Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на користь матері-виховательки [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 5000 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дітей: [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] , [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] , [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] , [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] , починаючи з дня пред?явлення позову до суду. Позовну заяву обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю п`ятьох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2018 року у відповідача відібрано без позбавлення батьківських прав зазначених неповнолітніх дітей терміном на 1 рік. З жовтня 2017 року по 28 грудня 2018 року малолітні діти перебували в КЗ «Староосотський дитячий обласний протитуберкульозний санаторій». Згідно інформації закладу від 27.03.2019 року № 114, мати [PERSON] протягом періоду перебування дітей в санаторії відвідувала їх двічі, одного разу знаходилася в стані алкогольного сп`яніння. Розпорядженням голови Олександрівської районної державної адміністрації від 10.12.2018 року за № 371-р, малолітніх дітей влаштовано в дитячий будинок сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , де вони проживають по даний час. За період перебування дітей у сім`ї, відповідач жодного разу їх не відвідала, та не зателефонувала, жодним іншим чином не контактувала. Протягом року звернень відповідача до органу опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації щодо повернення дітей на виховання чи побачень з дітьми не було. Представник позивача у судове засідання не з?явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 57). Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 04.07.2019 року, не з?явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив не подала (а.с. 52). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матір?ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 6-15). Заочним рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2018 року відібрано вказаних вище малолітніх дітей у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передано органу опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації для подальшого влаштування (а.с. 24-27). Розпорядженням голови Олександрівської районної державної адміністрації від 27.04.2018 року за №111-р, малолітнім дітям надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 28). Розпорядженням голови Олександрівської районної державної адміністрації від 10.12.2018 року за № 371-р, малолітніх дітей влаштовано в дитячий будинок сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , де вони проживають по даний час (а.с. 29-31). Відповідно ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу (далі СК) України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв?язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно рішення № 3 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Олександрівській районній державній адміністрації від 05.04.2019 року за протоколом № 5 вирішено доцільним позбавити батьківських прав матір [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , (а.с. 19-20). Згідно висновку органу опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації від 05.04.2019 року з підстав, наведених вище у рішенні № 3, вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносної її малолітніх дітей (а.с. 21-23). Згідно листа Олександрівського районного центру соціальних служб для сім`ї та молоді від 03.04.2019 року № 01-18/170 вбачається, що повернення дітей матері [PERSON] є неможливим (а.с. 18). Згідно довідки КЗ «Староосотський дитячий обласний протитуберкульозний санаторій» від 27.03.2019 року № 114 встановлено, що [PERSON] за час перебування дітей в закладі, відвідала двічі. Першого разу з`явилась в задовільному тверезому стані, принесла дітям літній одяг, а наступного разу відвідала дітей в нетверезому стані (а.с. 17). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише у невиконанні матір?ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що вона ухиляється від його виконання свідомо, тобто, систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов?язки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. У Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов?язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з?ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. У даному випадку, матеріали справи не мають жодного доказу піклування відповідачем про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх навчання, матеріальне забезпечення, медичний догляд, необхідне спілкування з дітьми та створення інших умов для їх нормального розвитку. Отже, суд бере до уваги характер поведінки відповідача, її відношення до виконання своїх батьківських обов?язків, ту обставину, що відповідач тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, жодного разу не намагалась звернутись до органу опіки та піклування про повернення її дітей на виховання чи на побачення з ними, тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому відповідач [PERSON] повинна бути позбавлена батьківських прав. Разом з тим, суд роз?яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 СК України, у разі стійкої зміни поведінки відповідача у відношенні до своїх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки, діти влаштовані до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , де вони проживають по даний час, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь вчителя вихователя [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі 5000 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред?явлення позову до суду. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог судовий збір, необхідно стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved