Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] надміру виплаченої пенсії в сумі 52487,24 грн. Свої вимоги мотивували тим,\~що відповідачу з 14.04.2006 року\~у Знамянському обєднаному\~управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області\~призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок захворювання повязаного з виконанням обовязків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС на строк до 14.04.2009 року, відповідно до\~ст. 54, 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».\~Відповідачу [PERSON] обласною державною адміністрацією встановлено статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видано відповідне посвідчення. Під час проведення ревізії з окремих питань фінансово-господарської діяльності управління Пенсійного фонду України в м.Знамянка та Знамянському районі Олександрівською обєднаною державною фінансовою інспекцією в Кіровоградській області в частині правильності призначення пенсій, допомог, компенсацій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та обґрунтованості видачі документів, що слугували для призначення пенсій, допомог та компенсацій був встановлений факт недостовірних даних, а саме, що рішення Комунального закладу «[PERSON] обласного бюро медико-соціальної експертизи» щодо встановлення відповідачу третьої групи відповідної повязаної з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Зазначене рішення було прийняте на підставі наданого відповідачем до МСЕК експертного висновку Дніпропетровської регіональної підвідомчої експертної комісії, який відповідно до листа Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії від 23.01.2012 року за №565 [PERSON] не видавався. Згідно листа Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінюваня та інших шкідливих чинників внаслідок Чорнобильської АЕС від 09.01.2013 року за вих.№1114, медична справа [PERSON] в реєстраційних журналах не зареєстрована, в архіві відсутня, на засіданні №536 від 07.12.206 року його медична справа не розглядалася, тобто відповідачем при призначенні пенсії було надано недостовірні документи. В звязку\~з вищевикладеним\~за період з 14.04.2006 року по 31.01.2012 року, відповідно до результатів проведеної Олександрівською обєднаною державною фінансовою інспекцією в Кіровоградській області, відповідачу нараховано пенсії в сумі 79740,82 грн., в той час як він мав право на отримання пенсії за віком в сумі 27253,58 грн., тобто виникла переплата пенсії в розмірі 52487,24 грн. 12.02.2013 року відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення пенсії за віком на підставі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та у відповідності зі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням комісії з питань призначення і виплати пенсії управління Пенсійного фонду України в м.Знамянка та Знамянському районі від 11.03.2013 року №11 було вирішено здійснити відшкодування із [PERSON] зайво отриманих коштів в сумі 79740,82 грн., починаючи з квітня 2013 року щомісячно в сумі 20% від сум нарахованої пенсії до повного погашення. Відповідно до постанови Знамянського міськрайонного суду від 18.06.2013 року, яка набрала чинності, визнано нечинним рішення Комісії з питань призначення та виплати пенсії управління Пенсійного фонду України в м.Знамянці та Знамянському районі Кіровоградської області від 11.03.2013 року №11. Таким чином, станом на 30.03.2017 року утримання з відповідача не проводиться і залишок боргу за даними пенсійної справи складає 52487,24 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд\~стягнути з відповідача на його користь суму надміру отриманої пенсії в сумі 52487 грн.\~24 коп. Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій позов не визнав, просив відмовити позивачу у задоволенні позову. Дослідивши надані докази, розглянувши заяви сторін, \~суд встановив наступне. [PERSON], [INFO],\~згідно заяви від 25.04.2006 року\~отримував в управлінні Пенсійного фонду України в м.Знамянка та Знамянському районі\~з 14.04.2006 року по\~31.01.2012 року\~пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання повязаного з виконанням обовязків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС, відповідно до\~ст. 54, 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При поданні заяви\~про призначення пенсії\~[PERSON]\~було попереджено\~про необхідність\~повідомляти позивача про зміни, що викликають зміну розміру виплачуваної пенсії. Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» держава взяла на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобовязалась відшкодувати її за пошкодження здоровя або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та за втрату годувальника, якщо його смерть повязана з Чорнобильською катастрофою. Відповідно до\~ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Згідно положень ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пунктом 1статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку встановленого статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на 10 років учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів. Згідно посвідчення (категорія 1) серії А №435842, виданого 20 квітня 2006 року [PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до посвідчення серії Б №320268 [PERSON] є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України, строком до 14.04.2009 року. Згідно експертного висновку Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії №9964 від 17.02.2006 року [PERSON] встановлений висновок: захворювання повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 12.02.2013 року відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення пенсії по інвалідності як інваліду загального захворювання на підставі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та у відповідності зі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням комісії з питань призначення і виплати пенсії управління Пенсійного фонду України в м.Знамянка та Знамянському районі від 11.03.2013 року №11 було вирішено здійснити відшкодування із [PERSON] зайво отриманих коштів в сумі 79740,82 грн., починаючи з квітня 2013 року щомісячно в сумі 20% від сум нарахованої пенсії до повного погашення. Станом на 30.03.2017 року утримання з відповідача не проводиться відповідно до постанови Знамянського міськрайонного суду від 18.06.2013 року, яка набрала чинності, тому за даними позивача надмір виплаченої пенсії складає 52487,24 грн. Частиною 1 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.50 ЗУ\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне страхування\~суми пенсії,\~виплачені надміру внаслідок зловживань з боку\~пенсіонера або подання\~недостовірних\~даних чи їх\~приховання,\~можуть бути\~повернуті пенсіонером добровільно або стягуються\~на підставі\~рішень територіальних\~органів Пенсійного фонду\~чи в судовому порядку. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Зі змісту вище викладеної статті випливає, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно\~ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Відповідно до\~ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо). В матеріалах справи відсутні докази того, що завдана позивачу шкода у вигляді надміру виплаченої відповідачу пенсії в розмірі 52487 грн. 24 коп. є обєктивним наслідком протиправної поведінки відповідача [PERSON] Позивачем також не надано доказів того, що відповідач скоїв будь-які зловживання зі свого боку або подав позивачу недостовірні дані під час нарахування та виплати пенсії. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 22 січня 2014 року (справа № 6-151цс13), згідно з якою, відповідно до\~ст.1215 ЦК України\~не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Судом не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 52487 грн. 24 коп., які є пенсійними виплатами, призначених позивачем, так і не встановлено наявності рахункової помилки, так як помилка в нарахуванні пенсії не є арифметичною помилкою, а повязана з неправильним застосуванням службовими особами нормативних актів, якими регулюються обчислення та нарахування пенсії для певних категорій пенсіонерів. Також виплата коштів проведена позивачем добровільно, тому, відповідно до\~ст.1215 ЦК України\~поверненню зазначена сума не підлягає. Відповідно до положень\~ст.57 ЦПК України\~доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Згідно до приписів\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З огляду на викладене, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач провів вищевказані виплати [PERSON], володіючи всіма необхідними документами щодо призначення останньому вказаних виплат, такі нарахування необхідно вважати такими, що проведені добровільно, на вказані правовідносини поширюється дія\~ст.1215 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Знамянського обєднаного\~управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed