Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні позивача з сином [PERSON] [INFO] та визначити спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованню дитини: систематичні побачення із сином 4 рази на місяць (кожні вихідні) за домовленістю по телефону або особисто із відповідачем та в день народження сина. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 20.07.2009 року. Від спільно шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. На теперішній час, через повну психологічну несумісність [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, син постійно проживає разом із матір'ю. Позивач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву в якій проти позову не заперечував та позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 24 липня 2009 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління, актовий запис за №846, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.07.2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], який народилася в смт. Безлюдівка, Харківської області Харківського району, актовий запис за № 19 від 09.03.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області. Дитина - [PERSON] на даний час мешкає разом з своєю матір'ю - [PERSON]. Після фактичного розриву відносин між сторонами, відповідач усілякими способами перешкоджала спілкуванню з їх спільною дитиною - [PERSON] Жодних мотивів та причин відмови у спілкуванні з дитиною відповідач не повідомляла. Згідно характеристики ПП фірма «Фенікс Дабл ЕФ» позивач характеризується з позитивної сторони, який не вживає тютюнових виробів та алкогольних напоїв, за чкас роботи порушень трудових відносин з боку [PERSON] не виявлено до виконання своїх обов'язків ставився сумлінно. Зі слів його сусідів, що підтверджується письмовими поясненнями останніх, позивач характеризується як добра, працелюбна, відповідальна людина. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні їх сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно із ч. 1 ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, інші члени сім'ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов'язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Враховуючи вищевикладене, суд проходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] можуть бути задоволені. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved