Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 510 581,88 грн. заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 16 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Валмакс Груп» був укладений кредитний договір № 282/09/2013/0070, яким останньому була відкрита відновлювальна відклична кредитна лінія з загальним лімітом в сумі 600 000,00 грн. на строк з 16 жовтня 2013 року по 15 жовтня 2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 19,9 % річних. Згідно з п.п. 3.2.-3.5. кредитного договору погашення кредиту мало здійснюватися на рахунок № 3739101201572.980, відповідно до Графіку зменшення ліміту кредитування, який наведено в Додатку 1 до цього договору. 16 жовтня 2013 року в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором між банком та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки, за якими поручителі зобов'язались відповідати по зобов'язаннях позичальника, в зв'язку з чим мають нести солідарну відповідальність. Позичальник та поручителі порушують умови укладеного кредитного договору та договорів поруки, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду, в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 510 581,88 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Валмакс Груп» в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, врахувавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Валмакс Груп» був укладений кредитний договір № 282/09/2013/0070, яким останньому була відкрита відновлювальна відклична кредитна лінія з загальним лімітом в сумі 600 000,00 грн. на строк з 16 жовтня 2013 року по 15 жовтня 2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 19,9 % річних. Згідно з п.3.1. Кредитного договору кредит був виданий шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку № 2063201201572.980 на поточний рахунок позичальника № 26004201572.980. Згідно з п.п. 3.2.-3.5. кредитного договору погашення кредиту мало здійснюватися на рахунок № 3739101201572.980, відповідно до Графіку зменшення ліміту кредитування, який наведено в Додатку 1 до цього договору. Пунктом 3.3. кредитного договору встановлено, що нарахування процентів здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному в п. 1.1. договору. Згідно з положеннями п.п. 3.7.-3.9. кредитного договору за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі 24,9% річних. Відповідно до п. 6.3. кредитного договору, за порушення визначених в цьому договорі строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісій позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання по договору щодо надання кредиту виконав, що підтверджується даними меморіального ордеру та випискою з особового рахунку (а.с.а.с. 40-46). Але позичальником умови договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору, сплата неустойки. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З метою урегулювання спору банком було запропоновано позичальнику та поручителям добровільно виплатити заборгованість, що підтверджується претензіями від 19 червня 2014 року про повернення заборгованості по кредиту (а.с.а.с. 30-35). Проте заборгованість повернута не була. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем. Відповідно до даних розрахунку заборгованості за кредитним договором №282/09/2013/0070 від 16.10.2013 року станом на 23.09.2014 року сума заборгованості становить 510 581,88 грн. та включає в себе: строкова заборгованість за кредитом - 325 000,00 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 150 000,00 грн., строкова заборгованість по процентах - 7 033,77 грн.; прострочена заборгованість по процентах - 18 318,89 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 8 783,55 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 1 445,67 грн. В забезпечення виконання зобов'язань позичальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Валмакс Груп» між банком та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені Договори поруки від 16 жовтня 2013 року №№282/09/2013/0070. Відповідно до п. 1.1. Договорів поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору укладеному між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Валмакс Груп» №282/09/2013/0070 від 16.10.2013 року Пунктами 1.2.-1.3. Договорів поруки встановлено, що поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов'язань по договору, зокрема, повернення заборгованості за договором в тому ж обсязі, що і позичальник. Згідно п. 2.1. Договорів поруки у випадку невиконання позичальником зобов'язань по договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов'язань по договору до позичальника та поручителя. У разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це позичальника, а в разі пред'явлення до нього позову - подати клопотання про залучення позичальника до участі у справі. Відповідно до п. 2.2. Договорів поруки поручитель зобов'язаний не пізніше 2-х робочих днів з дати отримання письмової вимоги кредитора, перерахувати суму заборгованості позичальника за договором на рахунки, які зазначаються в письмовій вимозі кредитора. Відповідно до ст.ст. 628 та 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язань, якщо не виконав його у строк, встановлений договором. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Стаття 554 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, встановленим договором поруки. Враховуючи викладене вище, невиконання відповідачами своїх зобов'язань перед банком, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved