Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відібрання дитини у відповідачів, в якій зазначив, що він являється рідним батьком малолітньої дитини [PERSON]. Мати дитини [PERSON] померла 29 січня 2015 року. Дитина постійно проживає з ним та перебуває на його утриманні. Бабуся [PERSON] та її чоловік [PERSON] спілкуються зі своїм онуком [PERSON], позивач їм у цьому ніколи не перешкоджав. 11 листопада 2015 року [PERSON] та [PERSON] з його дозволу запросили онука до себе додому на гостини. За їх домовленістю з ними дитина повинна була бути з ними лише на час їх поїздки до м. Кіровограда у лікарню. Після приїзду з лікарні дитина повинна була бути повернута йому. Після приїзду з лікарні відповідачі дитину не віддали, у будинок двері не відкрили, а через вікно сказали, що дитину вони не віддадуть. Відповідачі не показують дитину, не надають можливості безперешкодно спілкуватися з ним. Він має всі належні умови для проживання, виховання та гармонійного розвитку свого сина, тому просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та надав пояснення відповідно до заяви. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, але надали до суду заяву від 01.12.2015 року про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнали. Представник третьої особа служби у справах дітей Компаніївської районної державної адміністрації Кіровоградської області вважає, що позивач має переважне право на те, щоб дитина проживала з ним. Представник органу опіки і піклування Червоновершківської сільської ради Кіровоградської області в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву від 04.12.2015 року про розгляд справи без участі їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечували. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження на ім»я дитини серії 1-ОЛ № 173578 від 06 травня 2015 року позивач являється рідним батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], (а.с. 8). Мати дитини [PERSON] померла 29 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОЛ № 198540 від 03 лютого 2015 року (а.с. 9). Відповідно до рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2015 року дитина постійно проживає з позивачем та перебуває на його утриманні (а.с. 11-15). Згідно акта від 17 листопада 2015 року відповідачі змінили місце проживання дитини, а саме вона проживає разом з ними за їх місцем проживання [INFO]. (а.с. 10). Як вбачається з повідомлення Компаніївського відділення поліції Бобринецького відділу поліціїї Головного управління національної поліції в Кіровоградській області № 33/118 від 17 листопада 2015 року та № 33/143 від 20 листопада 2015 року [PERSON] звертався до поліції, служби у справах дітей Компаніївської райдержадміністрації Кіровоградської області, до Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, прокуратури Компаніївського району Кіровоградської області з вимогою про витребування свого сина у відповідачів та отримав роз»яснення про вирішення спору у судовому порядку (а.с. 16). Відповідно до акту обстеження умов проживання та виховання дитини від 16.11.2015 року за адресою проживання позивача с. Братерське, вул. Садова, 33 для дитини створені всі належні умови для проживання, виховання та повноцінного фізичного і психічного розвитку. (а.с. 39). Згідно довідок Компаніївської центральної районної лікарні Кіровоградської області від 18.11.2015 року та 20.11.2015 року встановлено, що [PERSON] у лікаря психіатра, нарколога та фтизіатра на обліку не перебуває і за медичною допомогою не звертався. (а.с. 36). З характеристики, наданої Червоновершківською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області, встановлено, що за місцем проживання позивач характеризується позитивно, факти які б свідчили про те, що він ухиляється від виконання батьківських обов»язків відносно свого сина [PERSON] та факти зловживання алкогольними напоями відсутні, звернень, скарг та нарікань від жителів с. Братерського на його поведінку до сільської ради не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувався. (а.с. 35). Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має знати своїх батьків. Відповідно до ст.ст. 3, 4, 14 СК України, дитина належить до сім»ї своїх батьків, кожна особа має право на проживання в сім»ї, кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя, сімейні права є такими, що тісно пов»язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. На підставі ст. 153 СК України батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Згідно ст. 154 СК України батьки мають право на самозахист своєї дитини, мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст. 162 СК України якщо інша особа самочинно, без згоди батьків, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, в тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Статтею 163\~СК України передбачено право батьків на відібрання малолітньої дитини від інших осіб, а саме: Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними; Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду; Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам. Виходячи із змісту ст. 257 Сімейного кодексу України бабусі, дідусі мають право спілкуватись з своїми онуками та приймати участь у їх вихованні. Згідно договору про надання правової допомоги від 23.11.2015 року встановлено, що позивачем укладено договір з адвокатом про надання правової допомоги та ним здійснено оплату в сумі 250,00 грн. Судовий збір та витрати на правову допомогу, на підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved