Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку в подальшому уточнив та просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитними договорами №ML 700/1044/2008 від 30.01.2008 року та ML700/1045/2008 від 30.01.2008, на загальну суму 4 284 344, 08 грн., а також сплачений судовий збір, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.08.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір №700/495/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафту), в розмірі ліміту овердрафту, який складає 2300,00 грн. Згідно додаткового договору№1 до договору про кредитування поточного рахунку (овердрафт) №700/495/07/1, укладеного 30.01.2008 року, сторони погодили збільшити ліміт овердрафта на 4000,00 грн. до 6300,00 грн. 30.01.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір №ML 700/1044/2008 у відповідності до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 100000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки передбачені договором. 30.01.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір №ML 700/1045/2008 у відповідності до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 30 000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки передбачені договором. Взятих на себе зобов'язань Відповідач не виконує, у зв'язку з чим за кредитним договором №ML 700/1044/2008 від 30.01.2008 року виникла заборгованість у розмірі 124559,17 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.02.2016 року. становить 3 296 114, 27 грн. та яка складається з: - заборгованість за кредитом - 98650,97 доларів США, - заборгованість по сплаті за користування кредитом - 25908,20 доларів США. За кредитом №ML 700/1045/2008 від 30.01.2008 року виникла заборгованість у розмірі 988 227, 81 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом - 29519,59 доларів США, - заборгованість по сплаті за користування кредитом - 7825,22 доларів США. 30.01.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитним договорам між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договори поруки №SR-700/1044/2008 та №SR-700/1045/2008. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено матеріалами справи, 30.08.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір №700/495/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафту) в розмірі ліміту овердрафту, який складає 2300,00 грн. Згідно додаткового договору№1 до договору про кредитування поточного рахунку (овердрафт) №700/495/07/1, укладеного 30.01.2008 року, сторони погодили збільшити ліміт овердрафта на 4000,00 грн. до 6300,00 грн. Станом на 19.02.3016 року заборгованість [PERSON] по тілу кредиту за договором кредитування поточного рахунку (овердрафт) складає 670, 60 грн. Загальна заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам за вищевказаним договором складає 294, 31 грн. 30.01.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір №ML 700/1044/2008 та №ML 700/1045/2008. У відповідності до умов кредитних договорів №ML 700/1044/2008 та №ML 700/1045/2008 від 30.01.2008 року банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 100000,00 доларів США та 30 000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути банку суму отриманого кредиту та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені договором. Банк виконав зобов'язання, визначені кредитним договором та надав позичальнику кредитні кошти. Станом на 19.02.2016 року заборгованість позичальника перед позивачем за кредитними договорами становить: 3 296 114, 27 грн. та яка складається з: - заборгованість за кредитом - 98650,97 доларів США, - заборгованість по сплаті за користування кредитом - 25908,20 доларів США. За кредитом №ML 700/1045/2008 від 30.01.2008 року виникла заборгованість у розмірі 988 227, 81 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом - 29519,59 доларів США, - заборгованість по сплаті за користування кредитом - 7825,22 доларів США. 30.01.2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником прав якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено договори поруки №SR-700/1044/2008 та №SR-700/1045/2008. 30.01.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитним договорам було укладено договори поруки №SR-700/1044/2008 та №SR-700/1045/2008 між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником прав якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] Відповідно до умов договорів поруки №SR-700/1044/2008 та №SR-700/1045/2008 від 30.01.2008 року [PERSON] прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань перед кредитором за кредитними договорами в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно (пункт 1.1 договору). На виконання умов договору банк надав [PERSON] кредитні кошти. Однак [PERSON] свої зобов'язання за договором належним чином не виконував, в наслідок чого виникла заборгованість за кредитами, про що свідчать графік заборгованості, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до частини 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами цивільного законодавства передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1статті 626 Цивільного кодексу України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 Цивільного кодексу України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). Відповідно до вимог статті 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а договір відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Відповідно до статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Пунктом 12 Постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved