Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до договору № ZHXRF103570083 від 31 січня 2008 року відповідачці [PERSON] надано кредит в розмірі 2 542 гривень зі сплатою 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та банком договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється шляхом внесення щомісячного обов'язкового платежу (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. В порушення вимог договору та закону відповідачка зобов'язання за даним договором належним чином не виконувала. В зв'язку з цим, станом на 31 січня 2014 року за нею утворилася заборгованість в сумі 18 918,10 гривень, що складається із: заборгованості за кредитом - 2 446,01 гривень; заборгованості по процентам - 129,04 гривень; заборгованості по комісії за користування кредитом - 1 263,56 гривень; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13 702,44 гривень; штрафу (фіксована частина) - 500 гривень; штрафу (процентна складова) - 877,05 гривень. Оскільки відповідачка добровільно відмовляється погасити борг перед позивачем, просить винести рішення про стягнення з відповідачка кредитної заборгованості в сумі 18 918,10 гривень та судових витрат по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, суду пояснив, що відповідно до укладеного договору від 31 січня 2008 року відповідачці було надано кредит 2 542 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду відповідною заявою разом з Умовами надання кредиту, підписавши заяву. Відповідно до Умов надання споживчого кредиту, в разі порушення своїх зобов'язань, відповідачка зобов'язалась сплатити пеню та штраф. Термін позовної давності за згодою сторін було встановлено 5 років. Останній платіж по кредитному договору відповідачка внесла 30 березня 2009 року та станом на 31 січня 2014 року має заборгованість в загальній сумі 18 918,10 гривень, яку він просив стягнути з відповідачки та судовий збір. Відповідачка позов не визнала, суду пояснила, що дійсно 31 січня 2008 року за кредитним договором укладеним з «Приватбанком» отримала кредит в сумі 2 542 грн. В зв'язку з матеріальними труднощами кредит не погашала. Вважає, що на час розгляду справи стекли строки позовної давності, а тому просила відмовити в задоволенні даного позову застосувавши позовну давність. Розглянувши справу суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № ZHXRF103570083 від 31 січня 2008 року [PERSON], теперішнє прізвище [PERSON] (а.с. 46, 57), було надано кредит в сумі 2 542 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 24 місяців з 31 січня 2008 року по 31 січня 2010 року включно згідно заяви та Умов надання споживчого кредиту (а.с. 7-13). Відповідачка зобов'язалась відповідно до заяви (а.с. 8) здійснювати погашення заборгованості щомісяця в період сплати, за який приймається період з « 15» по « 21» число кожного місяця та у випадку порушення зобов'язань згідно пункту 5.1, пункту 5.3 Умов (а.с. 13) сплатити банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1-ї гривні за кожен день прострочки та при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш як на 30 днів - штраф в розмірі 500 гривень плюс 5% від суми заборгованості. Сторони погодили, що заява разом із запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складають кредитний договір. Відповідач зобов'язання за кредитним договором виконувала не належним чином, внаслідок чого станом на 31 січня 2014 року виникла заборгованість, яка за розрахунком позивача становить 18 918,10 гривень та складається із: заборгованості за кредитом - 2 446,01 гривень; заборгованості по процентам - 129,04 гривень; заборгованості по комісії за користування кредитом - 1 263,56 гривень; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13 702,44 гривень; штрафу (фіксована частина) - 500 гривень; штрафу (процентна складова) - 877,05 гривень (а.с. 5-6). Частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Приписами статей 6, 627 ЦК України встановлено принцип свободи договору, який полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до п. 5.5 Умов (а.с. 13) терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Частиною першою ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 5-6) вбачається, що [PERSON] останнє погашення за кредитним договором № ZHXRF103570083 від 31 січня 2008 року здійснила 30 березня 2009 року в сумі 50 гривень, що також ствердив в судовому засіданні представник позивача. Таким чином, оцінивши надані докази, суд вважає, що початок строку позовної давності, у межах якого позивач може звернутись до суду про захист свого права слід обраховувати з 22 квітня 2009 року, оскільки щомісячний платіж мав бути здійснений в період з 15 по 21 число. Позивач звернувся до суду з позовом 14 квітня 2014 року. Визначений сторонами п'ятирічний строк позовної давності спливає 22 квітня 2014 року, а отже позивач звернувся за захистом свого порушеного права в межах строку позовної давності, визначеного в пункті 5.5. Умов (а.с. 13). Суд вважає, що з відповідачки слід стягнути заборгованість за кредитом: по тілу - 2 446,01 грн., заборгованість за відсотками - 122,04 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 263,56 грн. Частиною третьою ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин. Ст. 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Суд приходить до висновку, що розмір неустойки, яка складається з пені в сумі 13 702,44 грн. та штрафів - 500 грн. (фіксована частина), 877,05 грн. (процентна складова), яку просить стягнути позивач - значно перевищує заборгованість по тілу кредита, сплати процентів, а тому, з урахуванням принципу справедливості, добросовісності та розумності, слід зменшити розмір неустойки, стягнувши з відповідачки 5 150 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: partial