Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму витрат в розмірі 84086,86 грн., пов'язаних з утриманням відповідача під час проходження військової служби (навчання) на Факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач проходив навчання та військову службу на Факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (далі - Факультет) на посаді курсанта з 26.07.2009 року по 11.04.2014 року та згідно умов Контракту про проходження військової служби (навчання) від 30.09.2010 року, який був укладений між сторонами, взяв на себе зобов'язання продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання. Разом з тим, вказаний контракт 11.05.2015 р. був достроково розірваний через небажання відповідачем продовжувати навчання, а відповідача було відраховано з числа курсантів. За час навчання позивачем на утримання відповідача були понесені витрати в розмірі 84086,86 грн., які в через небажання відповідачем продовжувати навчання підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку, оскільки останній в добровільному порядку відшкодування таких витрат не здійснив. Будучи належним чином повідомленими, учасники судового розгляду в судове засідання не з'явились. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В поданій заяві підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач, місце проживання якого зареєстровано в Автономній Республіці Крим, про день та час місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. За цих обставин, суд на підставі ст.169 ЦПК України, визнав можливим провести розгляд справи, у відсутність сторін, та ухвалити рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено наступні обставини. Згідно витягу із наказу начальника Факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» О.В. Серпухова від 26.07.2009 № 402 відповідача було зараховано на навчання на перший курс факультету за контрактом. Згідно витягу із наказу ТВО начальника Факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» А.Г. Кочерга О.В. від 27.07.2009 № 140 відповідача зараховано на продовольче забезпечення з 26.07.2009 р. 30.09.2010 року між сторонами був укладений Контракт про проходження військової служби (навчання) строком на термін навчання (5 років), за умовами якого відповідач був зобов'язаний продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання та відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання) у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. 11.04.2015 року вищевказаний Контракт був достроково розірваний через небажання відповідача продовжувати навчання та його було відраховано з числа курсантів на підставі заяви від 05.04.2014 р. про відрахування з числа курсантів у зв'язку з небажанням проходження військової служби на посаді офіцерського складу після закінчення навчання. 11.04.2014 р. відповідачем підписаний рапорт, про те, що під час навчання на Факультеті він був забезпечений всіма видами постачання в повному обсязі, скарг, претензій до командування факультету не має. З розрахунком щодо відшкодування витрат, пов'язаних з навчанням ознайомлений та згоден. Згідно довідки-розрахунку грошей з урахуванням витрат за проживання на курсанта [PERSON] з 26.07.2009 р. по 11.04.2014 р., вартість відшкодування складає 17044, 35 грн. Згідно довідки-розрахунку грошей з урахуванням витрат за речове майно на курсанта [PERSON] з 26.07.2009 р. по 11.04.2014 р., вартість відшкодування складає 7636,04 грн. Згідно довідки-розрахунку грошей з урахуванням витрат за харчування на курсанта [PERSON] з 26.07.2009 р. по 11.04.2014 р., вартість відшкодування складає 44778,84 грн. Згідно довідки про нараховане грошове забезпечення курсанта 5 курсу [PERSON], вартість відшкодування складає 13524,20 грн. Згідно довідки позивача медичне забезпечення відповідача за період з 26.07.2009 р. по 11.04.2014 р. становить 905 грн. Згідно довідки-розрахунку витрат, пов'язаних з перевезенням курсанта [PERSON] станом на 11.04.2014 р., вартість відшкодування становить 198,43 грн. З вищевказаними розрахунками відповідач ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис на них. Загальна сума витрат становить 84086,86 грн. Частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок (військову службу)» передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 затверджено «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» визначено механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб |офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Пунктом 3 вищевказаного Порядку передбачено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з їх грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. При цьому розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів (п.4 Порядку). Згідно п. 7 Порядку передбачено, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум і здійснюється у судовому порядку. Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки судовим розглядом встановлено, що відповідач, незважаючи на взятий на себе обов'язок з відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням під час проходження військової служби (навчання) на Факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» в разі небажання курсанта продовжувати навчання, будучи ознайомленим з розрахунком нарахованих сум, станом на день розгляду справи не здійснив відшкодування витрат добровільно, таке відшкодування підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку. З огляду на викладені обставини, оцінюючи всі досліджені докази, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved