Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 34223,05 грн. за кредитним договором № б/н від 07.08.2012 та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.08.2012 [PERSON] (далі - Відповідач) 07.08.2012 отримав кредит у розмірі 3300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом Відповідача в заяві. У порушення норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 31.10.2016 має заборгованість - 34223,05 грн., яка складається з наступного: - 3299,50 грн. - заборгованість за кредитом; - 25717,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3100,00 грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 1605,86 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання позивач не зявився, в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності його представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до укладеного договору б/н від 07.08.2012 [PERSON] 07.08.2012 отримав кредит у розмірі 3300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною умовою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення Кредиту(у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн.+5% від суми позову. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Однак з матеріалів справи випливає, що у порушення вказаних вимог договору кредиту, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 31.10.2016 має заборгованість - 34223,05 грн., яка складається з наступного: - 3299,50 грн. - заборгованість за кредитом; - 25717,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3100,00 грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 1605,86 грн. - штраф (процентна складова). Банк належним чином виконав свої обов'язки за кредитним договором, проте відповідач порушив умови договору, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позичальником. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пеня, штраф). Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом, по процентам, за нарахованими штрафами, у загальному розмірі 31123 грн.05 коп. (3299,50 грн. + 25717,69 грн. + 500,00 грн. + 1605,86 грн.) Покладання на відповідача, окрім штрафів, ще й обовязку сплати пені у розмірі 3100,00грн., суд вважає подвійним стягненням неустойки, оскільки питання щодо сплати неустойки за порушення зобовязання за кредитним договором вирішено шляхом стягнення штрафів. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові №6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити позивачу в частині стягнення суми 3100,00 грн., зазначеної позивачем, як нарахована пеня. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов'язковими для виконання сторонами. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial