Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 04 червня 2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитно-заставний договір №DNI0A000096696, відповідно до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит на загальну суму 6872,02 доларів США. На забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором відповідач передав в заставу автомобіль марки AUDI, державний номерний знак [NUMBER], власником (або співвласником) якого є Позичальник [PERSON]. Крім того, на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №№DNI0A000096696 від 04 червня 2008 року, відповідно до умов якого він зобовязувався солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобовязання відповідачем [PERSON] за кредитним договором, що передбачено п.4. Договору поруки. Позивач зазначає, що позичальник зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим станом на 28.01.2015 виникла заборгованість за кредитним договором №DNI0A000096696 від 04 червня 2008 року в розмірі 19453,52 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитним договором 2612,62 доларів США; 853,15 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 865,83 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 14\~180,55 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; 15,76 доларів США штраф (фіксована частина); 925,61 доларів США штраф (процентна складова). Зважаючи на викладене вище, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитним договором, а також а також судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з обставин викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судовому засідання проти позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засідання проти позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 червня 2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитно-заставний договір №DNI0A000096696,відповідно до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит на загальну суму 6872,02 доларів США. Предметом вказаного договору є Автомобіль марки AUDI, державний номерний знак [NUMBER], власником (або співвласником) якого є Позичальник [PERSON]. В порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого за нею станом на 24 листопада 2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором №DNI0A000096696 від 04 червня 2008 року в розмірі 19453,52 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитним договором 2612,62 доларів США; 853,15 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 865,83 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 14\~180,55 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; 15,76 доларів США штраф (фіксована частина); 925,61 доларів США штраф (процентна складова). З матеріалів справи убачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2010 року за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, було звернуто стягнення на предмет застави, згідно Кредитно-заставного договір №DNI0A000096696 від 04.06.2008, а саме на автомобіль марки AUDI, державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON]. Згідно довідки наданої позивачем, залишок заборгованості після реалізації автомобіля та зарахування 6267,98 доларів США в рахунок погашення заборгованості становить: 2\~612, 62 долари США заборгованість за кредитом; 853, 15 дол США заборгованість по процентам за користування кредитом; 865, 83 дол США заборгованість за комісією; 11\~529,58 долари США заборгованість по пені. Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). З матеріалів справи убачається, що нарахована позивачем пеня становить 11\~529,58 долари США, що значно перевищує збитки, які завдані ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що суму пені слід зменшити до суми в розмірі 2\~612, 62 долари США що за курсом НБУ станом на 31.03.2015 року становить 41\~436, 15 грн. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, щообчислюється у відсотках відсумине виконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга статті 549 ЦК України).\~ Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду Українивід21.10.2015 року № 6-2003цс15. Таким чином з відповідача [PERSON], [INFO] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (рах: 29092829003111, ЄДРПОУ: 14360570, МФО: 305299) слід стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 6\~944, 22 дол США, що за курсом НБУ станом на 31.03.2015 року становить 110\~135, 32 грн, яка складається: 2\~612, 62 долари США, що за курсом НБУ станом на 31.03.2015 року становить 41\~436, 15 грн заборгованість за кредитом; 853, 15 дол США, що за курсом НБУ станом на 31.03.2015 року становить 13\~530, 96 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 865, 83 дол США, що за курсом НБУ станом на 31.03.2015 року становить 13\~732, 06 грн заборгованість за комісією; 2\~612, 62 долари США що за курсом НБУ станом на 31.03.2015 року становить 41\~436, 15 грн заборгованість по пені. Що стосується позовних вимог Публічного акціонерного товариства, комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення, з огляду на наступне. Як встановлено судом, 04 червня 2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитно-заставний договір №DNI0A000096696,відповідно до умов якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит на загальну суму 6872,02 доларів США. Предметом вказаного договору є Автомобіль марки AUDI, державний номерний знак [NUMBER], власником (або співвласником) якого є Позичальник [PERSON]. [PERSON] є поручителем за кредитними зобовязаннями [PERSON], згідно договір поруки №№DNI0A000096696 від 04 червня 2008 року. Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. З системного аналізу наведених норм матеріального права вбачається, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). Статтею 259 ЦК\~визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. З часу несплати кожного з платежів, відповідно до ст. 261 ЦК України, починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Як встановлено у судовому засіданні кінцева дата погашення, згідно п.16.1.5. Договору, визначена 03.06.2011 року. У звязку з тим, що позивач звернувся до суду з даною позовною заявою лише 24.03.2015 року, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з позовом до поручителя. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у звязку з припиненням договору поруки, позовні вимоги до [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 3085, 33 грн.

Outcome: partial