Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 8711,44 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач порушує свої зобов'язання за кредитним договором №38/4561АСLАРТ від 08.02.2012 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та нею, в зв'язку з чим відповідач має непогашену заборгованість в сумі 8711,44 грн., що є предметом позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив суд розгляд справи провести у його відсутність та також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 08.02.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір зі страхування життя позичальника №38/4561АСLАРТ. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит в сумі 6627,54 грн. на строк до 10.04.2012 р. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 2, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №38/4561АСLАРТ від 08.02.2012 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON], включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі. Відповідно до виписки з реєстру боржників від 08.10.2012 року вбачається, що позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 8711,44 грн. Вбачається, що на виконання умов договору факторингу № 2 від 08 жовтня 2012 року, ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Вбачається, що відповідач не виконав свого обов'язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Також вбачається, що у зв'язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору, включення його персональних даних до бази персональних даних та вимогу про погашення загальної суми боргу, однак вказана вимога була залишена відповідачем без реагування, на що слід зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Відповідно до ст.. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що в зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору №38/4561АСLАРТ від 08.02.2012 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON], відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем в сумі 8711,44 грн., яка складається із: - 6491 грн. - заборгованість по тілу кредиту; - 1526,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 693,58 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що боржник не виконала свої зобов'язання за кредитним договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, в зв'язку з чим вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved