Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 22.07.2008 року між ЗАТ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №HEХRF709260679, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5728,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Рішенням Новокаховського міського суду від 21.11.2013 року з відповідачки стягнуто заборгованість в сумі 1917 грн. 52 коп. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідачка станом на 24.09.2015р має заборгованість перед банком 30494,42 грн пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від зазначеної суми позивач віднімає суму 1917,52грн, яка була задоволена за рішенням суду від 21.11.2013р, різниця становить 28576,90 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON], а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1428,85 грн. штраф (процентна складова), всього позивач просив суд стягнути з відповідачки 30505,75 грн. та судовий збір в сумі 1218,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з тих же підстав. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що заборгованість перед банком відсутня. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.07.2008 року між ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №HEХRF709260679. Відповідно до умов цього договору (анкети-заяви позичальника) банк надав відповідачу строковий кредит у сумі 5728 грн. на придбання товару з 22.07.2008 року по 22.07.2010 року включно зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,42% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 143,2 грн., а відповідачка зобов'язалася щомісячно повертати кредит, сплачувати відсотки, комісії, які зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» «Стандарт». При порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту він сплачує банку пеню, розмір якої зазначено в п. 5.1 вказаних умов за кожен день прострочки. Підпунктом 5.1. пункту 5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») встановлено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2., 3.2.3. даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. В 2013 році позивач звертався до Новокаховського міського суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості по договору № HEХRF709260679 станом на 09.09.2013 року позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 34673,77 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 617,95 грн., заборгованості по процентам в сумі 146,76 грн., заборгованості по комісії в сумі 534,86 грн., а також пені в сумі 31246,88 грн. та штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) і 1627,32 грн. (процентна складова). 21.11.2013 року Новокаховський міський суд прийняв рішення по цивільній справі №661/4763/13-ц, яким позов ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнив частково, вирішив стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № HEХRF709260679 від 22.07.2008 року в сумі 1917 грн. 52 коп. та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп., а всього 2146 грн. 92 коп. В іншій частині позову відмовлено. За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені статтями 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, зокрема стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У абзацах першому, другому пункту 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601 , 604-609 ЦК України . Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбаченихчастиною другою статті 625 ЦК України , оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526 , 599 ЦК України. Таким чином, оскільки ухвалено судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором та яке, до речі, виконано 02.04.2014 року, то нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки, штрафів тощо поза строком дії кредитного договору законом не передбачено, а відтак підстави для задоволення позову відсутні. Вимог щодо стягнення з [PERSON], передбачених статтею 625 ЦК України, сум позивачем не було заявлено. Крім того, як вбачається із рішення Новокаховського міського суду від 21.11.2013р по справі №661/4763/13-ц вимоги банку в частині стягнення з [PERSON] пені в сумі 31246,88 грн та штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) і 1627,32 грн. (процентна складова), судом розглядалися, в частині стягнення штрафів суд відмовив банку в задоволенні позовних вимог. На підставі ст.ст. 526, 598, 599-601, 604-609, 625 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed