Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом 12.05.2014 року, в якому прохав визнати право власності на автомобіль HYUNDAI ELANTRA кузов [NUMBER] транзитні ДНМ [NUMBER], що належав [PERSON] на підставі довідки - рахунка серія ДПІ №407657 від 17 серпня 2012р. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі прохала відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, заслухавши думку сторін, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в віці 75 років помер батько позивача - [PERSON], дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.02.2013 року, серії [NUMBER]. Після своєї смерті [PERSON] не залишив заповіту. 02 серпня 2013 року позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з питанням отримання свідоцтва про права на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на автомобіль HYUNDAI ELANTRA кузов [NUMBER] транзитні ДНМ [NUMBER]. Приватним нотаріусом [PERSON] після смерті батька позивача за заявою позивача була заведена спадкова справа № 54832968 у спадковому реєстрі від 02 серпня 2013 року, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі. Інших заяв до нотаріальної контори не надходило. На момент смерті [PERSON] на праві приватної власності належав автомобіль HYUNDAI ELANTRA кузов [NUMBER] транзитні ДНМ [NUMBER]., що підтверджується довідкою - рахунком серія ДПІ №407657 від 17 серпня 2012р. (Додаток 3). За вказаний автомобіль сплачено 129 348 грн. про що зроблено відповідний запис в рахунку-фактурі. Після купівлі зазначеного автомобіля [PERSON] не зареєстрував вказаний автомобіль відповідним чином в органах Державної автомобільної інспекції, а саме не було отримано свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Оригінал довідки-рахунку та документи, що підтверджують митне оформлення автомобіля були надані приватному нотаріусу [PERSON] 09 жовтня 2013 року за вихідним № 194/сп.сп. № 10/2013 позивачу була надана відмова у вчиненні нотаріальної дії та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав, передбачених п. 4.15 ч.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцями». Згідно п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності [PERSON] на автомобіль мав бути технічний паспорт на автомобіль ( свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), яке батько позивача не встиг отримати в зв'язку з передчасною смертю. Відповідно до п. 4.14. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 «При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти». Відповідно до п. 4.15 ч.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцями.» Згідно пункту 2 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. В останньому абзаці довідки про відмову вих. № 194/сп.сп. № 10/2013 (Додаток 4), де нотаріус повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль, міститься посилання на можливість звернення до суду за захистом свого права. Частиною 1 статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 1299 ЦК України передбачено, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено право пред'явлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 41 Конституції України: «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.» Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, підтвердженими, а отже підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved