Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що з відповідачем в 2012 році було укладено кредитний договір та отримано нею кредит у розмірі 4900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок Позивач виконав умови договору надав відповідаячу можливість розпорядитись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зі своєї сторони порушила умови договору та має заборгованість. В судове засідання представник позивача не зявився, надав клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала, пояснивши, що заборгованість утворилась через складне матеріальне становище, однак просила зменшити суму пені. Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Так, судом встановлено, що 30 липня 2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 4900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про що свідчить підпис [PERSON] в заяві. Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тей самий строк. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміті з врахуванням нарахованих і прострочених з процентів і комісій. Відповідачем були порушенні умови договору і станом на 25.01.2017 року за нею рахується заборгованість у розмірі 14389,84 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 2684,31 грн., нарахованих процентів за користування кредитом 2304,45 грн., нарахованої пені 8239,66 грн, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф - 500 грн. (фіксована частина) та 661,42 грн. (процентна складова). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Відповідачем до суду була подана заява, в якій вона просить суд зменшити розмір пені та штрафів нарахованих банком. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати у разі порушення боржником зобовязання, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобовязання. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Як вбачається із наданих позивачем розрахунків, розмір пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором перевищує розмір основної заборгованості за кредитом та розмір отриманих відповідачем коштів за вказаним кредитним договором. Обставини, на які посилається відповідач є суттєвими та підтверджені належними доказами. Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що в результаті невиконання зобовязання йому заподіяні будь-які збитки, розмір яких дорівнював би сумі нарахованої позивачем пені або перевищував би вказану суму. Таким чином, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов*язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові ВСУ від 03.09.2014р. у справі № 6-100цс14, яка є обов»язковою для застосування відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України. З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне зменшити неустойку (загальну суму нарахованої пені) до суми боргу, яка складає 2684,31 грн. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1000,00 грн.

Outcome: partial