Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 22.03.2016 між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №8032830625 (далі договір). За договором відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом у розмірі не більше 4000,00 грн. до закінчення строку дії основної картки 28.02.2019. Відповідно до п.п. 2.7 ст.2 договору відповідач зобовязався щомісячно сплачувати позивачу проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 40 % річних. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Зобов'язання щодо сплати щомісячних платежів із ліміту кредиту та сплати нарахованих процентів відповідачем виконане не було, у звязку із чим у відповідача виникла прострочена заборгованість перед позивачем стосовно сплати кредиту та процентів за користування кредитом, яка станом на 29.11.2016 становить 4191,41 грн. та складається з наступного: 371,90 грн. заборгованість за процентами; 3643,93 грн. заборгованість за кредитом; 2,95 грн. пеня, нарахована прострочену заборгованість за процентами; 171,63 грн. пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом. Позивач просив стягнути з відповідача вищевказані кошти та судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги про стягнення заборгованості по кредитному договору підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнав. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). Відповідно до вимог ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють правовідносини, що випливають з договору позики. Судом встановлено, що 22.03.2016 між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії №8032830625 (а.с.4-6), за яким відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом у розмірі не більше 4000,00 грн. та припиненням дії кредитної лінії 28.02.2019, за умови сплати щомісячних платежів із ліміту кредиту та сплати нарахованих процентів за фіксованою процентною ставкою у розмірі 40% річних. Відповідач погодився з умовами отримання кредиту та його погашення, про що свідчить його підпис у договорі. Однак умови договору відповідач належним чином не виконує, зобовязання щодо сплати щомісячних платежів із ліміту кредиту та сплати нарахованих процентів не здійснює. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, яка станом на 29.11.2016 становить 4191,41 грн., з них: 371,90 грн. заборгованість за процентами; 3643,93 грн. заборгованість за кредитом; 2,95 грн. пеня, нарахована прострочену заборгованість за процентами; 171,63 грн. пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом. Сума боргу стверджується обґрунтованим розрахунком (а.с.7). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, згідно ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у межах заявлених вимог. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved