Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона, [PERSON] є власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0.4170 гектарів, згідно із Державним актом на право приватної власності на землю, виданому [PERSON] 03 грудня 1997 року, серія ДП, СВ 010922. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10922. Ця земельна ділянка у відповідності до зазначеного державного акту, була передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, який знаходиться за тією ж самою адресою вищевказаної земельної ділянки: [ADDRESS]. У свою чергу цей житловий будинок належить на праві приватної власності їй - [PERSON], а також [PERSON] (її чоловікові) та [PERSON] (її доньці), що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03 листопада 1999 року. Рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування від 26.06.1996 року, так само як і вищевказаний державний акт, є незаконним, оскільки перешкоджають їй у здійсненні права власності з огляду на нижчевикладене. У відповідності до ч. 2 ст. 42 Земельного кодексу України у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Таким чином, рішення, прийняте Новогнідською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області від 26 червня 1996 року, яким було тільки одній їй передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки (площею 0.25 гектарів для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; площею 0.1670 га для ведення особистого підсобного господарства), а також Державний акт на право приватної власності на землю, виданий їй 03 грудня 1997 року Новогнідською сільською радою, яким передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.4170 гектарів у межах згідно з планом, розташовану за адресою: [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, суперечать вимогам ч. 2 ст. 42 Земельного кодексу України, в зв'язку із чим підлягають скасуванню, як прийняті незаконно. Норми законодавства дають суду підстави для висновку про необхідність скасування та визнання недійсними правовстановлюючих документів, які перешкоджають їй належним чином реалізувати своє право володіння і розпоряджання майном. Також у суду виникає юридична необхідність зобов'язати Новогнідську сільську раду Синельниківського району Дніпропетровської області вилучити з книги записів державних актів запис про державний акт на право приватної власності на землю від 03 грудня 1997 року, серія ДП, СВ 010922, виданий [PERSON] Новогнідською сільською радою. Просить визнати незаконним та скасувати Рішення Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування від 26 червня 1996 року; Скасувати державний акт на право приватної власності на землю від 03 грудня 1997 року, серія ДП, СВ 010922, виданий [PERSON] Новогнідською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області; Зобов'язати Новогнідську сільську раду Синельниківського району Дніпропетровської області вилучити з книги записів державних актів запис про державний акт на право приватної власності на землю від 03 грудня 1997 року, серія ДП, СВ 010922, виданий [PERSON] Новогнідською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області. До початку відкритого судового засідання від позивача надійшла заява про можливість розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. До початку відкритого судового засідання від відповідача надійшла заява про можливість розгляду справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечу Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії акту встановлення меж земельної ділянки, що відводиться (передається) у власність [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] на виконання рішення ІХ сесії ХХІІ скликання Новогнідської сільської ради народних депутатів Синельниківського району встановлено в натурі межі земельної ділянки, що відводиться у приватну власність із землекористування Новогнідської с/ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,4170 га, із них ріллі 0,2490 га. Відповідно копії Рішення новогнідської сільської ради народних депутатів Синельниківського району про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування від 26 червня 1996 року [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], передано безкоштовно земельні ділянки для: будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) у приватну власність в розмірі 0,25 га; ведення особистого підсобного господарства у приватну власність в розмірі 0,1670 га. Право приватної власності вищезазначених земельних ділянок за [PERSON] також підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ДП СВ 010922. Копією свідоцтва про право власності на житло від 28 жовтня 1999 року підтверджується факт належності на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], загальною площею 81,8 кв.м. Факт зміни прізвища [PERSON] з «[PERSON]» на «[PERSON]», після реєстрації шлюбу, підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20 серпня 1994 року. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У ст.391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved