Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] про встановлення факту перебування неповнолітнього [PERSON], [INFO], в трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем [PERSON] в період часу з 08.07.2013 р. по 19.10.2013 р. включно, зобов»язання відповідача укласти трудовий договір з [PERSON] у письмовій формі шляхом видачі відповідного наказу (розпорядження) про зарахування на роботу із внесенням відомостей до трудової книжки, та зобов»язання зареєструвати укладення трудового договору з неповнолітнім [PERSON] у державній службі зайнятості у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 08.07.2013 р. ФОП [PERSON], який є директором салону вікон «[INFO]», без укладання трудового договору, із встановленням іспитового строку, прийняв на роботу на посаду помічника менеджера неповнолітнього [PERSON], [INFO]., в обов»язки якого входило розповсюдження рекламних листівок. Його робочий тиждень становив 5 днів з тривалістю робочого дня з 10.00 год. до 18.00 год. Заробітна плата за домовленістю з директором салону становила від 20 до 40 гривень за годину. Факт перебування [PERSON] у трудових відносинах з ФОП [PERSON] підтверджується Актом перевірки додержання суб»єктами господарювання законодавства про працю, проведеної територіальною державною інспекцією з питань праці у м.Києві, а також вироком Подільського районного суду м.Києва від 15.01.2014 р., відповідно до якого [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.172 КК України. Відповідно до положень ст..ст.24. 24-1, 26 КЗпП України позивач просить позовні вимоги задовольнити. В ході судового розгляду представник позивача підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що з боку відповідача в зв»язку з недотриманням вимог трудового законодавства в частині оформлення трудових відносин з неповнолітнім були порушені права [PERSON], які на день розгляду справи в добровільному порядку не поновлені. Особа, в інтересах якої подано позов в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Треті особи в судове засідання не з»явились, повідомлялись судом належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. В зв»язку з належним повідомленням відповідача про місце і час судового розгляду, за згодою представника позивача, на підставі положень ст..ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.07.2013 р., перебуваючи в приміщенні салону вікон «[INFO]», що розташований за адресою: [ADDRESS] ФОП [PERSON], який є директором салону, та являючись підприємцем, що використовує найману працю і, якому надано право приймати працівника на роботу, звільняти його з роботи та відповідно видавати відповідні розпорядчі документи, без укладення трудового договору, із встановленням випробування прийняв на роботу на посаду помічника менеджера неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини підтверджуються актом перевірки додержання суб»єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов»язкове державне соціальне страхування за № 26-07-081306 , складеного Територіальною державною інспекцією з питань праці у м.Києві за результатами перевірки ФОП [PERSON] За результатами перевірки було встановлено порушення вимог п.5 ч.1 ст.24 КЗпП України в частині не укладення трудового договору у письмовій формі з неповнолітнім [PERSON], та ч.3 ст.26 КЗпП України щодо встановлення випробування неповнолітньому. Крім того, зазначені обставини встановлені при розгляді Подільським районним судом м.Києва кримінального провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172 КК України і за результатами якого був постановлений вирок про визнання [PERSON] винуватим у вчиненні зазначеного злочину та призначено покарання у виді штрафу. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже суд вважає доведеними ті обставини, що ФОП [PERSON] без укладання трудового договору та із встановленням іспитового строку, прийняв на роботу неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст..21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Трудовим законодавством передбачений особливий порядок оформлення трудових відносин з неповнолітніми. Так, в силу положень ч.1 ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу). Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Як зазначалось судом раніше [PERSON] був фактично допущений до роботи і зазначені обставини підтверджуються належними доказами у справі. У разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за нотаріальним дорученням уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення (ст.24-1 КЗпП України). На підставі ст..48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п'яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Факт наявності трудових відносин між неповнолітнім [PERSON] та ФО [PERSON] не лише не був оформлений належним чином, шляхом видання відповідного наказу про працевлаштування, але і у визначений законом спосіб не була оформлена трудова книжка. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] був прийнятий на роботу з випробуванням, що суперечить положенням ст..26 КЗпП України, відповідно до якої випробування не встановлюється при прийнятті на роботу осіб, які не досягли вісімнадцяти років. Враховуючи викладене, аналізуючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при прийнятті на роботу неповнолітнього [PERSON] без оформлення письмового трудового договору і встановлення випробування були порушені його трудові права, які підлягають захисту в судовому порядку. З огляду на викладене, враховуючи норми чинного трудового законодавства на які посилався суд, вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними в ході судового розгляду і підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved