлому, а навпаки отримував компенсацію за догляд за хворим [PERSON] .. Судом за клопотанням сторін долучені та витребувані письмові докази, а також допитані свідки. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, сторони зобов`язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Судом встановлено, що позивач є чоловіком відповідача [PERSON] , а відповідачі є доньками [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про шлюб позивача з [PERSON] , народження й укладення шлюбу відповідачів та смерть [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] прийняли відповідачі в передбаченому законом порядку та строки, що підтверджується матеріалами спадкової справи померлого за № 377/2015. З медичної докуменації вбачається, що [PERSON] тривалий час хворів та потребував сторонньої допомоги внаслідок ішемічного інсульта перенесеного в 2001 році, а в 2008 році йому втсановлена 1 група інвалідності безтерміново, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК за № 072526 від 03.03.2008 року, згідно якої він потребував постійного стороннього догляду. З акту про проживання квартального комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради від 01.03.2019 року, пояснень сторін та свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] після захворювання з 2001 року по день смерті мешкав разом з родиною своє доньки та зятя Тутових в будинку [ADDRESS] , які здійснювали за ним догляд, в тому числі й позивач як непрацююча особа. З довідки управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м.Херсоні ради за № 1406 від 09.03.2016 року, протоколу від 21.04.2008 року та рішення цього управління від 07.05.2015 року вбачається, що [PERSON] перебував на обліку вказаного управління та в період з 2008 року по 2015 рік він отримував компенсацію як працездатна непрацююча особа яка доглядає інваліда 1 групи ( [PERSON] ). Згідно рішення Суворовської районної у м.Херсоні ради за № 216 від 13.12.2013 року піклувальником над [PERSON] призначено його доньку [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи й відповідачами фактично не заперечуються. Згідно ст.\~1264\~ЦК України\~особи,\~які проживали\~зі спадкодавцем\~однією сім`єю\~не менш\~як п`ять\~років до\~часу відкриття\~спадщини мають право на спадкування за законом у четверту чергу. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1259 ЦК України особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Таким чином законодавством передбачено право на спадкування особами які спільно проживали з померлим однією сім`єю не менше п`яти років. При цьому, право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги у таких осіб виникає за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Як встановлено судом померлий [PERSON] з 2001 року постійно проживав в родині позивача та тяжко хворів, а з 2008 року йому встановлена інвалідність 1 групи, внаслідок чого він потребував стороннього догляду, тобто мав похилий вік та за станом здоров`я перебував у беспорадному стані в розумінні ст. 1259 ЦК України, що сторонами визнається. З пояснень сторін та свідків вбачається, що догляд за хворим [PERSON] здійснювала вся родина Тутових в сім`ї яких він проживав та переважно хворого [PERSON] доглядав позивач, як непраююча особа, що також фактично сторонами не заперечується. Разом з тим, будь-яких доказів матеріального забезпечення позивачем померлого [PERSON] суду не надано. Навпаки з досліджених судом доказів вбачається, що позивач протягом тривалого часу не працював, отримував компенсацію як працездатна непрацююча особа яка доглядає інваліда 1 групи, а померлий мав достатній дохід для свого забезпечення у вигляді пенсії та дивідендів від наявних у нього депозитів, що підтверджується інформацією наданою ПАТ «АК Промінвестбанк» та сторонами не заперечується. За таких обставин, оскільки хворим [PERSON] опікувалися та надавали посильну допомогу не тільки позивач, а матеріальне забезпечення позивачем хворого [PERSON] взагалі не доведено, суд не вбачає передбачених ст. 1259 ЦК України підстав для надання позивачу права на спадкування після смерті [PERSON] разом зі спадкоємцями першої черги, оскільки позивачем не доведено сукупність умов передбачених ст. 1259 ЦК України для надання такого права, що узгоджується з позицією Верховного суду висловленою у Постанові від 18.07.2018 року по справі № 713/1528/16-ц. При цьому, суд також враховує, що позивач фактично не реалізував своє право на прийняття спадщини в передбачений законом строк шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори та незважаючи на проживання з [PERSON] на час його смерті взагалі не претендував на спадщину протягом тривалого часу й до нотаріальної контори з відповідними намірами не звертався. За таких обставин вимоги позивача про визнання за ним права на спадкування разом із спадкоємця першої черги поряд з відповідачами не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства та не відповідають умовам для зміни черговості спадкування встановленим ст. 1259 ЦК України. Що стосується вимог позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим [PERSON] , вони також не підлягають задоволенню з тих же підстав, оскільки в межах заявленого позову даний факт не має юридичного значення, оскільки від нього на залежить виникнення права позивача на спадкування після смерті [PERSON] з урахуванням наявності у померлого двох спадкоємців першої черги. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд не вбачає порушень прав позивача, які підлягають захисту та підстав для задоволення заявлених ним вимог.

Outcome: dismissed