Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Токмацької міської ради Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку. Позов обґрунтовує наступним. 29.01.2016 року позивач успадкувала після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину виданим державним нотаріусом Токмацької держаної нотаріальної контори від 29.01.2016 року. Позивач є власником вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.06.2019 року. Позивач успадкувала житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , але вважала, що й в спадщину також ввійшла земельна ділянка, розміром 0,1000 га., за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Як вбачається з копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.10.2019 року, копії відомості про право власності та копії державного акту від 10.08.2000 року земельна ділянка площею 0,1000 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] а належить [PERSON] , вважає, що в порядку спадкування за законом вона прийняла спадщину після смерті сина на житловий будинок та фактично на земельну ділянку площею 0,1000 га. призначену для ведення особистого селянського господарства. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, віддаючи розгляд справи на розсуд суду. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, надані державним нотаріусом копії спадкових справ №95/02, №135/07, №283/2015, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер син позивача [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 20.07.2015 року. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, до складу якої ввійшло наступне майно: житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1000 га., призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 26.09.2007 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.10.2007 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.01.2016 року. Вказаний житловий будинок та прибудинкову земельну ділянку [PERSON] успадкував за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . А остання набула майно у власність в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.03.2002 року. Позивач залишилася єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Спадщину прийняла в порядку та строки передбачені законом. 29.01.2016 року позивач успадкувала після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 29.01.2016 року. В силу ст. ст. 1218, 1268 ЦК України позивач успадкувала після смерті сина [PERSON] все належне йому на праві власності майно, у тому числі і земельну ділянку, розміром 0,1000 га., за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташовану по [ADDRESS] . 29.01.2016 року позивач звернулася до державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку розміром 0,1000 га., за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташовану по [ADDRESS] державного акту, до складу спадщини входить земельна ділянка, яку було за життя отримано спадкодавцем на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.09.2007 року, проте спадкодавець своєчасно державний акт на право власності на вказану земельну ділянку на своє ім`я не отримав, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2016 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 ЦК України). До спадкоємців за законом першої черги належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. (ст. 1261 ЦК України) Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на ст.392 ЦК України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Главою 25 ЦК України\~передбачені підстави для припинення права власності. До зазначених підстав не належить припинення права власності у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до положень п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008\~р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05 2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК). Відповідно до ч.1\~ст.1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Судом встановлено, що спадкодавець за життя набув право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га., призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] а шляхом спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , але не встиг оформити державний акт на землю, а позивач в свою чергу прийняла спадщину за законом після його смерті, оформила частину успадкованого майна. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріуса, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог. Зазначене обґрунтування узгоджується із правовою позицією викладеною в постанові ВС від 18.01.2018 р., по справі № 556/1354/15-ц. На підставі викладеного,

Outcome: approved