Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Державної акціонерної компанії «Хліб України» про скасування наказу та поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 25 травня 2015 року між ним та Державною акціонерною компанією «Хліб України» було укладено трудовий контракт № 04-10/1 про призначення його на посаду директора дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Тальнівський комбінат хлібопродуктів». На підставі наказу № 23-к від 25.05.2015 р. директором ДАК «Хліб України» його було призначено на посаду директора дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» «Тальнівський комбінат хлібопродуктів» за трудовим контрактом. Контракт укладався на строк з «25» травня 2015 року по «31» грудня 2015 року включно, (п. 7.3.) Наказом № 56-к від 23.07.2015року його було звільнено з 06 серпня 2015року з посади директора дочірного підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Тальнівський комбінат хлібопродуктів» на підставах передбачених контрактом, п.8 ст. 36 п. КЗпП України Звільнення вважає незаконним з підстав, що згідно п. 6.5. трудового контракту, про наміри розірвати контракт ініціативна Сторона (Керівник, Власник) повідомляє іншу Сторону (Керівник, Власник) письмово за два тижні, але директор ДАК «Хліб України» не повідомив його про звільнення завчасно, а також не надав обгрунтування щодо підстав для його звільнення, оскільки свою роботу він вважає, що виконував сумлінно та не порушував умови трудового контракту. Крім того був звільнений відповідачем в період знаходження на лікуванні (листок непрацездатності серія АГХ № 488248) з 29.07.2015року по 12.08.2015року. Просив суд визнати незаконним та скасувати наказ № 56-к від 23.07.2015року про його звільнення з 06 серпня 2015року з посади директора дочірного підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Тальнівський комбінат хлібопродуктів» з підстав передбачених п.8 ст. 36 п. КЗпП України, поновити його на посаді директора дочірного підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Тальнівський комбінат хлібопродуктів» та стягнути з відповідача Державної акціонерної компанії «Хліб України» на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період починаючі з 06.08.2015 року по день винесення судового рішення 17.12.2015 року В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити з підстав викладених в позовній заяві. Просила суд визнати незаконним та скасувати наказ № 56-к від 23.07.2015року про звільнення [PERSON] з 06 серпня 2015року з посади директора дочірного підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Тальнівський комбінат хлібопродуктів» з підстав передбачених п.8 ст. 36 п. КЗпП України, поновити [PERSON] на посаді директора дочірного підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Тальнівський комбінат хлібопродуктів» та стягнути з відповідача Державної акціонерної компанії «Хліб України» на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період починаючі з 06.08.2015 року по день винесення судового рішення 17.12.2015 року. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, вважає звільнення [PERSON] законним та таким, що проведено згідно до вимог чинного законодавства. Спірна ситуація щодо звільнення позивача склалась в результаті недобросовісних його дій, порушення умов контракту з боку позивача, крім того про лікарняний лист [PERSON] не повідомив керівництво. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог, надали письмові заперечення щодо вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: - 25 травня 2015 року між [PERSON] та Державною акціонерною компанією «Хліб України» було укладено трудовий контракт № 04-10/1 про призначення його на посаду директора дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Тальнівський комбінат хлібопродуктів». - на підставі наказу № 23-к від 25.05.2015 р. директора ДАК «Хліб України» [PERSON] було призначено на посаду директора дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» «Тальнівський комбінат хлібопродуктів» за трудовим контрактом. - 23.07.2015року наказом № 56-к позивача [PERSON] звільнено з 06 серпня 2015року з посади директора дочірного підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Тальнівський комбінат хлібопродуктів» з підстав передбачених п.8 ст. 36 п. КЗпП України - відповідно до листка непрацездатності серія АГХ № 488248, виданого Першою міською поліклінікою позивач перебував на лікарняному з 29.07.2015р. по 12.08.2015р Згідно п. 6.5. трудового контракту в розділі «Умови дострокового припинення дії контракту» зазначено що про наміри розірвати контракт ініціативна Сторона (Керівник, Власник) повідомляє іншу Сторону (Керівник, Власник) письмово за два тижні. В судовому засіданні встановлено, що 25 травня 2015 року між позивачем [PERSON] та Державною акціонерною компанією «Хліб України» було укладено трудовий контракт № 04-10/1 про призначення позивача на посаду директора дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Тальнівський комбінат хлібопродуктів». На підставі наказу № 23-к від 25.05.2015 р. директором ДАК «Хліб України» позивача [PERSON] було призначено на посаду директора дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» «Тальнівський комбінат хлібопродуктів» за трудовим контрактом. Контракт укладався на строк з «25» травня 2015 року по «31» грудня 2015 року включно, (п. 7.3.) Наказом № 56-к від 23.07.2015року позивача [PERSON] було звільнено з 06 серпня 2015року з посади директора дочірного підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Тальнівський комбінат хлібопродуктів» з підстав передбачених п.8 ст. 36 п. КЗпП України Як вбачається з письмових заперечень відповідача Державної акціонерної компанії «Хліб України» підставою звільнення є службова записка головного бухгалтера ДАК «Хліб України» [PERSON] та доповідна записка радника голови правління [PERSON] Відповідач вважає, що позивачем вчинено ряд порушень трудового контракту № 04-10/1 від 25.05.2015, укладеного між [PERSON] та ДАК «Хліб України», а саме п.2.1, п.2.2., п.2.3., п. 3.6.4, п. 3.6.6, п. 3.4.7. На думку відповідача позивачем [PERSON] ні фінансового плану, ні програми розвитку підприємства на затвердження до ДАК «Хліб України» не подавалось. З 2013 року фінансова звітність ДП ДАК «Хліб України» «Тальнівський комбінат хлібопродуктів» компанією не отримувалась, що спричинило невчасну подачу консолідованої фінансової звітності ДАК «Хліб України» до контролюючих органів. В порушення пунктів 2.2. та 2.3 трудового контракту № 04-10/1 жодних пропозицій станом на 23.07.2015 щодо заходів, спрямованих на усунення або мінімізацію негативних наслідків, через які підприємство не може виконати ефективне використання майна від керівництва ДАК «Хліб України» «Тальнівський КХП» не надходило. Починаючи з січня 2015 року, жодного разу підприємством не надавалась інформація про свою господарську діяльність, в тому числі, про накладення арешту, податкової застави, а також про факти спрямовані на незаконне заволодіння відповідним майном. За другий квартал 2015 року не надходило також ніяких звітів про виконання зобов'язань щодо уникнення та ліквідації заборгованості перед бюджетами всіх рівнів, з виплати заробітної плати, простроченої кредиторської та дебіторської заборгованості, а позивач належними чином був повідомлений про своє звільнення з розмови з заступником голови правління [PERSON] та направленим на адресу позивача рекомендованого листа з наказом про його звільнення. Аналізуючи наказ про звільнення [PERSON] № 56-к від 23.07.2015року суд вважає, що в самому наказі не конкретизовані підстави звільнення позивача. Відповідно до трудового контракту № 04/10/1 від 25.05.2015р. п. 6 даного контракту передбачено 15 підстав дострокового припинення дії контракту. В судовому засіданні представник відповідача стверджував, що підставою звільнення є службова записка головного бухгалтера ДАК «Хліб України» [PERSON] та доповідна записка радника голови правління [PERSON], де вказано ряд порушень позивача трудового контракту № 04-10/1 від 25.05.2015р., укладеного між [PERSON] та ДАК «Хліб України», а також факт, що позивачу було запропоновано надати письмові пояснення з приводу неналежного виконання своїх посадових обов'язків по контракту. 23 липня 2015 року [PERSON] було запрошено до кабінету заступника голови правління де було запропоновано надати письмові пояснення, однак останній відмовився, про що був складений відповідний акт. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заперечувала даний факт та стверджувала що ніхто не пропонував йому надати письмові пояснення, а про існування акту від 23 липня 2015 року вони взагалі були обізнані тільки в судовому засіданні при розгляді даної справи Як вбачається з матеріалів справи, описова частина оскаржуваного наказу не містить визначення, які саме порушення трудового контракту допустив позивач, не вказано в чому проявилося порушення, обставини, які вказують на вчинення позивачем невиконання чи неналежного виконанні трудового контракта. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). В судовому засіданні також встановлено, що 27 липня 2015 року ДАК «Хліб України» на адресу [PERSON] було надіслано лист № 1-4-9/256, яким поінформовано його про необхідність з'явитися у головний офіс ДАК «Хліб України» за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 1 для отримання трудової книжки в день звільнення. Однак ні в матеріалах справи, ні представником відповідача достовірних доказів про отримання позивачем [PERSON] даного рекомендованого листа суду не надано. Судом було зроблено судовий запит на адресу державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» на предмет отримання інформації про отримання позивачем [PERSON] зазначеного рекомендованого листа, але належних доказів отримано не було. Вивчивши матеріали справи та вислухавши сторони, суд оцінює критично позицію відповідача ДАК «Хліб України», що позивача [PERSON] повідомлено належним чином про його звільнення, оскільки ні пояснень з приводу порушених позивачем норм трудового контракту, ні підпису про його ознайомлення з наказом про звільнення суду надано не було, тобто не надано суду достовірних доказів на підтвердження даних обставин. Крім того в судовому засіданні було з»ясовано, що позивач [PERSON] на момент його звільнення перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності серія АГХ № 488248, виданого Першою міською поліклінікою в період з 29.07.2015р. по 12.08.2015р. Відповідно до ч.3 ст.40 КЗПП України не допускається звільнення працівника із ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. Суд, вважає, що достовірність інформації про перебування працівника на лікарняному лежить на працівнику, а перевірку правильності даної інформації повинен був здійснити відповідач, який факт перебування позивача на лікарняному працівника [PERSON] належним чином не перевірив, видав наказ в порушення норм діючого законодавства України, чим порушив трудові права позивача [PERSON] Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання незаконним та скасування наказу № 56-к від 23.07.2015року про звільнення [PERSON] з 06 серпня 2015року з посади директора дочірного підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Тальнівський комбінат хлібопродуктів» на підставах передбачених контрактом, п.8 ст. 36 п. КЗпП України такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Враховуючи, що [PERSON] був звільнений з 06.08.2015р, тому розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу повинен бути проведений з 06 серпня 2015 року по день винесення рішення, а саме по 17 грудня 2015 року. При обчисленні середньоденної заробітної плати позивача суд керується Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, та виходить з даних штатного розпису яким визначено заробітну плату посадовий оклад позивача [PERSON] в розмірі 8000 грн. Оскільки звільнення мало місце в серпні 2015 року, то для обчислення середнього заробітку позивача враховується його заробітна плата за останні два місяці роботи, що передували звільненню, тобто за червень і липень 2015 року. Загальна сума нарахованої за цей період заробітної плати 16 000 грн., кількість відпрацьованих робочих днів 44. Середньоденна заробітна плата складає 363 грн. ( 16000 грн.: 44 дні = 363грн.) З врахуванням кількості робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком- за період з 06 серпня 2015р. по день ухвалення судового рішення 17 грудня 2015 р. середньоденної заробітної плати позивача стягненню підлягає середній заробіток за вимушеного прогулу в сумі 33 759 грн. Позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Державної акціонерної компанії «Хліб України»на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved