Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору у розмірі 24003,13 грн., а також понесений ними судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно договору від 31.01.2006 року [PERSON] отримала кредит у банку у розмірі 10500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитом 36% річних. Банк умови договору щодо надання кредиту виконав, а відповідач не належно виконує зобовязання щодо погашення кредиту та сплати відсотків. Станом на 31.03.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 24003,13 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 24, …). Причина неявки відповідача в судове засідання суду не відома, жодних заяв від неї не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням заяви представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ ПРИВАТБАНК є правонаступником ЗАТ ПриватБанк (а.с. 13). 30.01.2006 року [PERSON] звернулася до ЗАТ ПриватБанк з заявою в якій просила відкрити їй рахунок і надати платіжну картку з встановленим кредитним лімітом 2000 грн., з базовою відсотковою ставкою 3% на місяць (що становить 36% на рік), де строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. При цьому, [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена та згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку і вважає їх договором надання банківських послуг, що укладений між нею та банком. Заява підсипана представником банку. (а.с. 8) До матеріалів справи долучено Умови та Правила надання банківських послуг, що були визнані [PERSON] частиною договору (а.с. 9-14). Згідно п. 4.5 Умов та Правил, обовязок банку з надання кредитного ліміту, згідно Заяви, виникає з моменту надання платіжною системою операції по списанню з відповідного карткового рахунку, в рахунок кредитного ліміту (а.с. 11, зворотний бік). Згідно п. 3.3 Умов та Правил, з підписанням договору [PERSON] погодилася прийняти будь-який встановлений банком кредитний ліміт. Пунктом 3.4. [PERSON] зобовязалася використовувати карту у розмірі платіжного ліміту. (а.с. 10) З наданого банком розрахунку вбачається, що ними було надано кредит і [PERSON] скористалася кредитним лімітом. З розрахунку також вбачається, що кредитний ліміт було збільшено протягом всього часу користування карткою, що не суперечить узгодженим сторонами умовам. (а.с. 4-7) Таким чином, між сторонами виникли кредитні правовідносини. Пунктом 6.3 Умов та Правил, [PERSON] зобовязалася отримувати виписки про стан карткового рахунку і про операції, що були здійснені по картковому рахунку. Відповідно до пункту 8.1 Умов та Правил відповідальність за здійснені по картковому рахунку операції, покладено на [PERSON] (а.с. 12) Пунктом 6.5 Умов та Правил, [PERSON] зобовязалася погашати заборгованість по кредиту, відсотках, переросходу платіжного ліміту, а також оплачувати комісії відповідно до умов договору. Погашення зазначених платежів мало здійснюватись щомісячно, що вбачається з положень розділу 5 Умов та Правил. (а.с. 12, 14) Розділом 5 було також визначено порядок нарахування відсотків за користування кредитом. Згідно пункту 5.5, за користування кредитом, банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому Тарифами банку. За несвоєчасне виконання боргових зобовязань, Держатель ([PERSON]В.) сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначені Тарифами. (а.с. 14) У разі порушення [PERSON] строків погашення кредиту чи інших грошових зобовязань, пунктом 8.6 договору було передбачено штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову. (а.с. 12, зворотний бік) Згідно пункту 9.12 Умов та Правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання і якщо протягом цього строку, жодна зі сторін не поінформує іншу про закінчення терміну дії договору, він пролонгується на такий самий строк. (а.с. 13) З долученого до матеріалів справи розрахунку вбачається, що банк свої зобовязання, щодо надання кредитних коштів - виконував. При цьому [PERSON] не належним чином виконувала умови договору, щодо щомісячного погашення своїх грошових зобовязань, в результаті чого станом на 31.03.2015 року, банком нараховано заборгованість у розмірі 24003,13 грн., яка складається із заборгованості по кредиту у розмірі 10498,98 грн., заборгованості за відсотками (в тому числі і нарахованими на прострочену заборгованість) 10701,86 грн., комісії 1183,09 грн., штрафу 1619,20 грн. (а.с. 4-7) Заборгованість нарахована в межах вищевикладених умов договору, які були узгоджені сторонами. Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, обовязок доказування покладено на сторони. В матеріалах справи відсутній інший розрахунок, окрім того, що наданий банком. Таким чином, вимоги банку є обґрунтованими. Підстав для скорочення розміру заборгованості суд не вбачає. Враховуючи положення ст. 11 ЦПК та ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд не розглядає питання про застосування строків позовної давності щодо вимог банку. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь банку, заборгованість по кредитному договору від 31.01.2006 року розмірі 24003,13 грн. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у повному обсязі, що становить 243,60 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved