Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до ДСК «Чорноморське морське пароплавство» та просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату за грудень місяць 2013 року з урахуванням інфляції за несвоєчасно виплачену компенсацію на підставі розрахунку у розмірі 307, 40 грн. з урахуванням податків, а також індексацію та компенсацію та несвоєчасно виплачену індексацію за грудень місяць 2013 року на підставі розрахунку у розмірі 2 440, 14 грн. з урахуванням податків. [PERSON] обґрунтовує свої вимоги тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2014 року на його користь було стягнуто з ДСК «Чорноморське морське пароплавство» заробітну плату за грудень місяць 2013 року у розмірі 1 687, 91 грн., з урахуванням податків. Однак, вищевказану заробітну плату позивачу було виплачено лише 20 лютого 2015 року, що є підставною для стягнення з відповідача компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату за грудень місяць 2013 року з урахуванням інфляції, а також індексації та компенсації та несвоєчасно виплачену індексацію за грудень місяць 2013 року. Заочним рішенням суду від 10 листопада 2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, стягнуто з ДСК «Чорноморське морське пароплавство» на користь [PERSON] компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату за грудень місяць 2013 року з урахуванням інфляції за несвоєчасно виплачену компенсацію на підставі розрахунку у розмірі 307, 40 грн. з урахуванням податків; індексацію та компенсацію та несвоєчасно виплачену індексацію за грудень місяць 2013 року на підставі розрахунку у розмірі 2 440, 14 грн. з урахуванням податків; стягнуто з ДСК «Чорноморське морське пароплавство» в дохід держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн. В подальшому, ухвалою суду від 31 травня 2016 року за заявою представника ДСК «Чорноморське морське пароплавство» вищевказане рішення суду було скасовано. 02 червня 2016 року до суду надійшла заява [PERSON] про зменшення позовних вимог, в яких позивач просить стягнути з ДСК «Чорноморське морське пароплавство» на його користь індексацію грошових доходів населення за грудень місяць 2013 року у розмірі 281, 65 грн. з урахуванням утриманих податків і військового збору, та компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати за грудень місяць 2013 року у розмірі 392, 29 грн. з урахуванням утриманих податків і військового збору. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача ДСК «Чорноморське морське пароплавство» у судовому засіданні визнала вимоги [PERSON] в частині стягнення грошової суми у розмірі 392, 29 грн., та вказала, що позивачем безпідставно пред'явлена вимога про стягнення індексації грошових доходів населення. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 43 Конституції України, кожен має право на своєчасне одержання винагороди за працю, що захищається законом. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2014 року, що набрало чинності, було стягнуто з ДСК «Чорноморське морське пароплавство» на користь [PERSON] заробітну плату за грудень місяць 2013 року у розмірі 1 687, 91 грн. з урахуванням податків. [PERSON] була нарахована заробітна плата, яка підлягала до виплати з урахуванням податків у встановлені законом терміни в сумі 1 687, 9 грн., про що свідчить розрахунковий листок за грудень місяць 2013 року. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак, в порушення вищевказаних норм, відповідачем лише 20 лютого 2015 року на підставі видаткового касового ордеру № 65 було виплачено [PERSON] заробітну плату за грудень місяць 2013 року у сумі 1 687, 91 грн. з урахуванням податків. Факт порушення ДСК «Чорноморське морське пароплавство» вимог ст. ст. 115, 116 КЗпП України щодо вчасної виплати заробітної плати був встановлений також перевіркою Державної інспекції України з питань праці, що вбачається з листа інспекції від 16 квітня 2013 року №865/15/21/02/1848-13. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і на підставі укладеного трудового договору. Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені у колективному договорі, але не рідше двох разів на місяць через проміжуток часу, що перевищує шістнадцяти календарних днів. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації усіх форм власності і господарювання здійснюють компенсацію грошових доходів втрати частини доходів у разі порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Постановою КМУ від 21 лютого 2001 року №-159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» із змінами і доповненнями, внесеними від 25.01.2012 р. №35 передбачена реалізація Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Тому, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати за грудень місяць 2013 року у розмірі 392, 29 грн. з урахуванням утриманих податків і військового збору. Однак, суд вважає безпідставними вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача індексації грошових доходів населення за грудень місяць 2013 року у розмірі 281, 65 грн., виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів громадян» та п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ №1078 від 17.07.2003 р., індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені п. 4 вищевказаного Порядку, яким встановлено, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Підлягає індексації та частина грошових доходів, яка не перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Розміри прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць визначені Законом України «Про Державний бюджет України». Базовим місяцем [PERSON] при обчисленні індексу споживчих цін для індексації заробітної плати є грудень 2012 року - місяць підвищення розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до п. 1 Порядку №1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсоток. Індекс споживчих цін для проведення індексації заробітної плати за грудень 2013 року, якщо базовим місяцем є грудень 2012 року становить 100,2 %, що є менше 101 %. Тобто, компенсація заробітної плати за грудень 2013 року у сумі 392, 29 грн. індексації не підлягає. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку зі звільненням позивача від сплати судових витрат відповідно до п. 1 ч. 1 Закону України «Про судовий збір», а саме за подання позову про стягнення заробітної плати, та інші вимоги, що випливають з трудових правовідносин, суд вирішив стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд вважає його вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial