Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, про що надав відповідну письмову заяву. Відповідачі у судове засідання не з'явились, не заперечували проти задоволення позову, просила справу розглядати за їх відсутності, на що надали письмові заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла дружина позивача - [PERSON] (а.с.7). Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями [ADDRESS]. Спірний будинок з господарчими будівлями був побудований у 1990 р. на земельній ділянці, виділеній дружині позивача [PERSON] рішенням №102 від 12.06.1984 р. виконкому Перевальської міської ради (а.с.8) та на підставі Типового договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого 12.03.1985 р. Перевальською держнотконторою та зареєстрованого в реєстрі за № 427 (а.с.9-10). Позивач прийняв спадщину у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями [ADDRESS], оскільки був зареєстрований та проживав у спірному будинку, користувався ним, зберігав документи на будинок. Постановою державного нотаріусу Перевальської ДНК Луганської області Кудіним В.Л. від 24.06.2014 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими будівлями [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Типовий договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого 12.03.1985 р. Перевальською держнотконторою та зареєстрованого в реєстрі за № 427 не є правовстановлюючим документом, а є підставою для видачі такого документу - свідоцтва про право власності за зверненням землекористувача. Спірний будинок не підлягає прийняттю до експлуатації, не відноситься до самочинно збудованих та вважається таким, що відповідає вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, оскільки був закінчений будівництвом до 05 серпня 1992 р., а документом, який це засвідчує є технічний паспорт (а.с.11-14). За загальним правилом, яке містили норми ЦК УРСР від 1963 р., виникнення права власності на нерухоме майно не пов'язувалось та не залежало від його реєстрації чи реєстрації домоволодіння. За наявності відповідних доказів, судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на будинки, збудовані до 05 серпня 1992 р., на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи ( п. 3.2 Листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику у справах про спадкування»). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), після смерті померлої [INFO] [PERSON], спадкова справа не заводилась. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України , спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Тому позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved