Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті 11 жовтня 2004 року його матері [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 8,93 га, розташовану на території Дідівщинської сільської ради Фастівського району Київської області. Спадкоємцем першої черги є її син [PERSON], тобто позивач по справі. Державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те, що [PERSON] не надано відповідних правовстановлюючих документів (сертифікат на право на земельну частку (пай). В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовну вимогу підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача Дідівщинської сільської ради Фастівського району в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся судом належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 жовтня 2004 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Дідівщинської сільської ради Фастівського району Київської області (а.с.6). Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку площею 8,93 га, розташовану на території Дідівщинської сільської ради Фастівського району Київської області. Земельна ділянка № 469 площею 8,93 га надана [PERSON] на підставі рішення сесії Дідівщинської сільської ради №39-10-ХХІУ від 10.11.2003 року, сертифікат серії КВ №0232311, що підтверджується Довідкою архівних даних Дідівщинської сільської ради виданою виконавчим комітетом Дідівщинської сільської ради від 15.02.2017 року (а.с.11). Але сертифікат серії КВ №0232311 на земельну ділянку №469 площею 8,93 га на імя [PERSON] втрачено, про що надане оголошення в пресу, а саме газета «Перемога» від 24.01.2013 року (а.с.9-10). При зверненні позивача [PERSON] до Фастівської РДА Київської області з питання видачі дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) №469 площею 8,93 га на імя [PERSON], йому було відмовлено (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження, позивач [PERSON] є сином [PERSON]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] являється її син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.12) прізвище «Федорченко» було змінено на «Святненко». Зважаючи на те, що на час відкриття спадщини позивач [PERSON] постійно проживав зі спадкодавицею [PERSON], що підтверджується листом Дідівщинської сільської ради Фастівського району №01-16/73 від 24.03.2017 року, і протягом встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини, він, в силу ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно відповіді державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] за №231/02-17 від 15.03.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) через те, що ним не надано відповідних правовстановлюючих документів на дану земельну частку (пай), отже не підтверджені права та обовязки померлого на вищезазначене майно (с.16). Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved