Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом визнання прав та обов'язків спадкоємця в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], який постійно мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю) площею 7,340 га., розташованої на території Писарівської сільської ради Синельниківського району, Дніпропетровської області. Згідно з заповітом від 02.11.2011 року, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON], яка є єдиним спадкоємцем після смерті батька, оскільки її мати - [PERSON] нотаріально відмовилась від прийняття обов'язкової долі в спадщині за заповітом після смерті чоловіка. Спадщину після смерті батька позивач прийняла, оскільки була зареєстрована та проживала на день смерті разом із спадкодавцем. [PERSON] звернулась до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але їй було відмовлено, в зв'язку з тим, що в свій час [PERSON] після отримання свідоцтва за законом на земельний пай площею 7,340 га., розташований на території Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області не пройшов державну реєстрацію. Вказана ситуація стала можливою через те, що земельна ділянка (пай) площею 7,340 га., розташована на території Писарівської сільської ради Синельниіківського району Дніпропетровської області складається з двох частин: перша частка - 1.750 га. та друга частка - 5.590 га., 05.08.2011 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (паю) площею 7,340 га., яка розташована на території Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, але встиг оформити державну реєстрацію на частку паю площею 5.590 га., а частка площею - 1.750 га залишилась не зареєстрованою. Просить визнати за нею, [PERSON] права та обов'язки спадкодавця земельної ділянки (паю) площею 1.750 га., призначеної для товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON] з правом реєстрації права власності вказаного майна у відділі реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції за [PERSON]. Позивач надав заяву, в якій просив суд позов задовольнити, справу розглянути в її відсутності. Представник відповідача в судове засідання надав заяву, в якій позов визнав і не заперечував проти його задоволення, просив справу розглянути в його відсутність. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], про що Виконкомом Писарівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області 04листопада 2011 року зроблено актовий запис № 21 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) площею 7,340 га., розташованої на території Писарівської сільської ради Синельниківського району, Дніпропетровської області. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ВРМ № 144643 спадкоємцем земельної ділянки, площею 7.340 га., яка розташована на території Писарівської сільської ради Синельниківського району, Дніпропетровської області є [PERSON]. Згідно заповіту від 02.11.2011 року, який посвідчено секретарем виконкому Писарівської сільської ради Малюковою С.В. та зареєстровано в реєстрі за № 9, [PERSON] все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповів [PERSON] 09.11. 2013 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, але державну реєстрацію не пройшов. Згідно довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 297-08/1 від 23.01.2014 року вартість земельної ділянки площею 7,340 га, яка знаходиться на території Писарівської сільської ради Синельниківського району, Дніпропетровської області становить 111563,60 грн. Зі змістом статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз'яснює Верховний суд України у пункті 8 Постанови Пленуму № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво було здійснено спадкодавцем згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки забудовника переходять до складу спадщини. Отже, перехід прав та обовязків забудовника до завершення будівництва у порядку спадкування до спадкоємців можливе за умовою проведення спадкодавцем будівельних робіт у встановленому законом порядку. Як вбачається з матеріалів справи спадщину після смерті батька позивач прийняла, оскільки була зареєстрована та проживала на день смерті разом із спадкодавцем. Крім того, положеннями статті 1225 ЦК України визначено перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом . Згідно Перехідних положень ЗК України (в ред. 2001 року), встановлено, що громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved