Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 24280 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 14.03.2020 року о 14 год. 30 хв. біля буд. №181 по вул. Отамана Головатого в м. Біляївка Одеської області відповідач, керуючи автомобілем «ВАЗ-21061», реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожні обставин, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на зупинку громадського транспорту, яка знаходиться на балансі КП «Наш дім». Внаслідок ДТП вказана зупинка отримала значні механічні пошкодження. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 17.04.2020 року відповідача було визнано винним у скоєнні ДТП. Комісією КП «Наш дім» було проведення обстеження пошкодженої зупинки громадського транспорту та встановлено, що її подальше експлуатація неможлива. Згідно калькуляцій по демонтажу пошкодженої зупинки та виготовленню нової, було встановлено, що розмір збитків, завданих КП «Наш дім» діями відповідача складає 24280 грн. 21.03.2020 року [PERSON] склав гарантійне зобов`язання про намір відшкодувати позивачу завдану шкоду, але 24.03.2020 року повідомив, що відшкодовувати матеріальну шкоду відмовляється. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у його відсутність та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач до судового засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про день слухання справи, відзив на позов не подав, а тому, враховуючи заяву представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 14.03.2020 року о 14.30 годині гр-н [PERSON] біля буд. №281 по вул. Отамана Головатого в м. Біляївка Одеської області, керуючи автомобілем «ВАЗ-21061», реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на зупинку громадського транспорту, після чого залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП автомобіль та зупинка отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 17.04.2020 року відповідача було визнано винним у скоєнні вказаної ДТП. Вказана автобусна зупинка знаходиться на балансі КП «Наш дім», інвентаризаційний №00352, про що свідчить бухгалтерська довідка №154 від 12.05.2020 року (а.с.12). В ході обстеження зупинки біля буд. №181 в м. Біляївка Одеської області комісією позивача було встановлено, що автобусна зупинка, яка належить КП «Наш дім», має механічні пошкодження бокових сторін, деформовано задню стінку та покрівлю, подальша експлуатація зупинки неможлива, через що необхідно здійснити заходи щодо її демонтажу та виготовлення нової зупинки, про що складено відповідний акт (а.с.5). Розмір витрат на демонтаж зупинки громадського транспорту складає 4780 грн., а на виготовлення нової - 19500 грн., про що свідчать відповідні калькуляції та акт встановлення розміру збитків, внаслідок порушення матеріальних прав КП «Наш дім» від 16.03.2020 року (а.с. 6, 7, 8). Отже, загальна сума збитків, завданих відповідачем КП «Наш дім» складає 24280 грн. (19500 грн. + 4780 грн.). 21.03.2020 року відповідачем на ім`я директора КП «Наш дім» було складено боргову розписку, в якій він зобов`язався частинами сплатити на користь позивача суму вказаної матеріальної шкоди строком до 30.04.2020 року, що свідчить про визнання відповідачем розміру вказаного збитку (а.с.9). Проте відповідач в зазначені строки своє зобов`язання не виконав та вказану суму на користь позивача не сплатив. Стаття 16 ЦК України вказує на те, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно зі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки відповідачем внаслідок ДТП, яка сталася з його вини, позивачу було завдано матеріальні збитки, розмір яких підтверджено документально та визнано відповідачем, що зазначено в його розписці, а тому сума матеріальних збитків, завданих позивачу через пошкодження зупинки громадського транспорту, яка перебуває на його балансі, підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви до суду у розмірі 2102 грн.

Outcome: approved