Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 21.02.2012 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При отриманні кредиту позичальник брав на себе зобов'язання погашати кредит та сплатити відсотки за користування кредитом, передбачені «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку». Позивач вказує, що відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 31.12.2015 року нарахована заборгованість в розмірі 11916,65 грн., з яких 1063,47 грн. - заборгованість за кредитом; 7159,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2650,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 543,65 грн. - штраф (процентна складова). Отже заборгованість по кредиту, пред'явлена до стягнення, становить 11916,65 грн. На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 11916,65 грн., поклавши на відповідача судові витрати. Представник позивача у судове засіданні не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача. В заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча про дату розгляду справи неодноразово повідомлялась належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції за адресою реєстрації, що підтверджено поштовими повідомленнями; причин неявки суду не повідомляла; заяв про розгляд справи за її відсутністю відповідач до суду не надавала. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти в розмірі та на умовах, вказаних у договорі, а позичальник зобов'язується повернути кредит та виплатити відсотки, встановлені договором. Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.06.2012 року, Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 21.02.2012 року відповідач звернувся до банку із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. В заяві зазначено, що банківські послуги надаються відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, з якими позичальник ознайомлений та згодний (а.с.5). Відповідно до зазначених Умов позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, а також оплачувати комісії. П. 1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг передбачає, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. За п. 1.1.7.43-1.1.7.44 Умов, картковий рахунок може бути закритий за письмовою заявою клієнта або, за ініціативою банку при нульовому балансі картки. Крім того, п. 2.1.1.7.6 передбачений обов'язок клієнта сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів.(а.с.8-31). Згідно з доданими до матеріалів справи банківськими документами, [PERSON] користувалась кредитною лінією, періодично знімаючи різні суми, також є дані про часткове погашення кредиту та відсотків в період з березня 2012 року по липень 2014 року, але оплата кредиту здійснювалась не регулярно, відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим станом на 31.12.2015 року заборгованість за кредитом нарахована в розмірі 11916,65 грн., з яких 1063,47 грн. - заборгованість за кредитом; 7159,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2650,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 543,65 грн. - штраф (процентна складова). /а.с. 3-4 /. Даних про закриття карткового рахунку та припинення дії укладеного між сторонами договору суду не надано. При прийнятті рішення суд враховує, що сторонами не заявлялось вимог про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності, тому це питання судом не розглядається. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином відповідно умов договору. Перевіривши надані позивачем розрахунки суми заборгованості за кредитним договором, суд дійшов до висновку про їх обґрунтованість. Всі нарахування здійснені відповідно до умов укладеного між сторонами договору кредитування. Відповідачем не надано будь яких заперечень щодо розрахунку сум, пред'явлених до стягнення. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт існування між сторонами договірних кредитних зобов'язань на певних умовах, суду не надано будь яких доказів щодо припинення або розірвання укладеного між сторонами договору, позивачем надані належні докази на підтвердження надання відповідачу кредитних коштів та надані докази на підтвердження невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, приймаючи до уваги те, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами з'явитись до суду та заперечувати проти заявлених вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 11916,65 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним покласти на відповідача судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду, які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи: 1378,00 грн. сплаченого судового збору (а.с. 37).

Outcome: approved