Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу, вказуючи, що 14.10.2009 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] ( відповідач 1) укладений договір відновлюваної кредитної лінії №12-09. 12.10.2010 . додатковий договір №1 та 31.01.2011 р. додатковий договір №2 до кредитного договору. Відповідно до даних договорів позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 670000 грн. зі сплатою 22% річних за користування кредитом з остаточним терміном повернення кредиту 13.10.2014 року. Відповідно до умов договору відповідач-1 взяв на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати відсотків за користування кредитом та погашення кредиту щомісячно рівними частинами до 27 числа кожного місяця починаючи з наступного місяця після видачі першого траншу відповідно до п. 1.2 кредитного договору. Починаючи з березня 2012 року відповідачем-1 порушуються умови кредитного договору по сплаті по поверненню кредиту, а саме п. 1.2 та п. 1.5.1.3 кредитного договору, згідно якого боржник повинен сплачувати кошти починаючи з листопада 2010 р. 14.10.2009 р. з метою забезпечення кредитного договору між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до п. 1.1 договору поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем-1 зобов`язання за кредитним договором 02.03.2015 р. за №26-10/141 було направлено претензію з вимогою повністю виконати зобов`язання. 02.03.2015 року за №26-10/143 було направлено вимогу [PERSON] . У зв?язку з зазначеними порушеннями зобов?язань за кредитним договором, відповідачів, станом на 02.06.2015 року утворилась заборгованість -1136274,77 грн., яка складається з наступного: 442281,27 грн. заборгованість за кредитом; 173345,98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 128566,26 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом та пеня, 365259,64 грн. - інфляційні втрати, 26821,62 грн. - 3% річних. Просили стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 1136274,77 грн. та судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.01.2020 року скасовано заочне рішення суду від 05.08.2015 року та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. 14.02.2020 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог в якій позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача, станом на 02.06.2015 року, заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 12-09 від 14.10.2009 року 1137679,32 грн та судові витрати. Представник відповідача [PERSON] адвокат Топор І.О., подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог до [PERSON] посилаючись на те, що відповідач є поручителем по кредитному договору. Відповідач [PERSON] та позивач після укладення основного договору уклали додатковий договір № 1 від 12.11.2010 року до кредитного договору відновлювальної кредитної лінії від 14.10.2009 року, а 31.01.2011 року укладено додатковий договір № 2, яким збільшилась сума щомісячних платежів до 15032 грн. При цьому відповідача [PERSON] не було повідомлено про укладення додаткових договорів, рекомендованих повідомлель він не отримував. В судовому засіданні представник позивача адвокат Пилипенко В.М. заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Топор І.О. просив в позові позивачу до [PERSON] відмовити з викладених у відзиві обставин. Відпвідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.Відзиву на позовну заяву позивача до суду не направила. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.10.2009 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» (на сьогоднішній день АТ «Державний ощадний банк України») та [PERSON] укладений договір відновлюваної кредитної лінії №12-09. 12.10.2010 . додатковий договір №1 та 31.01.2011 р. додатковий договір №2 до кредитного договору. Відповідно до даних договорів позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 670000 грн. зі сплатою 22% річних за користування кредитом з остаточним терміном повернення кредиту 13.10.2014 року. Відповідно до умов договору відповідач-1 взяв на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати відсотків за користування кредитом та погашення кредиту щомісячно рівними частинами до 27 числа кожного місяця починаючи з наступного місяця після видачі першого траншу відповідно до п. 1.2 кредитного договору. Починаючи з березня 2012 року відповідачем-1 порушуються умови кредитного договору по сплаті по поверненню кредиту, а саме п. 1.2 та п. 1.5.1.3 кредитного договору, згідно якого боржник повинен сплачувати кошти починаючи з листопада 2010 р. 14.10.2009 р. з метою забезпечення кредитного договору між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до п. 1.1 договору поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем-1 зобов`язання за кредитним договором 02.03.2015 р. за №26-10/141 було направлено претензію з вимогою повністю виконати зобов`язання. 02.03.2015 року за №26-10/143 було направлено вимогу [PERSON] . У зв?язку з зазначеними порушеннями зобов?язань за кредитним договором, відповідачів, станом на 02.06.2015 року утворилась заборгованість -1137679,32 грн., яка складається з наступного: 442281,27 грн. заборгованість за кредитом; 173345,98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 128566,26 грн. - заборгованість по пені за користування кредитом, 361266,91 грн. - інфляційні втрати, 32218,90 грн. - 3% річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У порушення норм закону та умов договору відповідачі зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконали. Представником відповідача було заявлено клопотання щодо призначення судової економічної експертизи стосовно того, чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника умовам укладеного кредитного договору. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.07.2020 року дану експертизу було призначено. Відповідно до висновку експерта від 30.03.2021 року, наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованосі позичальника [PERSON] підтверджено, станом на 05.08.2015 року відповідає умовам укладеного між банком та [PERSON] кредитного договору ( з подальшими змінами та доповненнями), умовам встановленим актами Національного банку України та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за даним кредитним договором. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів 442281,27 коп тіла кредиту, заборгованості по відсоткам 173345,98 грн, , пені за прострочення платежу 128566,26 грн підлягають до задоволення. Посилання представника відповідача на те, що відповідач [PERSON] є поручителем по кредитному договору, а відповідач [PERSON] та позивач ПАТ «Ощадбанк» після укладення основного договору уклали додатковий договір № 1 від 12.11.2010 року до кредитного договору відновлювальної кредитної лінії від 14.10.2009 року, а 31.01.2011 року укладено додатковий договір № 2, яким збільшилась сума щомісячних платежів до 15032 грн., тому збільшилась відповідальність [PERSON] , суд вважає необгрунтованими. Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України ( у редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору), порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності. Відповідно до укладеного додаткового договору № 1 від 12.11.2010 року п.1 внесено зміни до пунктів 1.2 та 1.5.1.3 розділу 1 «Предмету договору» договору відновлювальної кредитної лінії в якому зазначено, що починаючи з листопада 2010 року позичальник зобов`язується щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 13 959 грн. Остаточний термін повернення кредиту є 13.10.2014 року. Пунктом 1.5.1.3 зазначено, що нараховані проценти повинні бути сплачені позичальником щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним. Відповідно до укладеного додаткового договору № 2 від 31.01.2011 року внесено зміни до п.1.2. розділу «Предмет договору», договору відновлювальної лінії де зазначено, що кредит надається окремими частинами ( траншами) за відновлювальною кредитною лінією у період до 13.10.2010 року .Позичальник зобов`язується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня місяця, проводити погашення кредиту рівними частинами згідно графіку шляхом внесення безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в установах ВАТ «Ощадбанк». Тобто, як встановлено в судовому засіданні, сума кредиту, процентна ставка та термін сплати укаледними додатковими угодами, не змінилися, тобто обсяг відповідальності сторін не збільшився. Підлягають до задоволення і вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та інфляційних в сумі 361266,91 грн та 32218,90 грн. Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положенням ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних та 3% річних входить до складу грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу , який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів уналідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Умовами п.5.1. Кредитного договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чиним законодавством України. Таким чином, відповідачі зобов?язання за вказаним договором належним чином не виконали, а тому, станом на 02.06.2015 року мають заборгованість 361266,91 грн інфляційних втрат та 32218,90 грн 3% річних. Дана сума підтверджена також висновком експерта та підлягає до солідарного стягнення з відповідачів. Також підлягають до задоволення на користь акіонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» судові витрати в сумі 3654 грн, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved