Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у сумі 165000,00 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 4125 грн. та судовий збір у розмірі 1650 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 15 червня 2012 року він позичив [PERSON] грошові кошти у сумі 165000,00 грн., які [PERSON] зобов'язалася повернути до 15 жовтня 2012 року. В обумовлену дату повернення позики [PERSON] суму позики не повернув та ухиляється від повернення позики і надалі. 05.10.2013 року надіслав поштовим відправленням - лист претензію на суму 165000,00 грн., однак відповіді на вимогу не отримував, та кошти відповідач не повернув. Вважає, що відповідач зобов'язаний йому сплатити суму боргу у сумі 165000,00 грн., та на підставі ч.2 ст.625 ЦПК України - три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 4125 грн.. Просить позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позивальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей. Зі змісту ч. 2 ст. 1047 ЦК Украйни випливає, що на підтвердження факту передачі коштів позичальник передає позикодавцеві розписку. Як вбачається із розписки від 15.06.2012р. відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] гроші в розмірі 165000 грн. до 15.10.2012р.(а.с.5). Зі змісту ч. 2 ст. 1047 ЦК України та умов Договору позики випливає, що на підтвердження факту передачі коштів позичальник передає позикодавцеві розписку, а тому така була відповідачем надана позивачу 15.06.2012 року. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 п.2 ст.1049 ЦК України, якщо договором на встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 05.10.2013 року позивач надіслав поштовим відправленням - лист претензію відповідачу на суму 165000,00 грн., однак відповіді позивач на вказану вимогу не отримав. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням проведеним належним чином. Проте станом на день ухвалення рішення відповідач так і не повернув позивачу вказану суму коштів, чим прострочив виконання свого грошового зобов'язання. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Таким чином, зважаючи на неповернення відповідачем позивачеві суми позики, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у сумі 165000,00 грн. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 4125 грн. згідно розрахунку позивача(а.с.3) На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 1650 грн..

Outcome: approved