Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №002-07011-260908 від 26.09.2008 року у розмірі 1875,24 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.09.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №002-07011-260908, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2084,20 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік, та зі сплатою процентів у розмірі 0,00% в місяць за обслуговування кредитної заборгованості, розмір яких може змінюватись відповідно до умов договору. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит у розмірі 2084,20 грн. Відповідач не виконав умови кредитного договору, заборгованість не погасив, станом на 08.05.2015 року виникла заборгованість у розмірі 1875,24 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за сумою кредиту 1875,22 грн.; - заборгованість за відсотками 0,02 грн.; - заборгованість за комісіями 0,00 грн. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника ПАТ «Дельта Банк», без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечив. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень до позовної заяви не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без здійснення фіксації судового процесу. Зясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозвязок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що 26.09.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №002-07011-260908, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2084,20 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік, та зі сплатою процентів у розмірі 0,00% в місяць за обслуговування кредитної заборгованості, розмір яких може змінюватись відповідно до умов договору. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору, позичальник зобовязався щомісяця сплачувати платежі в строки, визначені цим договором та своєчасно виконати та у повному обсязі зобовязання за цим договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит у розмірі 2084,20 грн., що підтверджується меморіальним ордером №39577219 від 26.09.2008 року. Відповідач не виконав умови кредитного договору, заборгованість не погасив, станом на 08.05.2015 року виникла заборгованість у розмірі 1875,24 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за сумою кредиту 1875,22 грн.; - заборгованість за відсотками 0,02 грн.; - заборгованість за комісіями 0,00 грн. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1\~ст.536 ЦК України,\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1\~ст.612 ЦК України,\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. При вищевикладених обставинах, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви, суд вважає позовні вимоги АТ «Дельта Банк» законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, стягненню з відповідача [PERSON] на корить АТ «Дельта Банк» заборгованості по кредитному договору на загальну суму 1875,24 грн. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь Держави. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved