Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі- ПАТ «Кривбасзалізрудком») про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя у розмірі 130305,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 14.08.1989 до 15.08.1995 року та з 17.12.2001 до 30.06.2016 року перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював підземним електрослюсарем, підземним прохідником шахти «Родіна» та шахти «Октябрська» відповідно. 30 червня 2016 року був звільнений з підприємства за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. За висновком МСЕК від 18.10.2017 року йому було встановлено 55% втрати професійної працездатності у звязку з професійним захворюванням та третя група інвалідності з переоглядом 01.12.2018 року. У звязку із ушкодженням здоровя через професійне захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнає впродовж багатьох років, в звязку з професійним захворюванням змінилися її образ та якість життя. Ухвалою суду від 27.02.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проси у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позов в якому зазначив, що відповідач хворіє з 2010 року, але при цьому продовжував працювати на підприємстві відповідача ще шість років, та звільнився з підприємства за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. Зазначив, що позивач періодично знаходився на лікарняному, але це не вказує на його моральні страждання. Крім того вказав, що при влаштуванні на роботу позивачу було відомо про умови праці та наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих факторів, тобто відповідач не приховував від позивача важкість та шкідливість технологічного процесу. У звязку з важкими та шкідливими умовами праці не порушувалось право позивача на пільги і компенсації за важкі та шкідливі умови праці. Також зазначив, що протиправних дій відносно позивача, які б знаходились в причинному звязку з настанням професійного захворювання позивача не вчиняв, а тому не може нести відповідальності за моральну шкоду позивача. В судовому засіданні 26 березня 2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] з 14.08.1989 року по 15.08.1995 року та з 17.12.2001 року по 30.06.2016 року, часу звільнення у звязку з виходом на пенсію, перебував у трудових відносинах із відповідачем та працював на шахті «Родіна» та шахті «Октябрська» підземним електрослюсарем та підземним прохідником відповідно, що підтверджується копією трудової книжки останнього та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи. (а.с.27-33) Відповідно до медичного висновку ДУ «Український НДІ промислової медицини», за №1227 від 18.10.2017 року, встановлено професійний характер наявних у [PERSON] захворювань: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6,С7,С8 на фоні полісегментарної дископатії, з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим мязово-тонічним і периферичним нейросудинним синдромами з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ другого ступеня) і колінних (ПФ другого ступеня) суглобів. Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). (а.с.16-17) Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 07 листопада 2017 року, складеного на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком», проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань [PERSON]: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6,С7,С8 на фоні полісегментарної дископатії, з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим мязово-тонічним і периферичним нейросудинним синдромами з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ другого ступеня) і колінних (ПФ другого ступеня) суглобів. Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху), встановленого ДУ «Український науко-дослідний інститут промислової медицини». Згідно п. 16,17 акту професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи підземним прохідником на проходках шахти «Октябрська» та шахти «Родіна» шахто будівельного управління ПАТ «Кривбасзалізрудком» з 17.12.2001 року по 30.06.2016 року [PERSON] виконував весь комплекс робіт з проходки виробок. В підземних умовах праці не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів внаслідок обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, через, що умови праці характеризуються фізичним перевантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень режимів експлуатації гірничого шахтного устаткування, підпадав під вплив шуму, рівні якого перевищував гранично допустимі рівні. Підставою встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: з 03.06.1991 по 15.08.1995 року - підземний прохідник тресту «Кривбасшахтострой».Причиною професійних захворювань зазначено: важкість праці, шум. Відповідно до п.19 [PERSON] зазначено, що осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи враховуючи роботу [PERSON] впродовж 18 років 8 місяців в шкідливих умовах та неодноразову зміну керівників структурних підрозділів, визначити конкретних посадових осіб, відповідальних за профілактику виникнення професійних захворювань неможливо. (а.с.11-13) Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №046373 від 18.12.2017 року, [PERSON] при первинному огляді встановлена ступінь втрати професійної працездатності 55%, з яких 50% радикулопатія, 5% туговухість, третя група інвалідності з 11 грудня 2017 до 01 січня 2019 року, з переоглядом 04 грудня 2018 року. Визначено потреби у медичні та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП, санаторно курортне лікування. (а.с.14,15) Згідно індивідуальної програми реабілітації [PERSON], виданої обласною МСЕК №6, за №687 від 18.12.2017 року зазначено, що реабілітаційний потенціал останнього є низьким та відновлення соціально-побутового стану можливе лише частково. (а.с.23-26) Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у звязку з ушкодженням здоровя. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоровя, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обовязків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують можливість останнього вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоровя, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із професійними захворюваннями, які призвели до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням відомостей, що викладені в [PERSON] розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань від 07.11.2017 року, суд приходить до висновку, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» є винним підприємством у виникненні профзахворювань позивача та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 55 % втрати працездатності, встановлення третьої групи інвалідності, стаж його роботи на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів більше 14 років, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ «Кривбасзалізрудком», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 30000, 00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «Кривбасзалізрудком» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial