Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 03 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №СМ-SМЕ703/261/2008, згідно з яким позичальник отримав кредит в розмірі 175 000, 00 доларів США до 03 липня 2013 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі. В забезпечення виконання зобов'язань Відповідача перед ПАТ «ОТП Банк» за Кредитним договором було укладено договір іпотеки № SМЕ-703/261/2008. Згідно з п.п. 3.1, 3.2 договору іпотеки предметом іпотеки є будинок літ. «А-1» за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу від 17 квітня 2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом ХДНО Милицей р. № 268, а також житловий будинок літ «І-1», мансарда літ «І ман», загальною площею 398 кв.м., сарай літ. «К», який збудований на території поруч з домоволодінням літ. «А-1», що зареєстровано під порядковим номером по [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.12.2007. Право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. На виконання зазначеного договору іпотеки № РМ SМЕ-703/261/2008 приватним нотаріусом у реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено записи про обтяження та іпотеку. У січні 2017 позивачу стало відомо, що Державним виконавцем Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ було відкрито виконавче провадження заведеного на виконання виконавчого напису №12316 вчиненого 17.12.2009 Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. Відповідно до вказаного виконавчого напису нотаріусом було запропоновано звернути стягнення на визначене в договорі іпотеки № РМ SМЕ-703/261/2008. За рахунок коштів отриманих від реалізації цього майна нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «ОТП Банк» у сумі 1 442 763, 29 грн. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки банк не повідомив його про свій намір звернутись до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, крім того, даний напис вчинено нотаріусом без належної перевірки безспірності боргових зобов'язань. Тому просив визнати зазначений виконавчий напис від 17 грудня 2009 року таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позов повністю, просив задовольнити, розглянути справу у його відсутності. Відповідач був повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки, Через канцелярію подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутністю та постановити рішення на підставі наявних в матеріалах доказах. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з'явилась, повідомила про розгляд справи у її відсутності, в письмових поясненнях зазначила, що надати пояснення по справі не має можливості, оскільки згідно акту від 08.01.2014 про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду, копії виконавчих написів та документи на підставі яких вони вчинені за 2009 рік було знищено. Представник третьої особи Червонозаводського ВДВС у судове засідання не з'явився, з невідомих причин, про розгляд справи повідомлений належним чином Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17.12.2009 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинений виконавчий напис №12316 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в сумі 1 442 763, 29 грн. на підставі кредитного договору від 03.07.2008 року, укладеного між сторонами. Ці обставини підтверджуються вказаним виконавчим написом, кредитним договором від 03.07.2008 року. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до ст. ст. 27. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувана, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов'язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувану; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувану протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або тієї частини цього зобов'язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов'язання, сплати інших сум. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Однак, відповідач не повідомив у встановленому Законом порядку про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, чим порушив процедуру звернення стягнення на спірне майно, встановлену нормами вищезгаданих статей Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Згідно з ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума заборгованості, яка була прийнята нотаріусом та зазначена в виконавчому написі, включає в собі заборгованості по кредиту та відсотках. Відповідність розрахунків заборгованості, з урахування строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана стягувачем. Суд розглядає цивільну справу у межах заявлених вимог і на підставі наявних у справі доказів. Сторони у судове засідання, будучі належним чином повідомлені про час слухання справи - не зявилися. Відповідач та третіми особами не доведено суду законність вчиненого виконавчого напису. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved