Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 18.03.2011 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] та позивачем було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви, відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування №б/н від 18.03.2011 року та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок [NUMBER] в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта. Відповідно до п.3.2.1.1.3 Умов - кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди. Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 6400 гривень. Однак, всупереч норм закону та умов договору, [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 09.03.2016 року має заборгованість у сумі 23744,62 гривень, яка складається з наступного: 6000 гривень - заборгованість за кредитом, 6968 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 9049,10 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 1727,52 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом. 28.08.2014 року (номер запису 2588010003010860 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності) ФОП [PERSON] було виключено з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності. Згідно Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», постанови Верховного суду України від 04.12.2013 року - у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача 23744,62 гривень. 03 червня 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача до суду не з'явився, позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність свого представника, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.03.2011 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] та позивачем було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування №б/н від 18.03.2011 року та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору (а.с.9-25). Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок [NUMBER] в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта. Банк надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 6400 гривень. Відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 09.03.2016 року має заборгованість у сумі 23744,62 гривень, яка складається з наступного: 6000 гривень - заборгованість за кредитом, 6968 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 9049,10 гривень - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 1727,52 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом (а.с.26-27- розрахунок заборгованості). Відповідно до п.3.2.1.1.3 Умов кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ч.1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 28.08.2014 року (номер запису 2588010003010860 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності) ФОП [PERSON] було виключено з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності (а.с.29). Беручи до уваги, що у відповідача створилась заборгованість за кредитним договором, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. З відповідача підлягає стягненню заборгованість по кредиту у сумі 23744,62 гривень, повернення судового збору у розмірі 1378 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved