Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 16 вересня 2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції за актовим записом № 2106. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що спочатку сімейні відносин були нормальні, від даного шлюбу у них народилось двоє дітей, проте згодом сімейне життя у них погіршилось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. У зв»язку з різними характерами та поглядами на життя та сім»ю, у них виникали сварки та непорозуміння, що остаточно призвело до розпаду сім»ї. Протягом тривалого часу вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з»явився, подав заяву, в якій зазначив, що просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач подала до суду заяву в якій зазначила, що проти позову не заперечує, повністю такий визнає, а тому також просить розірвати шлюб, а розгляд справи проводити у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін в судове засідання та з врахуванням поданих ними заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16 вересня 2001 року сторони уклали шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції за актовим записом № 2106, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-С №116220 виданим 16.09.2001р., проте міцної сімї не створили. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: Святослав, [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, які знаходяться в матеріалах справи. Внаслідок непорозумінь та різних поглядів на життя, які виникали в сімї, сторони фактично не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Даний конфлікт в сімї носить тривалий характер, почуття любові та поваги, без яких повноцінна сімя існувати не може, між сторонами втрачено, а примирення неможливе. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, сімя розпалась остаточно, шлюб існує формально, відтак, існування такого шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 105, 109, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved