Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Посилався на те, що [PERSON] на правах члена кредитної спілки звернувся до позивача з заявою про надання йому кредиту на поточні потреби у розмірі 20000 гривень. 16 березня 2013 року між кредитною спілкою «Чернівці» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №2602. Відповідно до умов договору спілка надала відповідачу кредит у розмірі 20000 гривень на умовах строковості, платності, зворотності. Кредит надавався на споживчі потреби зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40% та з кінцевим терміном повернення до 16.03.2015 року. Факт видачі кредитних коштів підтверджує видатковими касовими ордерами. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №2602 від 16.03.2013\~року між кредитною спілкою «Чернівці» та [PERSON] було укладено договір поруки №1666, відповідно до якого остання поручилася перед спілкою за виконання зобов'язань [PERSON] Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №2602 від 16.03.2013\~року між кредитною спілкою «Чернівці» та [PERSON] було укладено договір поруки №1667, відповідно до якого остання поручилася перед спілкою за виконання зобов'язань [PERSON] На даний час термін дії кредитного договору сплив, проте, позичальник своїх зобовязань за кредитним договором не виконав у звязку чим станом на 09.02.2016 року наявна заборгованість по кредитному договору у розмірі 16041 грн. 00 коп., в тому числі: 11840 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; 4201 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками. Просив позов задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 16041 грн. 00 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позов визнав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання повторно не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 08.02.2006 року [PERSON] звернувся до кредитної спілки «Чернівці» з заявою про прийняття його у члени кредитної спілка (а.с.3). В подальшому, 16 березня 2013 року між кредитною спілкою «Чернівці» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №2602. Відповідно до умов договору спілка надала відповідачу кредит у розмірі 20000 гривень на умовах строковості, платності, зворотності. Кредит надавався на комерційні потреби з кінцевим терміном повернення до 16.03.2015 року (а.с.5-8). Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових касових ордерів (а.с.12-14). За користування кредитом кредитодавець щомісячно станом на останній день місяця нараховує плату в розмірі 40% річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості позичальника (п.3.1 Договору). Сторони також домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку розрахунків, що є додатком до Договору (п.3.4 Договору). Статтею 1054 п.1 Цивільного Кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України, \~розмір і порядок одержання \~процентів встановлюється договором. \~ З положень кредитних договорів та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. \~ Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок у зобовязанні належним чином. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Разом із тим, у визначений у зобовязанні строк, позичальником кредитні кошти у добровільному порядку повернуті не були. Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні розрахунку, у [PERSON] станом на 09.02.2016 року наявна заборгованість по кредитному договору у розмірі 16041 грн. 00 коп., в тому числі: 11840 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; 4201 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками. (а.с.10). Судом також встановлено, 16.03.2013 року між спілкою та [PERSON] було укладено договір поруки № 1666 (а.с.10). В умовах договору сторони погодили, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобовязання. Договір діє з дати його підписання сторонами і діє до повного погашення заборгованості перед кредитором. Крім того, того ж дня між кредитною спілкою «Чернівці» та [PERSON]укладено договір поруки № 1667 (а.с.11). В умовах договору сторони погодили, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобовязання. Договір діє з дати його підписання сторонами і діє до повного погашення заборгованості перед кредитором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За змістом ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Статтею ст. 251 ч.1 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст.\~252 ЦК України). При цьому суд приймає до уваги, що із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України). З укладених договорів поруки №1166 та №1167 вбачається, що в них не встановлено конкретного строку, після настання якого порука припиняється, а умова договорів поруки (пункт 3.2) про його дію до повного погашення заборгованості перед кредитором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки в розумінні ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України. Таким чином, у даному випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Строк виконання основного зобовязання сторонами було чітко визначено у договорі кредитної лінії №2602 як до 16.03.2015 року. Зазначена правова позиція викладена у висновку Верховного Суду України, що викладений у постанові №6-6цс/14 від 17.09.2014 року, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх судів України. З огляду на наведе порука за вказаними договорами є припиненою. За таких обставин, суд вважає, що позов в частині предявлених вимог до [PERSON] обгрунтований та підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial