Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання як сина який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення сином навчання, але до досягнення 23-х років, а також витрати на правову допомогу. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Він продовжує навчання у Дніпропетровському національному університеті, є студентом денного відділення першого курсу магістратури факультету фізики, електроніки та комп'ютерних систем. У зв'язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги від батьків, проте батько йому матеріальної допомоги не надає. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягає на стягненні аліментів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2\~ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 327 від 08.06.1994 року (а.с. 8). Після досягнення повноліття позивач продовжує навчання у Дніпропетровському національному університеті ім. О. Гончара, є студентом денного відділення першого курсу магістратури, факультету фізики, електроніки та комп'ютерних систем, на бюджетній основі, з терміном навчання до 31.01.2018 року, що підтверджується довідкою Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара № 510 від 04.10.2016 року (а.с. 9). Як зазначено позивачем в позові, відповідач є пенсіонером за пільговим стажем, місце його роботи і заробіток позивачу невідомі, відповідач не надає синові матеріальної допомоги на навчання. Відповідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1, 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача має бути стягнуті аліменти на весь час навчання позивача, але небільше ніж до досягнення ним 23-х років, починаючи з дня звернення позивача до суду. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат понесених ним за отримання правової допомоги, останні згідно квитанції адвоката [PERSON] становлять 400 грн. (а.с. 5), та підлягають задоволенню у повному обсязі згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved