Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2017 року по 31.01.2020 року в сумі 3627 грн. 86 коп., індекс інфляції у розмірі 1086 грн 74 коп та 3 % річних у сумі 695 грн 49 коп., а всього 5410 грн. 09 коп., а також судові витрати. Позов обґрунтований тим, що відповідач є власницею квартири [ADDRESS] , а також співвласником вказаного будинку, в якому створено ОСББ «Мрія-33». У відповідності до Статуту вказане об`єднання є управителем будинку, в зв`язку з чим останнім забезпечується утримання будинку та прибудинкової території, тоді як відповідач не проводить у встановлені строки оплату за надані послуги, в зв`язку з чим заборгованість по сплаті за них за період з 01 січня 2017 року по 31 січня 2020 року склала 3627 грн. За вказаних обставин, просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, інфляційні витрати та 3% річних, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Метою створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, відповідно до ст.4\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» є забезпечення і захист прав його членів та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Судом встановлено, що 29.08.2016 року власниками квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS] , створено ОСББ «Мрія-33», яке є юридичною особою та діє на підставі статуту, затвердженого загальними зборами об`єднання співвласників даного багатоквартирного будинку. Вказане підтверджується даними виписки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, протоколом установчих зборів ОСББ «Мрія-33» від 29.08.2016 /а.с.15,16,17, 1819/. Як вбачається з наявних в матеріалах справи витягів з протоколів загальних зборів ОСББ «Мрія-33» від 20.04.2018 року за № 4, від 25.04.2017 року за №3 та від 18.04.2019 року за № 7, загальними зборами вказаного об`єднання були затверджені внески та дольова участь на утримання будинку та прибудинкової території, зокрема на період з 20.04.2018 року на рівні 2 грн. 80 коп. за один квадратний метр, з 01.05.2017 року в розмірі 2 грн. 80 коп., а з 01.05.2019 року змінено членський внесок в розмірі 3 грн. 30 коп. за 1 кв.м.. Виходячи з положень ч. 1 ст.17, ст.20, ч. ч. 6,7,8ст.22, ч. 4 ст.23\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів. Судом також встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] , є співвласником вказаного будинку, в якому створено ОСББ «Мрія-33» /а.с.23-27/. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст.1, ч. 2 ст.3, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з ч. 1 ст.\~13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Хоч у ч. 1 ст.\~19\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~20\~цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Як встановлено ст.ст.526,530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, у встановлений строк (термін). Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України). Як вбачається з наданих позивачем розрахунку, внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань по своєчасній оплаті членських внесків на утримання будинку і прибудинкової території за період з 01.01.2017 року по 31.01.2020 року за нею утворилась заборгованість на загальну суму 3627 грн. 86 коп., за період з 01.04.2018 по 31.01.2020 інфляційні витрати складають 1086 грн.74 коп., а 3% річних складають за цей же період 695 грн. 49 коп. Правильність нарахування вказаного розміру заборгованості відповідач під час розгляду справи не спростувала. Згідно з ч.1ст.141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких умов з відповідача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору на користь позивача та витрати на правничу допомогу.

Outcome: approved