Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь інфляційні втрати в сумі 72 369 грн. 53 коп. та 3% річних 6 566 грн. 40 коп., а всього стягнути 78 935 грн. 93 коп. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду від 14 грудня 2011 року стягнуто з [PERSON] на його користь 36\~000 грн. повернення боргу за договором позики, та 480 грн. в рахунок повернення судового збору.. На виконанні в ДВС знаходиться виконавчий лист, грошове зобовязання не виконується, тому і просив стягти інфляційні та 3% річних. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явилась, повідомлялась про розгляд справи, але ігнорує з*являтись на пошту для отримання повістки, тому суд вважає за можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів в силу ст..169 ч.4 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до слідуючого висновку: Відповідно до ст.509 ч.1, 2 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення зобовязання, відповідно до ст.11 ч.2 п.3 ЦК України є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Частиною 5 вказаної статті передбачено виникнення цивільних прав та обовязків за рішенням суду. Судом встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2011 року з відповідача стягнуто заборгованість за договором позики в сумі 36\~480 грн. Рішення набрало законної сили 06 січня 2012 року. В матеріалах справи є копія виконавчого листа №2-1562/11, виданого 13 січня 2012 року про стягнення з [PERSON] суми боргу за договором позики в сумі 36\~000 грн. та 480 грн. сплачених судових витрат. Крім того, з копії листа Ніжинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області №12-161 від 25 травня 2016 року вбачається, що на виконанні у відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження про стягнення коштів з [PERSON], борг не стягнутий, залишок боргу складає 36\~480 грн.. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.625 ч.2 ЦК України у разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Саме таку правову позицію викладено Верховним Судом України у постанові від 01 жовтня 2014 р. у справі № 6-113цс14. \~Відповідно до положень\~ст.360-7 ЦПК України\~висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Інфляційні втрати позивача за прострочення відповідачем грошового зобов'язання за період з грудня 2012 року по 01 червня 2016 року (час звернення позивача до суду з позовом становлять (100.2х100.2х99.9х100 х100х100.1х100 х99.9х99.3х100х100.4 х100.2х100.5х100.2х100.6х102.2х103.3х103.8х101.0х100.4х100.8х102.9х102.4х101.9х103.0х103.1х105.3х110.8х114.0х102.2х100.4х99.0х99.2х102.3х98.7х102.0х100.7х100.9х99.6х101.0х103.5х100.1х99.8) ==1,86893 36480 Х 1,86893 = 68\~178.57 грн. 3% річних з 24.12.2011р. по 01.06.2016р. (36480х3)х5 = 5472 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 73650.57 грн. За таких підстав суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial