Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.12.2012 року [PERSON] було отримано від нього грошові кошти в сумі 81600 доларів США. Згідно курсу НБУ на 02.06.2014 року ця сума становить 969209,22 грн. Дані кошти були отримані [PERSON] на виконання договору позики, укладеного між ними, що підтверджується виданою нею розпискою від 24.12.2012 року. Відповідно до зазначеної розписки [PERSON] мала повернути вищенаведену суму до 24.12.2013 року. До сьогоднішнього дня ( 03.06.2014 року ) вказаний борг не було повернуто. Розпискою позичальника - [PERSON], що була надана на підтвердження укладення договору позики та його умов, передбачена неустойка у разі неповернення грошових коштів у встановлений строк у розмірі 10 процентів з моменту отримання коштів. Таким чином, неустойка в даному випадку становить : 969209,22 грн. / 100*10=96920,90 грн. Відповідачем - [PERSON] була видана гарантійна розписка від 24.12.2012 року, згідно якої він поручився за сплату боргу [PERSON] У зв'язку з цим, позивач просить солідарно стягнути на його користь з відповідачів борг у сумі 969209 грн. 22 коп.; неустойку в сумі 96920 грн.90 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн. Позивач та представник позивача в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Відповідачі в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачів, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно розписки від 24.12.2012 року, [PERSON] взяла у [PERSON] в борг гроші в сумі 81600 доларів США та зобов'язалася повернути в строк до 24.12.2013 року. У випадку неповернення грошей в зазначений строк нараховується пеня в розмірі 10% з моменту отримання коштів. Згідно гарантійної розписки від 24.12.2012 року [PERSON] гарантував повернення грошей в сумі 81600 доларів США, які його донька - [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 24.12.2012 року, з поверненням 24.12.2013 року. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1047 ЦК України визначено форму договору позики, відповідно до якої договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Як встановлено у судовому засіданні договір позики між сторонами не був укладений. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Наданий позивачем доказ, а саме розписка [PERSON] від 24.12.2012 року підтверджує факт укладення між сторонами договору позики, а саме: по-перше, факт отримання боржником грошей в сумі 81600 доларів США. Зазначена розписка містить власноручний підпис боржника, а також дату її складення. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлений обов'язок позичальника повернути позику. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Матеріалами справи та поясненнями сторін встановлено, що відповідач - [PERSON] взяла у [PERSON] в борг 81600 доларів США та зобов'язалася повернути грошові кошти у такій самій кількості, як це передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України. Крім того, матеріалами справи встановлено, що відповідачем - [PERSON] 24.12.2012 року була надана гарантійна розписка, згідно якої він гарантував повернення його донькою - [PERSON] боргу в розмірі 81600 доларів США. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України ). Згідно ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Так, в розписці боржника пеня встановлена в розмірі 10% у випадку неповернення грошей в зазначений строк. Оскільки з 24.12.2013 року по даний час борг не був повернутий, то пеня становить 96920,90 грн. Частинами 1,2 ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, відповідачі у встановлений строк, тобто до 24.12.2013 року не повернули позивачу борг, а це є порушенням грошового зобов'язання з боку відповідачів, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачами. Крім того, ч.1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим, суд присуджує з відповідачів -[PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн.; з [PERSON] - судові витрати в сумі 1827,00 грн., оскільки солідарного стягнення судових витрат нормами ЦПК України не передбачено. На підставі викладеного та ст. ст. 549, 551, 625, 554, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved