Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1197,21 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.. Мотивуючи свої вимоги позивач зазначив, що є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» відповідно до Статуту у новій редакції від 25.09.2009 року, зареєстрованого за №10701050012017828. 22 травня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за №001-21042-220507 від 22.05.2007 року. Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору позивач надав кредит у сумі 1350 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах, визначених договором із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому. Згідно умов договору відповідач зобов»язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та процентів за користування кредитною лінією. Відповідач [PERSON], станом на 21.02.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 1197,80 грн., яка складається з : - 686,80 грн. заборгованість за сумою кредиту; - 473,11 грн. заборгованість за комісіями; -37,30 заборгованість за відсотками. Представник позивача Духота Ігор Вікторович, який діє згідно довіреності від 06.02.2014 року в судове засідання не з»явився, при подачі позову до суду зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] - в судовому засіданні позовні вимоги, заявлені позивачем визнав та не заперечував проти їх задоволення Суд, заслухавши пояснення відповідача та вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. 22 травня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за №001-21042-220507 від 22.05.2007 року. Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору позивач надав кредит у сумі 1350 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах, визначених договором, із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому, що підтверджується меморіальним ордером №17117005 від 22.05.2007 року Згідно умов договору відповідач зобов»язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та процентів за користування кредитною лінією. Станом на 21.02.2014 року за відповідачем рахується кредитна заборгованість на загальну суму 1197,21 грн., яка складається з : - 686,80 грн. заборгованість за сумою кредиту; - 473,11 грн. заборгованість за комісіями; - 37,30 заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Крім того, суд дійшов висновку, що відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, якою передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved