Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за надання послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS], в розмірі 21991,38 грн., яка утворилась за період з липня 2015 року по серпень 2016 року, які надаються ДП «Київгазенерджи» на підставі ліцензії, виданої 26.06.2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Представник позивача Чорній М.С. в судовому засіданні позов не підтримав унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, просив суд стягнути з відповідача понесені у справі судові витрати. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що після пред»явлення позову ним було погашено в повному обсязі заборгованість за надання послуг з газопостачання в сумі 21991,38 грн., на підтвердження викладених обставин надав суду оригінали квитанцій від 20.12.2016 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] та являється споживачем послуг з газопостачання, які здійснює ДП «Київгазенерджи» на підставі ліцензії серії АЕ №299069 від 26.06.2015 року, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ( а.с. 13). Пунктом 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 року передбачено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Позивач виконав вимоги Правил, і 18.03.2016 року опублікував оферту з типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам (а.с. 15). У зв»язку з фактичним здійсненням постачання газу за адресою: [ADDRESS], споживач [PERSON] прийняв умови договору постачання природного газу побутовим споживачам, про що свідчить заява-приєднання від 20.07.2016 року (а.с. 17-18). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отримуючи послуги щодо газопостачання, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував за них, у зв»язку з чим за період з липня 2015 року по серпень 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 21991,38 грн. (а.с. 21). Як вбачається з наданого оригіналу квитанції №0.0.674117273.1 від 20.12.2016 року [PERSON] здійснено погашення заборгованості за надані послуги з газопостачання в повному обсязі в сумі 21991,38 грн. Враховуючи те, що заборгованість погашена вже після відкриття провадження по справі, тому дана сума стягненню не підлягає, а підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду в розмірі 1378,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню понесені у справі та документально підтверджені витрати позивача в сумі 1378,00 грн.

Outcome: partial