Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль марки «RENAULT», модель Kangoo, 2000 року випуску, шасі, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який раніше на праві приватної власності належав [PERSON], померлій [INFO], визнати втраченим свідоцтво про реєстрацію вище вказаного транспортного засобу серії [NUMBER], стверджуючи, що 19 березня 2015 року він уклав з [PERSON] угоду купівлі-продажу вище вказаного автомобіля, згідно якої сплатив їй грошові кошти у сумі 60 тис. грн., а остання передала йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль, сам автомобіль. Позивач та [PERSON] мали намір належним чином оформити угоду купівлі-продажу у нотаріальній конторі, але, оформити належним чином угоду у нотаріальній конторі сторони не встигли по причині того, що [INFO] [PERSON] померла. Крім того, позивачем було втрачено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадщину, як спадкоємець за заповітом (заповіт від 1 жовтня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П., реєстр № 2043), в якому спадкодавець заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, фактично прийняла позивач, яка визнає факт купівлі - продажу автомобіля, не має заперечень щодо визнання за позивачем права власності на автомобіль, але, встановленим порядком оформити угоду купівлі-продажу автомобіля неможливо, оскільки, як зазначалося вище власник автомобіля померла і втрачено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Вказані вище обставини позбавили позивача права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним автомобілем, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, підтвердила викладені в ньому обставини, в тому числі і те, що її мати продала позивачу автомобіль, просить розглянути справу без її участі. Представник відповідача - Балтської міської ради Одеської області, до судового засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення заявлених вимог, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що матері відповідача [PERSON] [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] належав автомобіль марки «RENAULT», модель Kangoo, 2000 року випуску, шасі, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], позивач [PERSON] та [PERSON] уклали між собою договір купівлі-продажу вище вказаного автомобіля від 19 березня 2015 року, згідно якого [PERSON] продала, а позивач придбав автомобіль за 60 тис. грн. і по акту прийому-передачі від 19 березня 2015 року [PERSON] передала, а позивач прийняв автомобіль, що відповідно до розписки, складеної [PERSON], вона отримала від позивача вище вказану суму грошей і взяла на себе зобов'язання оформити угоду належним чином у нотаріуса, але, [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відповідач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті матері, але, вона не заявляє своїх прав на автомобіль, оскільки вважає укладену спадкодавцем за свого життя угоду купівлі-продажу автомобіля дійсною, такою, що відповідала волі її покійної матері, що угода купівлі-продажу автомобіля, укладена між [PERSON] та позивачем [PERSON] відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін. Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, а згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто, право власності на спірний автомобіль виникло у позивача саме 06 грудня 2011 року, при цьому, те, що позивач не здійснив державної реєстрації автомобіля на своє ім'я не впливає на його право власності. Крім того, законодавство України не містить жодної вказівки власне на реєстрацію права власності на транспортні засоби, а лише говорить про державну реєстрацію самих транспортних засобів. Як встановлено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що позивач є добросовісним набувачем, набув право власності на автомобіль на законних підставах, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним вище вказаним автомобілем. На підставі викладеного,

Outcome: approved