Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначив, що наказами начальника відділу освіти Селидівсько міської ради Соломахіною О.О. №484 від 16.11.2016, №129 від 15.03.2017, №162 від 04.04.2017 [PERSON] неодноразово оголошено догани за незадовільну організацію навчально виховного процесу у навчальному закладі. В подальшому, наказом начальника відділу освіти Селидівської міської ради Соломахіною О.О. №59-к від 05.05.2017 [PERSON] звільнено з посади директора Селидівської загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №11 Селидівської міської ради Донецької області з 12.05.2017 за систематичне невиконання без поважних причин своїх посадових обов`язків, покладених на неї трудовим договором та визначених Статутом школи, затвердженим рішенням Селидівської міської ради від 23.09.2015 №6/66-1546 відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 02.07.2018 у справі №242/1876/17 позовну заяву [PERSON] про визнання наказів про дисциплінарні стягнення недійсними, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково, стягнуто з Селидівської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 128510,30 грн. та визнано її звільненою з 12.05.2017 на підставі ч. 1 п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією підприємства. Постановою Апеляційного суду Донецької області від 19.09.2018 рішення Селидівського міського суду Донецької області від 02.07.2018 в частині розміру середнього заробітку, що підлягає стягненню за час вимушеного прогулу та судового збору змінено та стягнуто з Селидівської міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 110952,98 грн., з відрахуванням податків й інших обов`язкових платежів, в іншій частині рішення залишено без змін. Рішення суду виконано позивачем у повному обсязі. З огляду на викладене, в результаті незаконного звільнення [PERSON] з місцевого бюджету м. Селидове сплачено грошові кошти, чим заподіяно шкоду інтересам держави в сумі 110952,98 грн. Оскільки звільнення [PERSON] здійснено з порушенням закону, на начальника відділу освіти Селидівської міської ради Соломахіну О.О., як на службову особу, винну в незаконному звільненні працівника, покладається обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну установі в розмірі 110952,98 грн. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь бюджету м. Селидове кошти у розмірі 110952,98 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19 березня 2019 року вищевказану цивільну справу залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03 квітня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Селидівської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи\~ Фінансового управління Селидівської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надано суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що наказами начальника відділу освіти Селидівсько міської ради Соломахіною О.О. №484 від 16.11.2016, №129 від 15.03.2017, №162 від 04.04.2017 [PERSON] оголошено догани за незадовільну організацію навчально виховного процесу у навчальному закладі. Наказом начальника відділу освіти Селидівської міської ради Соломахіною О.О. №59-к від 05.05.2017 [PERSON] звільнено з посади директора Селидівської загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №11 Селидівської міської ради Донецької області з 12.05.2017 за систематичне невиконання без поважних причин своїх посадових обов`язків, покладених на неї трудовим договором та визначених Статутом школи, затвердженим рішенням Селидівської міської ради від 23.09.2015 №6/66-1546 відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України. Дані обставини встановленні рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 02.07.2018 у справі №242/1876/17, учасники справи дані обставини не оспорюють, а тому відповідно до ст. 82 ЦПК України вони доказуванню не підлягають. \~ \~ \~ \~Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 02.07.2018 у справі №242/1876/17 позовну заяву [PERSON] про визнання наказів про дисциплінарні стягнення недійсними, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково, стягнуто з Селидівської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 128510,30 грн. та визнано її звільненою з 12.05.2017 на підставі ч. 1 п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією підприємства. Постановою Апеляційного суду Донецької області від 19.09.2018 рішення Селидівського міського суду Донецької області від 02.07.2018 в частині розміру середнього заробітку, що підлягає стягненню за час вимушеного прогулу та судового збору змінено та стягнуто з Селидівської міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 110 952,98 грн., з відрахуванням податків й інших обов`язкових платежів, в решті рішення залишено без змін. На користь [PERSON] було перераховано середній заробіток за час вимушеного прогулу згідно з рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 02.07.2018, зміненого постановою Апеляційного суду Донецької області від 19.09.2018, у розмірі 110 952 гривень 98 копійок, що підтверджується виписками по рахунках від 07.08.2018 та від 02.11.2018. Відповідно до\~ст.130 КЗпП України\~працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Згідно з п.8 ч.1\~ст.134 КЗпП України\~суб`єктами повної матеріальної відповідальності є службові особи, за наказом чи розпорядженням яких працівника незаконно звільнено чи переведено на іншу роботу. Статтею 237 КЗпП України\~передбачено, що суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Пунктом 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29.12.1992р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками»\~визначено, що обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, покладається на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Відповідно до п.33\~постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~встановлено, що при незаконному звільнені або переведені на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п.8 ст.134,\~ст.237 КЗпП\~настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб. Обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи може бути покладено при допущені ними в цих випадках будь-якого порушення закону. Згідно із ст. 26 Закону України «Про освіту» керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. Відповідно до ч. 4 ст. 136 КЗпП України стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу. Згідно з п. 1.1 Положення про відділ освіти Селидівської міської ради, затвердженого рішенням Селидівської міської ради №5/32-532 від 19.03.2008, встановлено, що відділ освіти є структурним підрозділом міської ради. Пунктом 1.3 Положення передбачено, що відділ освіти фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету. Відповідно до п. 5.1, 5.2 Положення відділ освіти очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади міським головою за погодження з начальником управління освіти і науки Донецької області державної адміністрації в порядку установленому законодавством. Начальник відділу освіти здійснює керівництво діяльністю відділу, забезпечує виконання покладених на відділ освіти завдань, визначає посадові обов`язки і ступінь відповідальності працівників відділу освіти. На підставі розпорядження Селидівської міської ради від 15 червня 2015 року №80-к [PERSON] з 17 червня 2015 року обіймає посаду начальника відділу освіти Селидівської міської ради. Відповідно до посадової інструкції начальника відділу освіти міської ради [PERSON] , затвердженої головою Селидівської міської ради 17 червня 2015 року на начальника відділу, зокрема, покладено здійснення керівництва відділом у межах делегованих йому повноважень, несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ завдань, законність прийнятих ним рішень, розподіляє обов`язки між працівниками, очолює та контролює їх роботу. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що за наказом начальника відділу освіти Селидівської міської ради [PERSON] від 05 травня 2017 року № 59-к, який згодом було визнано незаконним та скасовано в судовому порядку, було незаконно звільнено [PERSON] , на користь якої сплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу, суд дійшов висновку про те, що обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної позивачу по справі у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові часу вимушеного прогулу, відповідно до наведених норм діючого законодавства покладається саме на [PERSON] , як на винну службову особу, за наказом якої було здійснено звільнення працівника з порушенням закону. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Селидівської міської ради обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору слід покласти на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved