Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на його користь вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 70800,00 грн., витрати по оплаті юридичних послуг у розмірі 9370,00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,00 грн. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 17.07.2020 року о 13-00 годині в м. Харкові по вул. Петра Григоренка 7 сталася ДТП за участі його та водія [PERSON] . Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.08.2020 року [PERSON] визнано винним у вичинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «ХМСК». Після проведення відповідної оцінки заподіяного збитку та отримання копії постанови суду про притягнення винуватця ДТП до адміністративної відповідальності він звернувся до відповідача із заявою про відшкодування майнового збитку. На загальну суму 70800,00 грн. До теперішнього часу шкода з боку відповідача не відшкодована, в зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Також в зв`язку з тим, що він не має спеціальних знань в області права, він був вимушений звернутись за професійною юридичною допомогою та сплати її вартість у розмірі 9370,00 грн. Ухвалою суду від 08.12.2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. 21.11.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що 17.07.2020 року сталася ДТП за участю водії [PERSON] та [PERSON] 23.07.2020 року до ПрАТ «ХМСК» із повідомленням про ДТП звернувся позивач та надав копії документів власника автомобіля [PERSON] для отримання нею страхового відшкодування. 27.07.2020 року до страховика із заявою про страхове відшкодування звернулася власниця пошкодженого автомобіля, надала банківські реквізити. Згідно звіту оцінювача від 03.12.2020 року вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, які підлягають заміні становить 40625,68 грн. Позивач намагається довести витрати на ремонт автомобіля [PERSON] на суму 70800,00 грн., однак надані ним суду докази не відображають інформацію щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу. Вважають, що [PERSON] є неналежним позивачем по даній справ, оскільки не є власником пошкодженого автомобіля. Факт придбання запчастин для ремонту автомобіля [PERSON] на підставі чеку № 8899 від 19.08.2020 р. не надає йому право ставати позивачем по даній справі. Також заперечували проти стягнення витрат на правову допомогу, оскільки з наданого договору про надання юридичних послуг від 28.11.2020 року не вбачається з приводу якого питання та події позивач звернувся до даної організації, можливо взагалі дане звернення не стосується події 17.07.2020 року. Надала платіжні доручення про виплату [PERSON] розміру страхового відшкодування. Просили в задоволенні позову відмовити. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, зазначив, що на користь його дружини відповідачем було здійснено страхове відшкодування. Просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу та щодо сплати судового збору. Представник відповідача в судовому засіданні в задоволені позову просила відмовити з підстав викладених у відзиві. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного. 17.07.2020 року об 13 год 00 хв. по пр. Петра Григоренка 7 у м. Харкові, [PERSON] , керуючи транспортним засобом ГАЗ 33021 д.нз. [NUMBER] , перед початком руху не впевнився в безпечності та внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «VW GOLF» д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку та з транспортним засобом «NISSAN QASHQAI» д.н.з. [NUMBER] , припаркований в попутному напрямку. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.08.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «ХМСК», що підтверджується полісом № ЕР-200476190. Строк дії договору з 04.07.2020 по 03.07.2021 включно. Розмір страхового відшкодування завданого майну - 130000,00 грн. Позивачем суду надано квитанцію № 1/15.09.2020 видану ФОП [PERSON] , згідно якого вбачається, що від [PERSON] прийнята оплата за ремонт автомашини згідно рахунку-фактури № 360 від 01.09.2020 року у сумі 21600,00 грн. Також надано акт виконаних робіт № ОУ-360 згідно якого [PERSON] як замовник та ФОП [PERSON] як виконавець посвідчили, що виконавцем були надані послуги з технічного обслуговування та ремонтування транспортного засобу Volkswagen Golf [NUMBER] на суму 21600,00 грн. Крім того позивачем наданий чек № 8899 про замовлення запчастин для автомобіля на суму 49200,00 грн. 28.11.2020 року [PERSON] до ПрАТ «ХМСК» надіслана претензія в якій позивач просив виплатити на його користь вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП у розмірі 70800,00 грн. та витрати по оплаті юридичних послуг у розмірі 9370,00 грн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , автомобіль Volkswagen Golf [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] . Згідно звіту по визначенню вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, які підлягають заміні, складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] 03.12.2020 року зазначено, що вартість відновлюваних робіт з урахуванням фізичного зносу складових частин, які підлягають заміні автомобіля Volkswagen Golf [NUMBER] , 2012 року випуску, пошкодженого в результаті ДТП 17.07.2020 року складає 40625,68 грн. Згідно платіжного доручення № 4381 від 04.02.2021 року [PERSON] від ПрАТ «ХМСК» перерахована сплата страхового відшкодування у сумі 30625,68 грн. Згідно платіжного доручення № 1541 від 04.02.2021 року [PERSON] від ПрАТ «ХМСК» перерахована сплата пені за несвоєчасну сплату страхового відшкодування у сумі 291,99 грн. Згідно платіжного доручення № 1429 від 05.01.2021 року [PERSON] від ПрАТ «ХМСК» перерахована сплата страхового відшкодування у сумі 10000,00 грн. Згідно платіжного доручення № 1430 від 05.02.2021 року [PERSON] від ПрАТ «ХМСК» перерахована сплата пені за несвоєчасну сплату страхового відшкодування у сумі 921,58 грн. Всього на користь [PERSON] перераховано 41839,25 грн. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України: кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень чч.1 та 2 ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст.11 цього кодексу. За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до ст.999 ЦК України: законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності закон № 1961-IV (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 закону №1961-IV). Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом закону №1961-IV (стст.9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (вчинення ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено ст.1194 ЦК України, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок вчинення ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок щодо страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК України). Відповідно до ст.511 ЦК України: зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, установлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно із чч.1 та 4 ст.636 ЦК України: договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди й цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, у розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (ст.ст. 36, 37 закону №1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за ст.1194 ЦК. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №6-2808цс15 та від 14.02.2018 року у справі № 754/1114/15-ц. Відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено: у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик,

Outcome: dismissed