Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 21.04.2011 року відповідачем підписано анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Вказана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами становить собою укладений договір про надання банківських послуг, на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.12.2016 р. становить 12210,45 грн., з яких: 592,08 грн. - заборгованість за кредитом, 7860,73 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 2700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 557,64 грн. штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак, надав суду заяву, де підтримує позов в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у заяві просив зменшити розмір нарахованої пені та інших виплат, оскільки у ньго скрутне матеріальне становище, є інвалідом ІІІ групи та має на утриманні малолітню дитину. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується\~ надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21.04.2011 року відповідачем підписано анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Вказана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами становить собою укладений договір про надання банківських послуг, на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості (а.с. 6). В статті 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Тому, відповідно до вимог ст.ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Але, умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 31.12.2016 р. становить 12210,45 грн., з яких: 592,08 грн. - заборгованість за кредитом, 7860,73 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 2700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 557,64 грн. штраф (процентна складова). Розмір заборгованості підтверджено змістом розрахунку, приєднаного до матеріалів справи (а.с.4-5). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. \~ Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. У силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. Зважаючи на те, що згідно укладеного договору, пеня нараховується за несвоєчасне погашення заборгованості, а нарахування двох видів штрафів здійснюється у разі порушення позичальником строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, що вказує на визначену договором подвійну цивільно-правову відповідальність за одне і те саме порушення, тому суд вважає неможливим стягнення з відповідача штрафу та пені одночасно і вважає необґрунтованим застосування до відповідача такого виду неустойки як штраф. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до норми статті 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Частина третя\~статті 551 ЦК України\~з урахуванням положень\~статті 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої\~статті 10 ЦПК України\~щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Так, Конституційним Судом України ухвалено рішення від 11.07.2013 № 7- рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Згідно вказаного рішення: Конституційний Суд України вважає за необхідне піддати конституційно-правовому аналізу правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування». Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав спож ивачів кредитних послуг). Захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини третьої статті 551 Кодексу. Аналізуючи всі обставини по справі, оцінивши розмір заборгованості за кредитним договором від 21.04.2011 року, що становить 12210,45 грн., з яких: 592,08 грн. - заборгованість за кредитом, 7860,73 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 2700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 557,64 грн. штраф (процентна складова), яку необхідно сплатити відповідачу на користь позивача, суд,

Outcome: partial