Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, в якій вказав, що [INFO] в місті Луганськ помер його батько - [PERSON] , [INFO] , про що Жовтневим відділом запису актів громадського стану Луганського міського управління юстиції 27.02.2018 видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя померлий [PERSON] був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 09.12.1996 Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області. Місцем смерті [PERSON] є місто Луганськ, територія якого визнана тимчасово окупованою територією України. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої увійшли грошові кошти - пенсія за період з 2015 року по 22.02.2018. Заповіту спадкодавець не залишив, [PERSON] , є сином померлого [PERSON] та його єдиним спадкоємцем, факт родинного зв`язку підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.03.1974. Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . У 2014 році, одразу після початку бойових дій на території Луганської області, позивач разом зі своєю сім`єю - дружиною та двома доньками, змушений був переїхати до Західної України, де проживали в с. Дерть Рокитнівського району Рівненської області до кінця травня 2018 року. Його батько відмовився переїжджати та залишився проживати у м. Луганськ. За життя батька позивач підтримував з ним спілкування, переважно в телефонному режимі, та коли була можливість - відвідував його. Однак з середини лютого до кінця березня 2018 року на території м. Луганськ через бойові дії було заблоковано телефонні мережі, тому зв`язок було тимчасово втрачено. Наприкінці березня 2018 року, після поновлення телефонного зв`язку, він довідався про смерть батька, про що йому повідомили його сусіди. Лише наприкінці квітня 2018 року він зміг поїхати до м. Луганська, де йому видали свідоцтво про смерть батька, [PERSON] Тоді ж в м. Луганську він потрапив під зливу, і його паспорт та ідентифікаційний код пошкодились у зв`язку з чим на блокпостах його рекомендували невідкладно замінити документи. В кінці травня на початку червня 2018 року він з сім`єю переїхали до м. Запоріжжя, де йому запропонували офіційне працевлаштування. Наразі вони проживають за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району, як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою № 0000527752 від 04.09.2018. У зв`язку з пошкодженням оригіналів документів, що посвідчують його, [PERSON] , особу він почав процес їх заміни, у тому числі з метою прийняття спадщини. 05.06.2018 він звернувся до Дніпровського районного відділу у м. Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізької області з проханням замінити йому паспорт громадянина України, який видали лише 06.08.2018. З початку бойових дій у рідному місті його сім`я фактично втратила все: житло, роботу, заощадження, документи. З 2014 року по даний час він та його родина знаходяться в складних життєвих обставинах та в дуже скрутному матеріальному становищі, оскільки він є єдиним годувальником у сім`ї, на його утриманні знаходилися: малолітня донька [PERSON] [INFO] , донька [PERSON] [INFO] та непрацююча дружина [PERSON] Лише після того, як він отримав новий паспорт, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та ідентифікаційний код, він зміг звернутися до Першого Запорізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, адвокат якого склав йому заяву про встановлення факту смерті мого батька, [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2018 у справі № 334/7000/18 (провадження № 2-о/334/225/18) за заявою [PERSON] встановлено факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України в місті Луганську. На підставі указаного рішення 27.09.2018 Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізький області йому видано свідоцтво про смерть батька, [PERSON] серії [NUMBER] . Для отримання спадщини (пенсії батька) він звернувся за місцем взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, де роз`яснили, що всі документи Пенсійного фонду України м. Луганськ знаходяться у м. Сєвєродонецьку, але за його зверненням можуть витребувати пенсійну справу за місцем його фактичного проживання в м. Запоріжжя. У грудні 2018 року працівники Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя повідомили про надходження пенсійної справи та, що він може отримати грошові кошти (пенсію після смерті батька), для чого необхідно мати при собі документи, які посвідчують особу, та свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] від нотаріуса. Останнього документу у нього не було, оскільки він не знав про необхідність його отримання. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину в грудні 2018 року він звернувся до Другої Запорізької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Запорізькій області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Листом Другої Запорізької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Запорізькій області № 2467/02-14 від 14.12.2018 його повідомлено про заведення спадкової справи №273 за 2018 рік після смерті [PERSON] . Крім того, державним нотаріусом зазначеної нотаріальної контори надано роз`яснення № 45/02-14 від 23.01.2019 про те, що ним у встановлений законом строк до нотаріальної контори не подано заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , на момент смерті спадкодавця спадкоємець не проживав разом з ним, а тому спадкоємцем пропущено визначений ст. 1270 ЦК України 6-місячний строк для прийняття спадщини. Також запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначені обставини тяганини з виготовлення та зібрання документів, які були необхідні для прийняття спадщини, пов`язані з бойовими діями та тимчасовою окупацією м. Луганськ, стали об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача щодо прийняття спадщини в межах передбаченого законом строку. Позивач вважає, що він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] з поважної причини, тому просить суд визначити йому додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заявою про розгляд справи за його відсутності на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача та його представника, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до статей 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 23.03.1974 р. (а.с. 12 ). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 27.09.2018 року на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2018 року щодо встановлення факту смерті [PERSON] (а.с.14 ). [PERSON] є громадянином України, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . На даний час він проживає за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району, як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою № 0000527752 від 04.09.2018. (а.с.8-11) Відповідно до положень статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON] 14.12.2018 року [PERSON] звернувся до Другої Запорізької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] . (а.с.42-47) 23.01.2019 року державний нотаріус Другої Запорізької нотаріальної контори повідомив [PERSON] та надав роз`яснення, що ним пропущений строк для прийняття спадщини та йому запропоновано звернутися до суду. (а.с.20) Відповідно до ст.. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевірити наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа №273/2018 від 14.12.2018 року, за заявою сина [PERSON] , який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, що підтверджується копією спадкової справи та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. (а.с.42-47) Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Частиною 1статті 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. ст. 1, 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Статтею 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вищевикладене, що [PERSON] помер на тимчасово окупованій території України, а його син [PERSON] , є внутрішньо переміщеною особою, та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району, був не обізнаний про смерть батька у зв`язку з бойовими діями та тимчасовою окупацією м. Луганськ, а згодом виготовлення та зібрання всіх документів, які були необхідні йому для прийняття спадщини, стали об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для [PERSON] , щодо прийняття спадщини в межах передбаченого законом строку. Вказані обставини свідчать про поважність пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначені обставини позбавляють можливості позивача оформити свої спадкові права. В інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право він не може. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки є підстави для визначення додаткового строку в два місяці для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved