Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні ним права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: с. Артемівка, вул.Світла (кол. вул.Леніна), буд.52, Харківського району, Харківської області, шляхом позбавлення [PERSON], права користування житловим приміщення за адресою: с. Артемівка, вул.Світла (кол. вул.Леніна), буд.52, Харківського району, Харківської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності за заповітом, житловий будинок, що розташований за адресою: с. Артемівка, вул.Світла (кол. вул.Леніна), буд.52, Харківського району, Харківської області, належить позивачу. Проте, в даному будинку зареєстрована [PERSON], яка в ньому не мешкає з 1998 року, а це вже більш ніж 18 років, її особистих речей в будинку не має, витрати на комунальні послуги не сплачує, не бере участі в утриманні житлового будинку, що ставить позивача у скрутне фінансове становище, у звязку з чим, він і звернувся до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач, належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи не зявився, проте від нього надійшла заява, в якій він просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також не заперечує в разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечення на позовну заяву чи заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надавав. В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої Харківського району та області державної нотаріальної контори [PERSON] 14 грудня 1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №4-708, 11/18 частин житлового будинку, що розташований за адресою: с. Благодатне (кол. с. Артемівка), вул.Світла (кол. вул.Леніна), буд.52, Харківського району, Харківської області, [PERSON] успадкував після померлого 30 січня 1996 року [PERSON]. У відповідності до інформації Виконавчого комітету Кулиничівської селищної ради за вих.№422 від 11.11.2016 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], дійсно є власником будинку за адресою: с. Благодатне, вул.Світла, буд.52, Харківського району, Харківської області. Інших власників будинку №52 у Кулиничівській селищній раді не значиться. В будинку №52 по вул.Світла с. Благодатне зареєстрована громадянка [PERSON], [INFO]. Згідно з актом депутатів Кулиничівської селищної ради, [PERSON], яка зареєстрована в будинковій книзі житлового будинку за адресою: с. Благодатне, вул.Світла, буд.52, Харківського району, Харківської області, фактично не проживає за даною адресою. Як вбачається з тексту позовної заяви [PERSON] не мешкає в будинку №52 по вул.Світла с. Благодатне з 1998 року, а це вже більш ніж 18 років, її особистих речей в будинку не має, витрати на комунальні послуги не сплачує, не бере участі в утриманні житлового будинку, що ставить позивача у скрутне фінансове становище. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: [INFO], тривалий час, а саме, серпня 2012 року, покинув спірне житло добровільно, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Згідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В Законі України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а саме, в ст. 7 передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом не встановлено поважні причини, перелік яких чітко визначений законом, відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання понад 6 (шість) місяців, а тому враховуючи вище викладене, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved