Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити останню батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обгрунтував тим, що відповідач являється матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Внаслідок недобросовісного ставлення та систематичного ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини відповідач створила умови, які шкодять інтересам дитини Належним вихованням малолітнього не займається, не виконує свої батьківські обов'язки. В свідоцтві про народження дитини - [PERSON] батько останнього записано відповідно до частини 1 ст.135 СК України. Малолітній [PERSON] навчався в КЗ «Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради», під час навчання цілодобово проживав у гуртожитку закладу. 30.05.2017 року малолітній [PERSON] захворів, про що повідомлено відповідача, яка не зреагувала на дане повідомлення та не з'явилася до закладу для того, щоб влаштувати дитину до лікарні, в результаті чого його тимчасово влаштовано до Чигиринської центральної районної лікарні. В період перебування на лікуванні малолітнього [PERSON] з 30.05.2017 року по 02.06.2017 року відповідач його жодного разу не відвідувала. Крім того, відповідач зловживає спиртні напої, не працює, веде спосіб життя, який суперечить засадам суспільства. Також відносно останньої складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення ч.11 ст. 184 КУпАП, що у свою чергу свідчить про самоусунення та ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого сина [PERSON]. Ухвалою суду від 21.02.2018 року даний позов залишено без руху та надано строк для усунення, вказаних в ухвалі вимог. Ухвалою від 07.03.2018 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 30.03.2018 року. Ухвалою від 30.03.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Під час проведення підготовчого судового засідання до участі у справі за клопотання представника позивача залучено у якості третіх осіб служба у справах дітей Знам'янської районної державної адміністрації, комунальний заклад «Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради», комунальний заклад Черкаська спеціальна ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів ЧОР». Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглядати справу за своєї відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей Знам'янської районної державної адміністрації у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - комунальний заклад «Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради», в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання представника, в якому просить розглядати справу своє відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - комунальний заклад Черкаська спеціальна ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів ЧОР» в судове засідання з'явилася. Проти задоволення вимог щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дитини не заперечує. Крім того, додала, що за час перебування дитини в школі, відповідач жодного разу не відвідувала свого сина, станом здоров»я та життям не цікавилася. В судовому засіданні з»ясовано думку дитини - [PERSON], який повідомив, що не пам»ятає коли в останнє бачив маму, перебуваючи на лікуванні в лікарні, мама не провідувала його, на вихідні та святкові дні його забирала медична сестра закладу, але не мама. Крім того, повідомив, того в школі, в якій він перебуває на даний час, йому добре. Вислухавши пояснення учасників процесу, думку малолітнього [PERSON], та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відомості про батька дитини записано відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Відповідач свої батьківські обов'язки відносно сина не виконує належно, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не працює (а.с.19). З довідки, виданої КЗ«Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради» вбачається, що [PERSON], [INFO], з 05.09.2013 року та перебуває на утриманні держави та є учнем 4 класу даного закладу. Відповідач до навчального закладу жодного разу не з»являлася. Постановою суду від 13.09.2017 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності в зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням (а.с.25). Відповідач хоч і зареєстрована за адресою: Кіровоградська область, Знам»янський район, вул.Степова, 9, проте з 2008 року по теперішній час не проживає за вказаною адресою (а.с.8). З акта обстеження умов проживання, вбачається відповідач проживає за адресою: [ADDRESS]. Даний будинок належить співмешканцю [PERSON] та який є занедбаним, у будинку брудно, є стійкий запах сигаретного диму, брудний посуд. Продуктами харчування сім'я не забезпечена, холодильник відсутній, опалення пічне, водопостачання відсутнє, подвір'я не прибране, присадибна ділянка не оброблена. Для дитини є окрема кімната, в якій є ліжко, два кресла, тумбочка, телевізор, комод. Відсутні постільна білизна,, дитячий одяг, взуття та предмети гігієни. Крім того, у висновку, наданого Чигиринською районною державною адміністрацією Черкаською області зазначено про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дитини -[PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 51 Конституції України проголошено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось. Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач - мати хлопчика з ним тривалий час не спілкується, його життям не цікавиться, не проявляє до нього жодного інтересу, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, взагалі не забезпечує його необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Зазначені обставини в сукупності зрештою призвели до втрати родинного зв'язку дитини з матір'ю. Відповідач самоусунулася від виховання сина, фактично переклавши свої батьківські обов'язки на комунальний заклад «Чигиринський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради», оскільки дитина не проживає разом з матір'ю. Судом не встановлено об'єктивних причин, які б унеможливлювали піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток свого сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, його медичний догляд та лікування, спілкування з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; інтерес до його внутрішнього світу та усіх сторін життя тощо. Наведене підтверджує винну поведінку відповідача в ухиленні від виховання своєї дитини. Вищезазначені фактори, як окремо так і в сукупності, явно свідчать про свідоме тривале ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків щодо сина [PERSON] та є наслідком винної поведінки з її боку через свідоме нехтування своїми зобов'язаннями, покладеними на неї положеннями ст.150 та ч.1 ст.157 СК України, що згідно з п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» є не припустимим і є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її малолітньої дитини. До того ж і факт ігнорування відповідачем судового засідання у даній справі ( при цьому,що у підготовче судове засідання з»вивлася), також свідчить на користь того, що вона не цікавиться долею своєї дитини. Зазначене вказує на достатність підстав для задоволення позовних вимог в силу п.2 ч.1 ст.164 СК України. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного ст.18 Конвенції про права дитини, ст.150, п.2 ч.1 ст.164, ст. ст.167, 171 СК України,

Outcome: approved