Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 38337,96 грн., судові витрати в сумі 383,38 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 23.07.2013 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта»), та [PERSON] була укладена кредитна угода (договір) відповідно до умов заяви № 002-20122-230713. Згідно з п. 2.7 Частини 2 вищевказаного договору, Позивач відкриває Відповідачці рахунок для погашення заборгованості (сплати платежів) № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.4 Частини 2 Договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами Відповідачка сплачує Кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 5,00 % в рік. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідачка не виконує, станом на 23.10.2014 року, має заборгованість в сумі 38337,96 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 30081,85 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1119,41 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 7136,70 грн. Представник Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій справу просив розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка до суду не з'явилася, належно сповіщена про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23.07.2013 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта»), та [PERSON] була укладена кредитна угода (договір) відповідно до умов заяви № 002-20122-230713. Згідно з п. 2.7 Частини 2 вищевказаного договору, Позивач відкриває Відповідачці рахунок для погашення заборгованості (сплати платежів) № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.4 Частини 2 Договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами Відповідачка сплачує Кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 5,00 % в рік. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, надавши Відповідачці споживчий кредит у сумі 31718,58 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок вказаний Відповідачкою у Договорі, про що свідчить меморіальний ордер № 48507510 від 24.04.2013 року (а.с.3). Згідно розрахунку ціни позову за вищевказаним кредитним договором станом на 23.10.2014 року відповідачка має заборгованість в сумі 38337,96 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 30081,85 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1119,41 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 7136,70 грн. (а.с.4). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Суд знаходить, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. 1054 ЦК України, а укладений між ними договір відповідає вимогам ст. 1055 ЦК України. У відповідності зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок відповідача по погашенню кредиту, сплати витрат за користування кредитом залишається невиконаним до цього часу, виконання вимог позивача про погашення заборгованості позичальника за кредитним договором відповідач не здійснив, тож позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, враховуючи що Публічним Акціонерним Товариством при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 383,38 грн., витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved