Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, зокрема, квартирою [ADDRESS], у зв'язку з тим, що останній не проживає за вищевказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно договору купівлі - продажу № 9627 от 02.07.1996 року він є власником квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані позивач, його дружина - [PERSON] та син - [PERSON] В серпні 2006 року відповідач виїхав з зазначеної квартири зі своїми особовими речами та до теперішнього часу в квартирі не проживає, своє майно не зберігає. В наслідок термінового від'їзду не встиг знятися з реєстрації. З серпня 2006 року відповідач не сплачує комунальні послуги. На даний час зі скрутним матеріальним становищем позивач має намір отримати субсидію, тому оскільки відповідач тривалий час не проживає в зазначеній квартирі, він був змушений звернутися до суду для визнання [PERSON] таким що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Третя особа [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] підтримала, не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі біржового контракту (договір купівлі-продажу) № 9627 від 02.07.1996 року. Загальна площа квартири складає 73,20 кв.м. Відповідно до копії реєстраційного свідоцтва виданого Маріупольським бюро технічної інвентаризації 03 вересня 1996 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі біржового контракту № 9627 від 02.07.1996 року. Згідно копії акту по фактичне місце проживання від 28.11.2018 року складеного Комітетом самоорганізації населення «Староміський», у квартирі [ADDRESS] відповідач зареєстрований з 28.08.2001 року. З серпня 2006 року відповідач по зазначеній адресі не проживає, комунальні послуги не сплачує, його місцезнаходження не відоме. Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік. Відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] з серпня 2006 року, а відповідно втратив право користування житлом, у зв'язку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про порушення його прав, як власника спірного житла, з боку відповідача, за захистом якого він звернувся до суду. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved