Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 42 336 грн. 47 коп. за кредитним договором №б/н від 28 січня 2008 року та судовий збір у розмірі 1 762 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву №б/н від 28 січня 2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у Заяві. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсяг, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межа встановленого кредитного ліміту. [PERSON] не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, у зв'язку з чим виникла заборгованість, розмір якої станом на 17 грудня 2017 року становить 42 336 грн. 47 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Також представником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду було надано відповідь на відзив, проте ухвалою суду від 30 квітня 2018 року її було повернуто, оскільки в порушення ч. 5 ст. 178 ЦПК України, до відповіді на відзив не було додано документ, що підтверджує її надіслання [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду надав до суду відзив, відповідно до змісту якого вбачається, що останній проти задоволення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заперечує, просив відмовити в його задоволенні, мотивуючи тим, що він неодноразово звертався до відділень Банку з проханням розглянути питання про реструктуризацію кредиту через його складну фінансову ситуацію, проте позивачем йому було відмовлено. Крім того, факт надання грошових коштів може бути підтверджений відповідним платіжним документом, який є єдиним можливим та належним доказом здійснення платежів, проте позивач не надав жодного доказу здійснення платежу, отже вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є не обґрунтованим. Також відповідачу не зрозумілий розрахунок заборгованості. В подальшому від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Останній підтримав раніше поданий відзив. Доповнив, що дійсно звертався в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» для отримання кредиту, проте кредит в повному обсязі ним не погашено. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного: Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву № б/н від 28 січня 2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов'язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов'язанням. На підставі п. 2.1.1.12.2 Договору, сплату процентів за користування Кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання). У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При погашенні суми простроченого кредиту, згідно п. 2.1.1.12.6.1 Договору на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. (в еквіваленті 250 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5 % від суми позову. Пунктами 2.1.1.4.2 та 2.1.1.4.6 Договору передбачено, що Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за Договором. [PERSON] не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 17 грудня 2017 року становить 42 336 грн. 47 коп. та складається з наступного: - 9 682 грн. 94 коп. - тіло кредиту; - 18 510 грн. 05 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом; - 11 889 грн. 36 коп. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 250 грн. - штраф (фіксована частина); - 2 004 грн. 12 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до змісту ст. 536 ЦК України за користування грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти та розмір процентів встановлюється договором. Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. На підставі викладеного, враховуючи, що [PERSON] не спростовує факт звернення до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання кредиту та не сплати ним кредитних зобов'язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 28 січня 2008 року у сумі 40 082 грн. 35 коп. Суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позову в частині стягнення штрафів на загальну суму 2 254 грн. 12 коп., так як штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. За змістом вказаної норми закону, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 762 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред'явлених доказів. На підставі приведеного вище,

Outcome: partial