Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому з уточненням просить стягнути з відповідача 10 476,97 грн. та понесені при подачі позову до суду судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.09.2012 р. о 10.30 год. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Мазда», на 15 км+240 м автодороги Західний обхід м.Львова не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечного інтервалу, не врахувала дорожньої обстановки та її змін, чим порушила вимоги п.п.12.1, 13.1 ПДР України, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Шевроле» д.н.з. [NUMBER], завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень. Таким чином, вказаними вище діями відповідачем було скоєно правопорушення, передбачене ст.124 КУАП, що вбачається із постанови Сихівського районного суду м.Львова від 08.10.2012 р. На дату згаданої ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахованою у позивача за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6453402, страхувальником за яким є [PERSON] В подальшому до позивача звернулася потерпіла особа [PERSON], транспортний засіб якого було пошкоджено (транспортний засіб «Шевроле», державний номер [NUMBER]) внаслідок зазначеної ДТП із заявою про виплату страхового відшкодування від 19.10.2012 р., надавши відповідне повідомлення від 14.09.2012 р. та необхідні документи для задоволення його вимоги та виплати страхового відшкодування. Також з метою з'ясування розміру заподіяної шкоди потерпілій особі у ДТП винними діями особи, чия цивільно-правова відповідальність була застрахована у нього, було складено калькуляцію №RB-12-2413 від 26.09.2012р. За результатами розгляду документів по ДТП від 12.09.2012 р. позивачем було прийнято рішення про задоволення вимог потерпілого [PERSON] та проведення виплати страхового відшкодування оформлене страховим актом ЦВ-00-5749 від 14.11.2012 р. Загальний розмір страхового відшкодування склав 10 476,97 грн., яке в подальшому позивачем і було сплачено. Відповідачем про ДТП від 12.09.2012 р., в порушення передбачених ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було здійснено повідомлення лише 24.09.2012 р., тобто через дванадцять днів, що свідчить про невиконання відповідачем своїх прямих обов'язків, що витікають із укладеного полісу та акту чинного на дату ДТП законодавства. Так, позивач набув право вимоги на відшкодування понесених збитків, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування, до винної у ДТП особи, якою є відповідач по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився; подав суду заяву, в якому позов підтримує та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач надала суду письмове заперечення проти позову, в якому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити. У судове засідання відповідач та її представник не з'явилися, хоча належним чином в порядку ст.ст.75-76 ЦПК України повідомлялися про час та місце розгляду справи. Відповідно п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Так, відповідач подала суду заяву про відкладення судового засідання 08.07.2014 р. у зв'язку із неможливістю її явки по сімейним обставинам, однак така жодними даними не підтверджена та є голослівною, а тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними. Відтак, вважає за можливими розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній матеріалів. У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке. 26.07.2012 р. між позивачем ПрАТ «Страхова компанія «Перша» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів шляхом видачі поліса №АВ/6453402. Відповідно до даного договору страховик зобов'язався відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «Мазда» д.р.н. [NUMBER]. 12.09.2012 р. о 10.30 год. на 15 км+240 м автодороги Західний обхід м.Львова відбулась ДТП між автомобілями «Мазда» д.р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобілем «Шевроле» д.р.н. [NUMBER]. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 08.10.2012 р. по справі №1319/9663/2012 [PERSON] визнано винною у вчиненні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУАП України. Дана постанова відповідно до ст.61 ЦПК України має преюдиціальне значення з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ст.25 Закону України «Про страхування» та ст.ст.35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем 11.12.2012 р. виплачено 10 476,97 грн. страхового відшкодування. За умовами п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено обов'язок водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Так, відповідачем тільки 24.09.2012 р., тобто в порушення наведених вище строків, повідомлено страховика про страховий випадок - ДТП від 12.09.2012 р. Доводи відповідача про те, що вона з 12.09.2012 р. по 20.09.2012 р. перебувала у відрядженні в м.Рівне не є поважною причиною в розумінні пп.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» невиконання нею зазначених обов'язків. Також не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що позивач належним чином не ознайомив страхувальника з умовами страхування, оскільки таким є [PERSON], а не вона. Згідно з п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп.33.1.2 п.33.1 ст.33 цього Закону. Враховуючи наведене, з відповідача як водія забезпеченого транспортного засобу, який у відповідності до вимог закону не повідомив страховика про страховий випадок, на користь позивача підлягає до стягнення в порядку регресу 10 476,97 грн. - розмір виплаченого страхового відшкодування, а нічим не підтверджені жодним чином доводи відповідача щодо сумніву автотоварознавчого дослідження не ґрунтуються на вимогах закону. Крім цього, згідно зі ст.88 ЦПК України, на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст.35, 36, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved