Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, який обґрунтовує тим, 08 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку « Укрсоцбанк», правонаступником якого є «ПАТ Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №2008/36-20/99 відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в еквіваленті грошового зобовязання у сумі 35\~400,00 доларів США за курсом НБУ на дату видачі, та повернення заборгованості до 07.08.2018 року, та зі сплатою 14,00 процентів річних. 08 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] та позивачем був укладений договір поруки № 06-09/1776 відповідно до якого [PERSON] поручився перед Кредитором за належне виконання [PERSON] зобовязань згідно Кредитного договору№2008/36-20/99. В свою чергу [PERSON]. не здійснював платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та по нарахованим відсоткам, внаслідок чого в нього виникла прострочена заборгованість, яка станом на 12вересня 2016 року складає 72\~988,54 дол. США та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 34\~597,76 дол. США ; суми заборгованості за відсотками за період з 08серпня 2008 року по 12 липня 2016 року 38\~390,78 дол. США. Представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. [PERSON]Д у судовому засіданні визнав частково позовні вимоги Банку, та вказав, що відсотки позивачем розраховані у збільшеному розмірі. На останнє судове засідання [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином [PERSON] у судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 08 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку « Укрсоцбанк» правонаступником якого є «ПАТ Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №2008/36-20/99 відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в еквіваленті грошового зобовязання у сумі 35\~400,00 доларів США за курсом НБУ на дату видачі, та повернення заборгованості до 07.08.2018 року, та зі сплатою 14,00 процентів річних. Банк виконав належним чином покладені на нього зобовязання, надавши [PERSON] суму кредиту у розмірі 35\~400,00 доларів США. Згідно п. 1.9.1 кредитного договору кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов кредитного договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених кредитним договором. Відповідно до п. 4.1.1 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим договором строки, позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості за кожний день прострочення. Також судом встановлено що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязання 08 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] та позивачем був укладений договір поруки № 06-09/1776 відповідно до якого [PERSON] поручився перед Кредитором за належне виконання [PERSON] зобовязань згідно Кредитного договору № 2008/36-20/99. Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника, так і до поручителя, чи обох одночасно. Проте [PERSON] умови договору щодо повернення кредитних коштів та відсотків за їх використання не виконав, внаслідок чого в нього виникла прострочена заборгованість, яка станом на 12 вересня 2016 року складає 1\~946\~968,98 грн. та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 92, 567 грн.; суми заборгованості за відсотками за період з 08 серпня 2008 року по 12 липня 2016 року у розмірі 1 95545 грн. що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів суми заборгованості за відсотками за період з 08серпня 2008 року по 12 липня 2016, є такими, що відповідають вимогам закону. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачами кредитного договору та договору поруки позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 29\~204,40 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню в рівних частках з відповідачів. Відповіднодо\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved