Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 08 серпня 1992 року, укладеного між агрофірмою колгоспом «Комуніст» та позивачем. У 1984 році позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], який було розірвано 18 грудня 2012 року. У 1991 році, не розриваючи шлюбу з [PERSON], позивач почав проживати однією сімєю з [PERSON]. Разом з ними почала проживати її дочка [PERSON] - відповідач по справі. У березні 2004 року мати відповідачки [PERSON] поїхала на заробітки за кордон. Відповідачка продовжувала проживати у квартирі позивача до закінчення навчання в ЗОШ. У 2006 році [PERSON] приїхала у відпустку, заявила, що не бажає в подальшому з ним проживати, забрала свою дочку і з того часу він не маю будь-яких відомостей про місце їх проживання. На даний час позивач має намір продати квартиру, але покупці висувають вимогу про зняття з реєстрації у будинку усіх зареєстрованих осіб. Позивач не може звернутись до відповідачки з вимогою знятись з реєстрації у його квартирі, оскільки не знає місця її проживання і не підтримує з нею будь-якого зв'язку та вважає, що не проживаючи в його квартирі з 2006 року і до цього часу, відповідачка втратила право на користування житловим приміщенням у квартирі. На його звернення до служби реєстрації фізичних осіб Баштанського РВ УМВС про зняття відповідачки з реєстрації у квартирі, йому було запропоновано звернутись до суду з позовом про визнання її особою, що втратила право на користування житловим приміщенням. За такого позивач просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в належній йому квартирі. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Просив про його задоволення. Суду пояснив, що відповідач в спірному житловому будинку не проживає з 2006 року. Фактичне місце перебування (знаходження) відповідачки йому не відоме. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про причини неявки суд не повідомила. Про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином. Заперечень проти позову або заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Вислухав пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази а саме: копію будинкової книги та довідку №932 Баштанського РС УДМС України в Миколаївській області від 09.12.2014 року, з яких встановлено, що дійсно відповідач зареєстрована [ADDRESS]; копію договору купівлі-продажу квартири від 08.08.1992 року, укладеного між Агрофірмою колгоспу «Комунст» - продавець та [PERSON] - покупець, згідно якого було встановлено, що позивач придбав у продавця двокімнатну квартиру під [ADDRESS] Миколаївської області, суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] Відповідач спірному житловому будинку зареєстрована, але не проживає з 2006 року. Не проживання відповідача за місцем реєстрації з 2006 року підтверджується актом про встановлення факту не проживання від 02.12.2014 року, згідно якого було встановлено, що [PERSON] - відповідач по справі, дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично з серпня 2006 року за місцем реєстрації не проживає і показами свідків [PERSON] і [PERSON]. Відповідач не є членом сім'ї власника будинку, який в добровільному порядку залишив місце проживання. Будь-яких інших домовленостей щодо користування спірним житловим приміщенням між позивачем і відповідачем не укладалось. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем договір найму житлового приміщення не укладався, причина виїзду відповідача з оспорюваного житлового будинку не відома. За такого суд вважає, що позов щодо визнання відповідача особою, яка втратила право на користування житловим будинком підлягає задоволенню шляхом усунення перешкод у здійсненні позивачу права користування та розпорядження його власністю, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved