overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна та визнання недійсними правочинів. Позовна заява надійшла до судді 17 грудня 2014 року. 17 грудня 2014 року ухвалою судді було відкрито провадження по цій справі. Разом з позовом позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення цокольного поверху № 104-1,104-3,104-4,104-6,104-8,104-13,104-16,104-17,104-18,104-19,104-20,1-4-18а, LXV, LXVа, в літ.»А-5», що розташовані за адресою місто Харків, вулиця Космічна, буд. 4, загальною площею 228,6 кв.м., що належить [PERSON] (і.п.н. [NUMBER]), та нежитлові приміщення підвалу № 26,30,31,32,33,34,35,36,39,40 в літ. «А-25», загальною площею 332,5 кв.м., що розташовані за адресою місто Харків, проспект Леніна, будинок № 45-Б, що належить [PERSON] (і.п.н. [NUMBER]). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України - заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч.3 ст. 150 ЦПК України - забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Як видно з матеріалів справи та заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України - заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 152 ЦПК України - позов забезпечується: 1)накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб Позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на вказане нерухоме майно, яке належить відповідачуШкумат [PERSON]. У відповідності до ч.3 ст. 152 ЦПК України - види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами. Враховуючи те, що предметом спору є визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації вказаного нерухомого майна та визнання недійсними правочинів, а саме договорів купівлі-продажу вказаного нерухомого майна, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] , в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 10275,44 доларів США , що за курсом 22,45 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.04.2015 складає 230683,68 грн. та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за своєї відсутності не надали. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку. Встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.06.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № PVH0G100000120, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 12000,00 доларів США на термін до 14.06.2022 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Проте, на порушення умов Договору, відповідач належним чином не виконав зобов'язання, передбачені цим Договором. Станом на 27.04.2015 року заборгованість за кредитним договором склала - 10275,44 доларів США, яка складається з наступного: - 8933,74 доларв США заборгованість за кредитом; - 701,67 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; - 72,00 доларів США заборгованість по комісії за користуванням кредитом68,12 доларів США пеня за несвоєчасність виконання забов'язань за договором; - 11,14 доларів США штраф ( фіксована частина); - 488,78 доларів США штраф ( процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-9). В якості забезпечення виконання зобов'язань 14.06.2007 р. між Банком, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно якого поручителі зобов'язалися перед позивачем відповідати в повному обсязі за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором, нести солідарну відповідальність (а.с.20-21). Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що він відповідно до договору дарування від 26.12.2014 року є власником квартири [ADDRESS]. Разом з ним зареєстровані відповідачі, але вони не проживають в даній квартирі з липня 2014 року, так як виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, що підтверджується копія паспортів. Їхніх особистих речей в квартирі немає. Ніякої участі в утриманні житла не приймають, особистих речей повсякденного використання немає. Просить суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. До судового засідання представник позивача надав суду заяву в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обємі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися, з заявами та клопотаннями до суду не зверталися. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на праві власності позивачу належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON] - вітчим, [PERSON] - бабуся, [PERSON] - мати [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають в вищезазначеному приміщенні, а тільки зареєстровані. Відповідачі не проживають з липня 2014 року. Згідно копії паспортів Російської Федерації відповідачі виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації. Рахуючись зареєстрованим в квартирі, відповідач призводить до несення зайвих, невиправданих витрат по сплаті комунальних послуг. Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації без поважної причини більше шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником домоволодіння [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26 червня 2013 року. У вказаному будинку разом із позивачем також зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вже тривалий час з 2014 року у домоволодінні [ADDRESS] не проживають, комунальні послуги не сплачують, особистих речей в будинку немає, що підтверджується актом КСН «сел..Шевченко» №63 від 09.07.2015 року. На підставі цього позивач просить визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У зв'язку з чим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в порядку ст..224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26 червня 2013 року. Відповідно до домової книги на домоволодіння вбачається, що в будинку [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно із актом, складеним 09.07.2015 року КСН «сел..Шевченко» №63 відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], однак не проживають у вказаному будинку з серпня 2014 року. Статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на свій власний розсуд. Право власності є нерухомим. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним його права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Згідно положень ст. ст. 71, 72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у разі її відсутності більше шести місяців за місцем проживання без поважних причин. Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванням житловим приміщенням. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки підтверджується наданими суду доказами, тому [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі. Свої вимоги мотивує тим, що квартира [ADDRESS], загальною площею, 69,10 кв.м., належить на праві спільної сумісної власності позивачам. Окрім власників вказаної квартири, також зареєстровані за вказаною адресою відповідачі. При тому відповідачі більше року не проживають в квартирі. Фактичне місце їх проживання позивачам не відоме. Реєстрація відповідачів значно обмежує права позивачів стосовно володіння, користування та розпорядження своєю власністю. Відповідачі грошових розходів по сплаті квартирної плати не несуть. Позивачі та їх представник направили до суду заяву з проханням розглядати справу без їхньої участі, просять задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, про що матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надала, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.11.98 та договору купівлі-продажу частини квартири від 26.12.12 квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7-10). Відповідно до довідки КП «Житлосервіс «Оболонь» у Оболонському районі м. Києва №244 від 02.04.14 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до листа Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві [PERSON] та [PERSON] з заявами про неможливість проживання або користування квартирою [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 12). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, враховуючи, що відповідачі у спірній квартирі не проживають, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування вартості не облікованої електроенергії. Свої вимоги мотивує тим, що 16.01.2015 року при проведенні перевірки контролерами Енергонагляду в с. Покровському Нікопольського району по вул. Леніна 103 де проживають відповідачі було виявлено порушення п. 48 ПКЕЕ для населення, а саме: самовільне підключення після відключення поза приладом обліку з порушенням схеми підключення. В зв'язку з цим було складено [PERSON] Н № 109007 і зроблено розрахунок збитків. Збитки становлять 18266,04 грн. Просить стягнути з відповідачів в примусовому порядку зазначену суму, а також стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили. Справа заслухана у відповідності до ч.1 статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 16.01.2015 року контролерами Енергонагляду була здійснена перевірка за адресою: с. Покровському Нікопольського району по вул. Леніна 103 метою дотримання виконання Правил користування електроенергією для населення. При перевірці було зафіксовано порушення п. 48 Правил улаштування електроустановок, а саме: самовільне підключення після відключення поза приладом обліку з порушенням схеми підключення. За наслідками перевірки було складено [PERSON] Н № 109007, який було підписано [PERSON] (а.с. 3). Як встановлено в судовому засіданні, право власності на житловий будикок по вул.Леніна, 103 в с.Покровському Нікопольського району зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Оскільки власниками будинку є [PERSON] та [PERSON], тому і відшкодування вартості електричної енергії підлягає стягненню з них. Відповідно до методики обчислення розміру відшкодування збитків було зроблено розрахунок збитків, що складають 18266,04 грн. (а.с. 4-5). Оскільки на даний час вартість не облікованої електроенергії не відшкодована, вона повинна бути стягнута в примусовому порядку. Підлягають задоволенню й вимоги позивачів про стягнення судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поділ майна подружжя. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання частини квартири особистою приватною власністю. У судовому засіданні представник позивача, [PERSON] заявив клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування від ПАТ «Хрещатик», ПАТ «ПриватБанк», ПАТ «Державний Ощадний банк України», ПАТ «ІМЕКСБАНК» відомостей про наявність будь-яких рахунків, грошових вкладів чи заповідальних розпоряджень, відкритих на ім'я [PERSON], [INFO], копію договорів та інформацію про рух коштів. Вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку, що зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем виник спір щодо поділу спільного сумісного майна, а саме грошових коштів, набутих за час шлюбу, суд вважає, що для з'ясування дійсних обставин справи необхідно витребувати зазначену інформацію. З викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення з них заборгованості за послуги з центрального опалення, централізованого постачання гарячої води. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідачfv надано послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на підставі особового рахунку № 93700863. Позивач у повному обсязі виконав свої зобовязання, натомість відповідачі належним чином не виконували обовязки по сплаті наданих послуг, у звязку з чим у них утворилась заборгованість. 23.10.2014 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя було відмовлено в прийнятті заяви Концерну «МТМ» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води. Тому, 07.04.2015р. позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачів мешканців [ADDRESS], заборгованість по оплаті за послуги з центрального опалення, централізованого постачання гарячої води, що утворилася за період часу з 01.02.2009 року по 01.03.2015р. у розмірі 1859,29 грн. Відповідачі в судове засідання жодного разу не зявились з невідомих причин, про час та місце слухання справи були повідомлені вчасно. Будь-яких письмових заяв чи заперечень суду не надали, застосувати строк позовної давності не просили. Заслухавши представника позивача, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: У відповідності зі ст.64,67-68 ЖК України, наймач(власник)квартири зобов'язаний вчасно вносити квартплату і плату за комунальні послуги, до числа яких входять і послуги з теплопостачання, а члени його родини несуть з наймачем солідарну відповідальність по зобов'язанням. Як встановлено у судовому засіданні, в [ADDRESS] зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], особовий рахунок зареєстрований на [PERSON] /а.с.11,12-14/ За період часу з 01.02.2009 р. по 01.03.2015р. за відповідачами утворилась заборгованість по оплаті за послуги з центрального опалення, централізованого постачання гарячої води. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, та просить стягнути вищевказану заборгованість, яка утворилась станом на 01.03.2015р., складає 1859,29 грн. Суд вважає, що позов обґрунтований, оскільки ухвалою від 23.10.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було відмовлено у прийнятті заяви Концерну «МТМ» про видачу судового наказу у звязку із наявністю в процесуальних документах спору про право /а.с.10/, однак в судове засідання відповідачі двічі не зявились, заяву про застосування строку позовної давності суду не надали, тому суд вважає, що немає підстав для його застосування. За вказаний період часу відповідачкою були здійснені платежі, але не у повному обсязі, за надане опалення та підігрів води, що призвело до утворення заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та розрахунком, крім того, з відповідачів слід стягнути і витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. /а.с.1/.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги посилаючись на те, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS], квартирну плату та комунальні послуги не сплачують. У зв'язку із неналежним виконанням відповідачами своїх обов'язків по сплаті житлово-комунальних послуг у них за період з 01.01.2002 р. по 01.11.2011 р. утворилася заборгованість в розмірі 14 633,08 грн., яку позивач і просить стягнути солідарно з відповідачів. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідачів на його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи, та вважаються повідомленими у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Тому суд вважає можливим слухати справу за їх відсутності та ухвалити заочне рішення згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є наймачами квартири [ADDRESS]. У вищевказаній квартирі, згідно довідки Ф-3, виданої ЖРЕО-403 зареєстровані відповідачі (а.с. 8). В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не сплачують плату за комунальні послуги, внаслідок чого у них за період з 01.01.2002 р. по 01.11.2011 р. виникла заборгованість за комунальні послуги в сумі 14 633,08 грн. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки, відповідачі в судове засідання не з'явилися, не надали доказів відсутності заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги та не спростували доводи позивача, тому з відповідачів на користь позивача, в солідарному порядку, необхідно стягнути суму заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам в розмірі 14 633,08 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved