Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23 лютого 2012 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 69/1-12, відповідно до якого Банк надав відповідачці грошові кошти (кредит) у сумі 270 350, 00 грн. зі сплатою 26, 5 % річних за користування коштами. Також позивач зазначає, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язання 23 лютого 2012 року ПАТ АБ «Порто-Франко» уклав з [PERSON] договір поруки, згідно умов якого останній зобов'язався відповідати перед кредитором в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] Однак, у зв'язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, у неї утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 19 серпня 2015 року складає 420 048, 67 грн., та складається з: загальної заборгованості за кредитом у розмірі 239 877, 24 грн.; загальної заборгованості за відсотками у розмірі 72 971, 43 грн.; пені за виникнення простроченої заборгованості у розмірі 107 200, 00 грн. Представник ПАТ АБ «Порто-Франко» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, про що свідчать відповідні поштові повідомлення про вручення їм судових повісток. Заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали та про причини неявки суд не повідомляли. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. До суду повернулись поштові повідомлення форми Ф-20 за закінченням строку зберігання, що свідчить про те, що відповідачі до операторів поштового зв'язку не звертались. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків відповідачами, тому суд вважає, що останні про розгляд справи були сповіщені належним чином. У зв'язку з чим, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов ПАТ АБ «Порто-Франко» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23 лютого 2012 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 69/1-12, відповідно до якого Банк надав відповідачці грошові кошти (кредит) у сумі 270 350, 00 грн. зі сплатою 26, 5 % річних за користування коштами. Відповідно до п. п. 2.5, 2.6, 3.2.2, 3.2.3 кредитного договору позичальник зобов'язаний забезпечити своєчасне повернення Банку всієї суми кредиту, сплати процентів за використання кредиту, пені та штрафник санкцій у розмірах, строки і на умовах, зазначених у Кредитному договорі. Також судом встановлено, що з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язання 23 лютого 2012 року ПАТ АБ «Порто-Франко» уклав з [PERSON] договір поруки, згідно умов якого останній зобов'язався відповідати перед кредитором в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] Однак, у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, у неї утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 19 серпня 2015 року складає 420 048, 67 грн., та складається з: загальної заборгованості за кредитом у розмірі 239 877, 24 грн.; загальної заборгованості за відсотками у розмірі 72 971, 43 грн.; пені за виникнення простроченої заборгованості у розмірі 107 200, 00 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений віл сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідачів підлягає до стягнення в дохід держави в рівних частках сума судового збору у розмірі 3 654, 00 грн. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved