Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення за період з 01.06.2013 року по 01.05.2021 року в розмірі 10617,16 грн. та витрати по сплаті судового збору В обґрунтування позовних вимог зазначено, що квартира за адресою: [ADDRESS] забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради. З 01.06.2013 р. по 01.05.2021 р. відповідач не сплачував у повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 10617,16 грн. Ухвалою суду від 09.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі. Представник позивача в судовому засіданні просила не враховувати заяву відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки відповідачі здійснювали періодичні платежі, тому строки позовної давності переривались. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив суд врахувати його заяву про застосування строків позовної давності. Зазначив, що йому і належить частина квартири, однак за комунальні послуги сплачувала його сестра. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши докази та проаналізувавши їх в сукупності, дійшов висновку про наступне. Квартира за адресою: [ADDRESS] забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності відповідачам по справі, а саме: [PERSON] - 2/4 частини квартири, [PERSON] - 1/4 частина квартири та [PERSON] - 1/4 частина квартири Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.06.2013 року по 01.05.2021 року заборгованість за надані послуги централізованого опалення становить 42468,67 грн., зокрема заборгованість [PERSON] позивачем визначена в розмірі 10617,16 грн. відповідно до його частки у праві спільної часткової власності. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послу. Як вбачається зі змісту статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до положення пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил). Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень статтей 257, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Так, з копій квитанцій доданих до матеріалів справи вбачається, що заборгованість за надані послуги сплачувалась [PERSON] та [PERSON] , доказів того, що відповідач по справі - [PERSON] здійснював періодичні проплати існуючої заборгованості, що свідчило б про переривання строку позовної давності суду надано не було. Зважаючи на заяву відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності, вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] боргу за період з 01.06.2013 року по 23.06.2018 року не підлягають задоволенню в зв`язку з пропуском строку позовної давності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість в сумі 3981,44 грн., у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. На підставі с. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі в сумі 567,50 грн.

Outcome: partial