Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права на земельну ділянку - частку (пай), посилаючись на те, що його померла мати не встигла оформити своє право на земельний пай, що перешкоджає оформити позивачеві спадщину, тому як спадкоємець позивач просив визнати за ним в порядку спадкування право на земельну ділянку частку (пай) № 269 з площею 4,0861 га в умовний кадастрових гектарах, розташовану на території [PERSON] міської ради Київської області, яка перебуває у користуванні публічного акціонерного товариства «Обухівське», що належала [PERSON]. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Представники відповідачів [PERSON] міськради та [PERSON] райдержадмінстрації в судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні справи поклались на розсуд суду. Представник відповідача ПАТ «Обухівське» в судове засідання повторно не зявився, хоч про час і місце судового розгляду належно повідомлений, причин неявки не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи повторну неявку відповідачів, суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював в ПАТ «Обухівське» (радгосп, радгосп-комбінат «Петровський», «Обухівський») з 1961 по 1989 роки, що підтверджується трудовою книжкою, протоколами. Відповідно до рішення 5 сесії 22 скликання Першотравенської сільської Ради народних депутатів від 05.12.1995 року ПАТ «Обухівське» передано в постійне користування землі сільськогосподарського призначення, які знаходяться в адміністративних межах сільської ради та підлягають розподілу до розпаювання на земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,\~згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003262 від 13.02.1996 року. Протоколом загальних зборів №2 від 05.03.2010 року та протоколом загальних зборів №3 від 22.02.2014 року було вирішено провести процес розпаювання та приватизації земель ПАТ «Обухівське» та затвердити список осіб, які мають право на земельну частку (пай). В процесі розпаювання та приватизації сільськогосподарських угідь радгоспу-комбінату «Обухівський» (у подальшому - ПАТ «Обухівське») [PERSON] як пенсіонер був внесений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), розміром 4,0861 га згідно схеми поділу земель під № 269, що розташована на території [PERSON] міської ради Київської області. Списки з розмірами часток (паїв) були подані до [PERSON] райдержадміністрації для затвердження та видачі сертифікатів, однак сертифіката та державного акта на імя [PERSON] не було виготовлено. Розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації Київської області № 365 від 08.12.2015 року затверджено проект приватизації земель ПАТ «Обухівське». Вказані обставини підтверджуються протоколами загальних зборів, листом Фонду держмайна України, розпорядженнями райдержадміністрації, рішенням [PERSON] районної ради, корінцем для жеребкування, державним актом на право постійного користування землею, схемою поділу сільськогосподарських земель ПАТ «Обухівське», листом управління Держземагенства, постановою Вищого господарського суду України, іншими матеріалами справи. 16 березня 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Майно [PERSON] успадкував його син - позивач [PERSON], зокрема саме йому було видано свідоцтво про право на спадщину на інше спадкове майно, що підтверджується матеріалами спадкової справи, витягом із Спадкового реєстру. Позивач звертався до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну частку (пай), однак нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у звязку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач як спадкоємець за законом відносно майна свого батька має право спадкування, в тому числі відносно права на земельну частку (пай), яку його батько набув за життя та відносно якого не було завершено оформлення правовстановлюючого документу. Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів спадкових справ таких спадкоємців не встановлено, позивачеві не могло бути видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, що перешкоджає позивачеві реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивача як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право померлого на земельну частку (пай) виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, відсутність належного правовстановлюючого документа не позбавляє таких прав. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обовязки спадкодавця, в тому числі і щодо права на земельний пай як пайщика ПАТ «Обухівське». При цьому позивач довів належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна і майнових прав померлого батька. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Суд вважає доведеними посилання позивача щодо наявності у нього права на спадщину батька, а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача як спадкоємця визнання за ним права на земельну частку (пай). Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідачів, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивача, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача шляхом визнання права відносно земельної частки (паю). За таких обставин, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved