Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до [PERSON] про відібрання малолітніх дітей без позбавлення їх батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання дітей, мотивуючи свій позов тим, що відповідач, будучи матір'ю дітей, їх вихованням та утриманням не займається, систематично вживає спиртні напої, в результаті чого не виконує належним чином батьківські обов'язки, діти не отримують належної уваги від матері, лікуванням дітей не займається. Родина [PERSON] перебуває на обліку у службі у справах дітей Олександрійської районної державної адміністрації як така, що потрапила в складні життєві обставини з 23.07.2014 року на підставі наказу начальника служби у справах дітей Олександрійської РДД №13/14 в зв'язку з зловживанням [PERSON] спиртниминапоями та неналежним доглядом з її боку за дітьми. Крім того, родина [PERSON] перебуває на обліку як така, що потрапила в складні життєві обставини в Косівській сільській ралі з 21.07.2014 року на підставі рішення Виконавчого комітету Косівської сільської ради №32. Олександрійська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування враховуючи підтвердження фактів неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, аморальної поведінки, зловживання спиртними напоями, не бажання відповідача вирішувати питання щодо лікування від алкогольної залежності, тобто негативного впливу з боку матері на нормальний розвиток дітей, створення відповідачем умов загрозливих для життя та здоров'я дітей, вважає за доцільне відібрання малолітніх дітей із сім'ї [PERSON] без позбавлення матері батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання дітей. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 03.01.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 28.01.2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача Олександрійської районної державної адміністрації [PERSON] не з'явилась, через канцелярію суду надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, через канцелярію суду надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає, наслідки визнання позову, передбачені ст.206 ЦПК їй роз'яснені та зрозумілі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено наступне. Відповідач є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження. Згідно копій листів начальника Олександрійського міськрайонного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Кіровоградській області від 25.10.2018 року, відомості щодо батька вказаних дітей записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 статті 135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до копії довідки № 1754 від 22.11.2018 року, відповідач проживає разом з малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та співмешканцем, за адресою: [ADDRESS] Згідно копії рішення № 32 від 21.07.2014 року, родина [PERSON] поставлено на облік як таку, що потрапила у складні життєвіобставини, так як діти проживають в антисанітарних умовах, матеріально не забезпечені, не мають належних умов проживання. Родина [PERSON] перебуває на обліку у службі у справах дітей Олександрійської районної державної адміністрації як така, що потрапила в складні життєві обставини з 23.07.2014 року, що підтверджується копією наказу начальника служби у справах дітей Олександрійської районної державної адміністрації №13/14. [PERSON] неодноразово виносились офіційні попередження служби у справах дітей в зв'язку з неналежним виконанням нею батьківських обов'язків відносно дітей, що підтверджується копіями офіційних попереджень від 25.09.2014 року та від 12.04.2017 року. Згідно характеристик на [PERSON], виданих виконавчим комітетом Косівської сільської ради № 1611 від 27.11.2014 року, № 1342 від 20.09.2018 року, № 1607 від 25.10.2018 року та № 1753 від 22.11.2018 року остання за місцем проживання характеризується негативно, не займається вихованням та утриманням своїх дітей, схильна до вживання спиртних напоїв. Згідно характеристики № 96 від. 22.11.2018 року, виданої Косівським навчально-виховним об'єднанням «Загальноосвітня школа I-III ступенів - позашкільний центр», [PERSON] не приділяє належної уваги навчанню та вихованню дітей, не цікавиться їх навчанням та розвитком, не реагує на зауваження та пропозиції вчителів, веде себе неадекватно, неодноразово помічалась в стані алкогольного сп'яніння. Відповідно листа Олександрійської центральної районної лікарні Кіровоградської області від 06.11.2018 року №01-07/1746 діти [PERSON] мають пройти курс лікування в обласному протитуберкульозному дитячому санаторії, у зв'язку із чим [PERSON] медичними фахівцями та працівниками Косівської сільської ради було рекомендовано вирішити дане питання та влаштувати дітей до санаторію, [PERSON] надала письмову розписку від 26.10.2018 року про те, що негайно вирішить питання щодо створення умов для належного виховання та утримання дітей, натомість жодних дій не зробила. Відповідно до актів відвідування сім'ї, актів обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] № 484 від 25.10.2018 року, № 536 від 22.11.2018 року, № 356 від 17.10.2018 року, № 143 від 17.04.2018 року, № 105 від 12.04.2017 року, № 286 від 26.02.2017 року, № 101 від 19.04.2016 року, № 171 від 26.08.2015 року, № 96 від 04.06.2015 року, № 56 від 20.03.2015 року, № 145 від 11.06.2014 року, № 217 від 25.03.2014 року, № 175 від 06.08.2014 року, № 39 від 12.02.2014 року встановлено, що [PERSON] неодноразово була помічена в стані алкогольного сп'яніння, нею не створюються належні умови для виховання та утримання дітей, їх належного розвитку, навчання та відпочинку. На засідання комісії з питань захисту прав дитини Олександрійської РДА 23.11.2018 року, [PERSON] не з'явилися, хоча про день та час засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується копією розписки [PERSON] з її особистим підписом. Висновком від 30.11.2018 року №01-31/645/2 Олександрійська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрання малолітніх дітей із сім'ї [PERSON] без позбавлення матері батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання дітей, посилаючись на підтвердження фактів неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, аморальної поведінки, зловживання спиртними напоями, не бажання Відповідача співпрацювати з Косівською сільською радою та Олександрійського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в плані зміни поведінки, вирішення питання лікування від алкогольної залежності тобто негативного впливу з боку матері на нормальний розвиток дітей та усвідомлення ними всесвіту, створення Відповідачем умов загрозливих для життя та здоров'я дітей. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В пункті 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про переконливість наданих позивачем доказів щодо свідомого ухилення відповідача від виховання дітей та необхідність відібрання у [PERSON], [INFO] малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що, на думку суду, буде відповідати інтересам дітей. Так, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей, оскільки не приймає участі в їх житті та вихованні, не цікавиться станом здоров'я дітей та їх навчанням, поведінка відповідачки з негативного боку характеризує її як матір та вказує на її негативне ставлення до своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання своїх малолітніх дітей. Відповідно до п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Тому, суд переконаний, що така міра виховного характеру як відібрання дітей у відповідачки без позбавлення її батьківських прав буде сприяти більш ретельному і відповідальному батьківському ставленню відповідача до виховання та утримання дітей., Водночас, згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Згідно з ч.4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч. 2 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Згідно ч. 2 ст. 193 СК України, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого ст.182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи викладене, відповідач зобов'язана утримувати своїх дітей незалежно від факту їх відібрання та сплачувати визначені судом аліменти, оскільки, згідно ст.ст.180, 182 СК України, остання зобов'язана утримувати своїх дітей, незалежно від місця проживання дітей. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 04.12.2018 року. При таких обставинах, враховуючи інтереси дітей, а також той факт, що відповідач повністю визнала позовні вимоги, позов підлягає повному задоволенню. Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved