Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договром позики від 07 березня 2014 року у сумі 14 000 доларів США (еквівалент 315 560 грн. станом на 23.04.2015 р. за курсом НБУ 1дол = 22,54 грн.); проценти за користування позикою у розмірі 2466, 31 доларів США (еквівалент 55 590,63 грн. станом на 23.04.2015 р. за курсом НБУ 1дол = 22,54 грн.); 3 проценти річних у сумі 130 доларів США (еквівалент 2930,20 грн. станом на 23.04.2015 р. за курсом НБУ 1дол = 22,54 грн.) та судовий збір в розмірі 3654 грн. та сплачену комісію банку в розмірі 8 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.03.2014 р. між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого він передав, а відповідач прийняв 14 000 доларів США, і зобов'язувався повернути борг до 31 грудня 2014 року. Факт укладення договору підтверджується розпискою. Станом на 23.04.2015 року відповідач борг не повернув, а тому він просить стягнути з нього суму боргу, відсотки за користування коштами та 3% річних від простроченої суми. В судовому засідання представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 березня 2014 року сторони уклали договір позики, згідно з яким відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 14 000 доларів США, і зобов'язався повернути їх до 31 грудня 2014 року. Проте взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, в обумовлені договорами строки борг не повернув. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем становить 16 596, 31 доларів США, з якої: сума позичених коштів - 14 000 доларів США, що еквівалентно 315560 грн., відсотки за користування коштами за період з 07.03.2014 року по 23 квітня 2015 року (з розрахунку що облікова ставка НБУ за період з 07.03.2014 р. по 14.04.14 р становила 6,5 %; з 15.04.2014 р. по 16.07.2014 р. - 9,5 %; з 17.07.2014 р. по 12.11.2014 р. - 12,5 %; з 13.11.2014 р. по 05.02.2015 р. - 14 %; з 06.02.2015 р. по 03.03.2015 р. 19,5%, з 04.03.2015 р. по 23.04.2015 р. 30%) - 2466,31 доларів США, що еквівалентно 55 590,63 грн.; 3% річних від простроченої суми (з 01.01.2015 року по 23 квітня 2015 р.) - 130 доларів США, що еквівалентно 2930,20 грн. Згідно ст.ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості в строк та в порядку, встановленому договором. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. У відповідності зі ст.1050 ЦК України якщо одержувач позики своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму у відповідності зі ст.625 цього Кодексу. За приписами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання підлягає виконанню у встановлений строк. Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов договору та положень чинного законодавства, перевіривши розрахунки, надані позивачем щодо обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 14000 доларів США, що еквівалентно станом на 23 квітня 2015 року 315560 (триста п'ятнадцять тисяч п'ятсот шістдесят) грн.; проценти за користування позикою у розмірі 2466,31 доларів США, що еквівалентно станом на 23 квітня 2015 року 55590 (п'ятдесят п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто) грн. 63 коп.; 3% річних в сумі 130 доларів США, що еквівалентно станом на 23 квітня 2015 року 2930 (дві тисячі дев'ятсот тридцять) грн. 20 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. 00 коп. та комісії банку в сумі 8 (вісім) грн., які сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved