Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, про визнання права власності за набувальною давністю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він 12 вересня 2000 року разом зi своєю матір'ю [PERSON], вселилися до квартири № 6 в житловому будинку №2 по вулиці Гагаріна в селі Катеринівка Кіровоградського району Кіровоградської області. Дозвіл на їх вселення був наданий ВАГ «Кіровоградське рудоуправління», оскільки на той час згадуваний житловий будинок № 2 по вулиці Гагаріна належав зазначеній юридичній особі на праві оперативного управління. Пізніше, у 2004 році, житловий будинок №2 разом із всіма іншими багатоквартирними будинками, які па той час належали па праві оперативного управлінні ВАТ «Кіровоградське рудоуправління», були передані до житлового фонд Обознівської сільської ради і на теперішній час належать на праві власності територіальній громаді Обознівської сільської ради. Вважає, що у нього за набувальною давністю виникло право власності на квартиру № 6. Позивач та його представник в судове засідання зявилися, позовну заяву підтримали в повному обсязі та просили задовольнити позов в повному обсязі, надали пояснення по обставинам справи. Представник Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області в судове засідання зявилася, надала до суду заяву в якій не заперечувала проти задоволення позовної заяви, надала пояснення по обставинам справи. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає в [INFO] з 1983 року, вказала що позивач проживає в квартирі № 6 з 2000 року разом з дружиною та дитиною. Також повідомила, що з позивачем проживала його мати, яка померла приблизно в 2012 році. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживав в [INFO] до 2012 року разом з матірю, вказав що позивач проживає в квартирі № 6 з 2000 року разом з дружиною та дитиною. Також повідомив, що з позивачем проживала його мати, яка померла. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає в [INFO] з 1999 року, вказала що позивач проживає в квартирі № 6 з 2000 року разом з дружиною та дітьми. Також повідомила, що з позивачем проживала його мати, яка померла. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2000 року [PERSON] разом зі своєю матір'ю [PERSON], вселилися до квартири № 6 в житловому будинку №2 по вулиці Гагаріна в селі Катеринівка Кіровоградського району Кіровоградської області, з дозволу ПАТ «Кіровоградське рудоуправління», а 03 жовтня 2000 року вказний будинок був переданий на баланс Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що підтверджується довідкою № 507 від 23.05.2017 року виданою ПАТ «Кіровоградське рудоуправління». Згідно з свідоцтвом про власника 8-ми квартирного жилого будинку встановлено, що територіальній громаді в особі Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області належить жилий будинок, що розташований в с. Катеринівка, вул. Гагаріна, 2, Кіровоградського району, Кіровоградської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ОЛ № 160610 виданого 14.12.2012 року Обознівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області встановлено, що 12 грудня 2012 року померла мати позивача [PERSON]. Згідно з довідкою за вих. № 1056 від 05 листопада 2014 року виданої виконкомом Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області встановлено, що спадкоємцем померлої [PERSON], яка проживала в [INFO] та померла 12.12.2012 року, являється [PERSON] [INFO]. Згідно висновку про вартість майна станом на 22.12.2016 року вартість квартири № 6 без врахування ПДВ становить 65 000 гри. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частиною 1 ст. 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з п. 9 постанови пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, встановлено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Згідно з п. 11 постанови пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, встановлено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Враховуючи те, що позивач за період проживання в спірному будинку з 2000 року постійно доглядав за квартирою, сплачував всі необхідні платежі по утриманню квартири, провів до квартири газ, крім того ніхто ніяких претензій щодо квартири не заявляв та на квартиру не претендував, а також враховуючи, що сільська рада не заперечує проти визнання права власності на квартиру за позивачем, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлену позовну заяву [PERSON] до Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, про визнання права власності за набувальною давністю, слід задовольнити. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного ст. 15, 16, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved