Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є власником квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартир зареєстровані його невістка - [PERSON] та онуки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У січні 2015 року відповідачі, всією сім'єю виїхали з м. Рубіжне до м. Заречний Свердловської області Російської Федерації, де на даний час отримали громадянство Російської Федерації. Неповнолітня онука - [PERSON] навчається у МК ДОУ «Теремок» № 16 м. Заречний. Син позивача, [PERSON], надав згоду на зняття з реєстраційного обліку за адресою належної позивачу квартири, [PERSON], посвідчену нотаріусом округу м. Заречний Свердловської області Зубковою О.М. 26.11.2016 року, зареєстровану в реєстрі за № 5-2936. У 2016 році позивач звертався до Рубіжанського МВ УДМС України у Луганській області за отриманням консультації щодо наявності у відповідачів можливості знятися з місця реєстрації у належній йому квартирі, проте йому було усно повідомлено про необхідність надання до УДМС паспортів громадян України відповідачів, проте паспорти у відповідачів відсутні у зв'язку із отриманням громадянства Російської Федерації. Таким чином, позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], її неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, від представника позивача надійшла заява, згідно якої вона підтримує позовні вимоги у повному обсязі, а також просить суд розглянути справу в її відсутність та відсутність позивача за наявними у справі доказами, про що надала суду письмову заяву (а. с. 61) . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надіслали суду заяви, в яких зазначила, що позовні вимоги визнають, просять розглянути справу без її участі.(а. с. 45-46, 56-57). Представник третьої особи - Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу в її відсутність (а. с. 62). Через відсутність сторін у судовому засіданні та в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався за їх відсутності, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи, та ухвалити рішення. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: Луганської області, м. Рубіжне, [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.02.2009 року № 21829970 та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05.02.2009 року (а.с. 6-7). Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 16.11.2016 року № 201624232 в квартирі [ADDRESS], значаться зареєстрованими: власник - [PERSON]. [INFO], його невістка - [PERSON], [INFO], онуки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до копії паспортів [PERSON] виданого 13.10.2016 року «Отделом УФМС России по Свердловской области в г. Заречном» та [PERSON] виданого 12.10.2016 року «Отделом УФМС России по Свердловской области в г. Заречном» вони є громадянами Російської Федерації (а.с. 9-12). [PERSON] зі своєю малолітньою донькою [PERSON] та [PERSON], зареєстровані за адресою: Російська Федерація, Свердловська область, [ADDRESS], згідно свідоцтв про реєстрацію за місцем перебування від 24.10.2016 року № № 1134- 1136 (а.с. 14 - 16). Відповідно до заяви [PERSON], посвідченої нотаріусом нотаріального округу: м. Заречний Свердловської області Зубковою О.М. 26.11.2016 року, зареєстровану в реєстрі за № 5-2936, він не заперечує проти зняття з реєстраційного обліку за адресою належної позивачу квартири, своє малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а. с. 17). З висновку від 30.01.2017 року № 45 вбачається, що Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради вважає, що в даному випадку відповідальність про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням малолітньої [PERSON], [INFO], та неповнолітньої [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], покладається на батьків дитей [PERSON] та [PERSON], які своєю заявою просять Службу у справах дітей надати Висновок по даній цивільній справі до Рубіжанського міського суду Луганської області (а.с. 63). Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] та її діти: малолітня донька [PERSON] та неповнолітня донька [PERSON] не є власниками та з січня 2015 року не проживають в належній позивачу на праві власності квартирі [ADDRESS], виїхала на постійне місце проживання до іншої країни, однак до цього часу значаться зареєстрованими у зазначеній вище квартирі, що позбавляє власника даної квартири на свій розсуд вільно розпоряджатися належною йому власністю. Відповідач [PERSON] доказів щодо збереження за нею та її дітьми права користування квартирою та доказів на підтвердження поважності причин її відсутності з січня 2015 року в квартирі, належній позивачу, суду не надано. Окрім того, суд бере до уваги те, що відповідач [PERSON] не заперечує проти визнання її та її дітей такими, що втратили право користування жилим приміщенням, яке належить позивачу на праві приватної власності. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, після встановлення зазначених обставин суд приходить до висновку про можливість визнання відповідача [PERSON], разом з її малолітньою донькою [PERSON] та неповнолітньою донькою [PERSON] такими, що втратили право користування житлом за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved