Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконними та скасувати розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області від 18.06.2004 року № 267/А-2004 в частині щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області (за межами населеного пункту) [PERSON] на земельну ділянку площею 4,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5120689500:01:002:0327, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 059456, виданий на підставі вище вказаного розпорядження, та скасувати реєстрацію за ним права власності на вище вказану земельну ділянку, зобовязати [PERSON] районну державну адміністрацію Одеської області виділити йому у власність взамін непридатної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки, земельну ділянку, придатну для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області (за межами населеного пункту), стверджуючи, що реалізуючи своє право приватної власності на земельну ділянку, він замість сертифікату на право на земельну частку (пай) отримав у власність земельну ділянку площею 4,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5120689500:01:002:0327, розташовану на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 059456, виданого на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області від 18.06.2004 року № 267/А-2004. Вище вказаним розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області (за межами населеного пункту), при цьому вказане цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, при спробі позивачем восени 2017 року обробити та засіяти вказану земельну ділянку було виявлено, що вона розташована на схилу з крутизною більше 7 градусів, що фактично унеможливлює використання земельної ділянки за цільовим призначенням в якості ріллі. Позивач стверджує, що йому надавалася земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тому очевидною є помилка, зроблена під час виділення земельної ділянки в натурі на місцевості, при цьому порушено волю сторін, спрямовану на виділення і отримання земельної ділянки вище вказаного призначення. Позивач вважає, що отримав у власність земельну ділянку, яка непридатна для використання за призначенням, тобто для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, чим порушені його законні права як власника земельної ділянки, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом і в судовому засіданні його представник за дорученням адвокат [PERSON] заявлені вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області, [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, стверджуючи, що позивачем не доведено незаконності прийняття спірного розпорядження, не надано належних та допустимих доказів, пропущено передбачений законом строк позовної давності, просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог. Представник відповідача - Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області, до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення заявлених вимог, просить розглянути справу без його участі у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Заслухавши вимоги представника позивача адвоката [PERSON], заперечення представника відповідача [PERSON] райдержадміністрації [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, згідно ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. За правовим становищем земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відноситься відповідно до ст. 19 ч.1 п. а) Земельного кодексу України до категорії земель сільськогосподарського виробництва та у відповідності до наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» вказана земля повинна належати до секції А код за КВЦПЗ 01 01.01. Відповідно до ст. 153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Статтею 17 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить також розпорядження землями державної власності, координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель, координація діяльності державних органів земельних ресурсів, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на законних підставах згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 059456, виданого на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області від 18.06.2004 року № 267/А-2004, набув право власності на земельну ділянку площею 4,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5120689500:01:002:0327, розташовану на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області, але, позивач не в змозі використовувати належну йому земельну ділянку за призначенням, оскільки вона розташована на схилу з крутизною понад 7 градусів, а відповідно до ч. 3 ст. 47 Закону України «Про охорону земель» забороняється розорювання схилів крутизною понад 7 градусів (крім ділянок для залуження, залісення та здійснення ґрунтозахисних заходів), на схилах крутизною від 3 до 7 градусів обмежується розміщення просапних культур, чорного пару, тощо. Непридатність виділеної позивачу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджується і висновком № 02-2018 від 20.02.2018 року судової земельно-технічної експертизи, зробленим судовим експертом [PERSON]. Позивач звернувся до Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області, [PERSON] районної державної адміністрації з проханням замінити йому земельну ділянку на іншу придатну для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але, йому відмовлено в цьому і рекомендовано звернутися з позовом до суду, при цьому, в письмовій інформації Шляхівської сільської ради № 257 від 16.11.2017 року вказано, що на території сільської ради за межами населеного пункту с. Ракулове дійсно є в наявності ділянка із земель колективної власності, придатна для обробітку. Стосовно строку звернення до суду з позовом суд констатує, що згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, такої ж думки дотримується і ВСУ, відповідно до постанови пленуму якого № 9 від 06.11.2009 року «Про судому практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Аналіз викладених в позові обставин, вимог чинного законодавства України приводить суд до висновку, що документ, який посвідчує право власності позивача на належну йому земельну ділянку, слід визнати недійсним, розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області від 18.06.2004 року № 267/А-2004 щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області (за межами населеного пункту) [PERSON] слід скасувати, оскільки ним внаслідок помилки надано дозвіл на затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, яка не може використовуватися для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі викладеного,

Outcome: approved