Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі договору дарування від 17 серпня 2012 року він є власником квартири [ADDRESS]. У даній квартирі також зареєстрована колишня дружина батька позивача [PERSON] [PERSON], яка більше пяти років у ній не проживає. У звязку з реєстрацією відповідача за вказаною адресою у позивача виникають проблеми з нарахуванням плати за комунальні послуги на особу, яка фактично не проживає у квартирі. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №1 по вул. Авіамістечко, б.2 у с. Велика Круча Пирятинського району Полтавської області. Представник позивача до суду не зявилась, надала письмову заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином через засоби масової інформації. Відповідно до ч. 4 ст.\~169, ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 09.10.2017 згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідно до договору дарування від 17 серпня 2012 року [PERSON] подарував своєму сину [PERSON] квартиру №1 у житловому будинку №2 по вул. Авіамістечко у с. Велика Круча Пирятинського району Полтавської області (а.с.6-8). Вказана квартира зареєстрована за позивачем в Лубенському МБТІ в реєстровій книзі №3 під № 657, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав № 35221592 від 20 серпня 2012 року (а.с. 10). У даній квартирі зареєстрована [PERSON], яка була дружиною колишнього власника квартири [PERSON], померлого 25 травня 2017 року (а.с.19, 22). Однак [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає, про що свідчать довідка Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 02-13/329 від 02.08.2017 та Акт № 1 від 16.03.2017 про обстеження факту проживання (а.с.20, 28). Отже з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не являється власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Крім того, членом сім'ї власника квартири [PERSON] відповідач також не являється. Також установлено, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає більше пяти років, її речей у квартирі немає. Після встановлення зазначених обставин суд заначає наступне. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Саме така правова позиція висловлена ВСУ у своїй постанові від 05.11.2014 по справі №6-158цс14. Як установлено судом, право власності колишнього власника квартири [ADDRESS] [PERSON] припинено у звязку з його смертю, а, отже, припинення права власності на вказану квартиру колишнього власника припинило право [PERSON], як члена сімї колишнього власника, на користування цією квартирою. За зазначених обставин суд вважає, що усунення перешкод користування власністю повинне бути зроблене шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved