Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 травня 2014 року між ПАТ « ВБР» та [PERSON] укладено кредитний договір № IKCASHSTG.240447.001, відповідно до якого Банк зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 7\~210,00 гривень на споживчі потреби строком до 15 травня 2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,001% річних, відповідач зобовязався щомісячно надавати кошти для погашення заборгованості у розмірі, встановленого графіком погашення заборгованості. Банк виконав свої зобовязання в повному обсязі. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 08 грудня 2016 року становить 15\~236,188 гривень, яка складається з наступного: -778,11 гривень - поточна заборгованість за кредитом; -6\~431,89 гривень прострочена заборгованість за кредитом; -91,44 гривень - прострочена заборгованість за процентами; -7\~383,04 гривень - прострочена заборгованість за комісією; -551,70 гривень штраф/пеня. На підставі вищевикладеного. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 15\~236,18 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~600,00 гривень. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справу у його відсутність, а також про згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16 травня 2014 року між ПАТ « ВБР» та [PERSON] укладено кредитний договір № IKCASHSTG.240447.001, відповідно до якого Банк зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 7 210,00 гривень на споживчі потреби строком до 15 травня 2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,001% річних, відповідач зобовязався щомісячно надавати кошти для погашення заборгованості у розмірі, встановленого графіком погашення заборгованості. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості , станом на 08 грудня 2016 року становить 15 236,188 гривень, яка складається з наступного: - 778,11 гривень - поточна заборгованість за кредитом; - 6 431,89 гривень прострочена заборгованість за кредитом; - 91,44 гривень - прострочена заборгованість за процентами; - 7 383,04 гривень - прострочена заборгованість за комісією; - 551,70 гривень штраф/пеня. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконав свої обовязки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконав свої обовязки за договором. Що стосується вимог щодо стягнення пені та штрафу, то згідно ст..2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у місті Гірник, тобто населеному пункті, яке відповідно до Розпорядження КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р , відноситься до населеного пункту, де здійснювалася антитерористична операція. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязань. Суд вважає необхідним відмовити у позовних вимогах щодо стягнення пені та штрафу за систематичне порушення боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, оскільки, згідно розрахунку вимог банку щодо кредитної заборгованості, банк повинен зупинити ці нарахування з 14.04.2014 р. і у період проведення антитерористичної операції, а як вбачається з розрахунку заборгованості датою початку періоду нарахування пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків є 17 травня 2014 року. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: стягнення заборгованості за кредитом без урахування суми пені , що складає 14\~684,48 гривень. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1 600,00 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено частково, на 96 %, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам, 96 % від 1 600 грн., що становить 1\~536 грн.. На підставівикладеного,

Outcome: partial