Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 11.12.2014 померла його мати [PERSON]. Після смерті матері залишилося спадкове майно однокімнатна квартира площею 31,31 кв. м. за адресою: м. Житомир, вул. 1-Травня, 64-а, кв. 53. Посилаючись на те, що він прийняв спадщину, що відкрилася після смерті матері так, як проживав з нею на час смерті, однак не може оформити її через нотаріальну контору у звязку із відсутністю в реєстрі прав власності відомостей про право власності матері на вказану квартиру, позивач просив: «визнати за [PERSON] право власності на квартиру за адресою: м. Житомир, вул. 1-Травня, 64-а, кв. 53». У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених підстав. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що право власності [PERSON] не зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно і в управлінні житлового господарства Житомирської міської ради приватизації вказаної квартири не зареєстровано. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.12.2014 померла [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Житомирської міської ради 30 серпня 2005 року (а. с. 29), [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] (а. с. 29). Суду не надано доказів недійсності вказаного свідоцтва станом на день розгляду справи в суді та день смерті спадкодавця [PERSON], що відповідно до статті 61 ЦПК України є обовязком сторін, у звязку з чим суд приймає вказане свідоцтво як належний доказ. Після смерті [PERSON] її син [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після матері. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру у звязку з відсутністю витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказані обставини підтвердились в судовому засіданні постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 3). У відповідності до ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Стаття 1258 Цивільного кодексу України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пункт 1 статті 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи те, що позивач являється спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців немає, він на протязі шести місяців після смерті спадкодавця звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також те, що в нотаріальному порядку оформити прийняття спадщини неможливо, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у звязку з чим задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved