Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь борг по кредитному договору б/н від 28.08.2012 року в сумі 15447,83 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що 28 серпня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким останній отримав кредит у сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і Клієнт дає право банку в будь-який момент його зменшити або збільшити. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною кредитною карткою та Тарифами Банку складає між ним та позивачем договір, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідно до договору відповідач повинен був надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентах, комісіях та інших витратах згідно умов договору. Однак, [PERSON] свої зобовязання за договором не виконав, у встановлений договором строк обовязкові платежі не вносив і станом на 28.02.2017 року його борг по кредитному договору б/н від 28.08.2012 року становить 15447,83 грн., з них: 643,78 грн. - заборгованість за кредитом, 10692,25 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина та 711,80 грн. - процентна складова. Такі дії свідчать про відмову відповідача від добровільного повернення боргу, в звязку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю № 6509-К-О від 18.05.2017 року [PERSON] не зявилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позов задоволити повністю, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, з якого однак вбачається, що останній за вказаною в позові адресою тимчасово не проживає. Заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно з ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено\~кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується анкетою-заявою [PERSON] про приєдання до Умов та Правил надання банкіських послуг в ПраватБанку від 28.08.2012 року, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених Наказом ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06.03.2010 року № СП-2010-256 (а.с. 5-30). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 28.08.2012 року (а.с. 3-4), станом на 28.02.2017 року борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 15447,83 грн., з них: 643,78 грн. - заборгованість за кредитом, 10692,25 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 1211,80 грн. Цей же розрахунок підтверджує, що відповідач [PERSON] не виконував належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором б/н від 28.08.2012 року, останній строковий платіж для погашення боргу за наданим кредитом і процентами вніс 26.03.2014 року та станом на час подання позову позичені кошти не повернув. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 15447,83 грн. боргу по кредитному договору б/н від 28.08.2012 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.\~526,536,625,651,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved