Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 131 515 грн. 36 коп. та судових витрат в сумі 1315 грн. 15 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 01 лютого 2008 року між [PERSON] та банком був укладений кредитний договір № 10, згідно умов якого вказаному відповідачу надано кредит у сумі 20 000 грн. строком на 36 місяців до 31 січня 2011 року з оплатою 10.50% річних за користування кредитом. При цьому, зобов'язання за вказаним договором було забезпечено договором поруки № 12 від 01 лютого 2008 року, укладеним з поручителем [PERSON] Відповідачами умови договору порушувалися, у зв'язку з чим позивач звертався до суду і рішенням Бахчисарайського районного суду від 15 жовтня 2009 року з відповідачів на користь позивача було солідарно стягнуто заборгованість за договором кредиту в сумі 27172 грн. 30 коп. Але відповідачі продовжують не виконувати умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 28 травня 2013 року утворилась нова заборгованість в сумі 131 515 грн. 36 коп., яка складається з: заборгованість по відсотках - 3 482 грн. 18 коп., пеня по простроченій заборгованості по кредиту та відсоткам - 128 033 грн. 18 коп. Тому позивач, посилаючись на умови договору, ст. ст. 526, 610, 625 ЦК України, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором, а також судовий збір. У судовому засіданні представник позивач наполягає на позові в повному обсязі. Відповідач [PERSON], сповіщений належним чином, у судові засідання неодноразово не з'являвся, про причини неявки суд не сповіщав, заяв про відкладення слухання справи не заявляв. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав в повному обсязі, мотивуючи це тим, кредитний договір та договір поруки був укладений Відкритим акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України», а даний позов поданий Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України», тобто неналежною стороною. У відповідності із ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст. ст. 10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Виходячи із засад змагальності сторін, меж судового розгляду, обов'язку сторін щодо доказування та подання доказів, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 01 лютого 2008 року між [PERSON] та банком був укладений кредитний договір № 10, згідно умов якого вказаному відповідачу надано кредит у сумі 20 000 грн. строком на 36 місяців до 31 січня 2011 року з оплатою 10.50% річних за користування кредитом. При цьому, зобов'язання за вказаним договором було забезпечено договором поруки № 12 від 01 лютого 2008 року, укладеним з поручителем [PERSON] Дані обставини підтверджуються кредитним договором, договором поруки, копії яких є в матеріалах справи. Відповідачами умови договору порушувалися, у зв'язку з чим позивач звертався до суду і рішенням Бахчисарайського районного суду від 15 жовтня 2009 року з відповідачів на користь позивача було солідарно стягнуто заборгованість за договором кредиту в сумі 27172 грн. 30 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Але відповідачі продовжують не виконувати умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 28 травня 2013 року утворилась нова заборгованість в сумі 131 515 грн. 36 коп., яка складається з: заборгованість по відсотках - 3 482 грн. 18 коп., пеня по простроченій заборгованості по кредиту та відсоткам - 128 033 грн. 18 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до закону чи договору, при цьому згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Оскільки відповідач [PERSON], згідно умов договору поруки взяла на себе прямі зобов'язання відповідати перед кредитором (позивачем у справі) по зобов'язанням боржника [PERSON] за кредитним договором, то вона відповідає перед позивачем як солідарний боржник. Оскільки належним чином умови договору щодо повернення грошових коштів і виплаті відсотків по ньому відповідачами не виконуються, то відповідно до ст.ст. 526, 554, 625, 1054-1055 ЦК України із причини неналежного виконання зобов'язань надані кредитні засоби в частині невиконаного зобов'язання підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача. Статтями 6, 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], укладаючи і підписуючи договори кредиту та поруки, були обізнані про його умови. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки до теперішнього часу зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконані, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та не суперечать закону. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках підлягають також стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного і ст.ст. 6, 526, 554, 599, 625, 627, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved