Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві зазначив, що 21 липня 2006 року він з відповідачкою у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстрував шлюб за актовим записом № 491. Від сумісного подружнього життя мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Фактично сім`я припинила своє існування. Вважає, що сім`я розпалась і відновити подружні стосунки не можливо. Спору щодо спільного майна вони не мають. Вважає, що відновлення подружніх відносин є недоцільним, а подальше збереження їхньої родини неможливе. \~ \~ \~ \~ 28 грудня 2020 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 21 липня 2006 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від сумісного подружнього життя вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 491 (а.с. 7), копіями свідоцтв про народження, актовий запис № 408, актовий запис №14 (а.с.6, 8). Спільне життя сторін не склалося, тривалий час кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин, відновлювати подружні відносини сторони не бажають, позивач підтримала позов, а відповідач позовні вимоги визнав, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, примирення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved