Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.91-93, 196) і свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є AT «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], був укладений кредитний договір №014/9883/82/85126. Згідно вказаного договору позичальнику було надано кредит на споживчі цілі в сумі 25000,00 дол. США строком на 120 місяців із процентною ставкою за користування кредитом - 14% відсотків річних. За умовами укладеного кредитного договору позичальник зобов'язувався здійснювати щомісячне погашення кредиту та процентів рівними щомісячними фіксованими платежами в розмірі згідно з графіком погашення. Кінцевий строк повернення кредиту 11 липня 2018 року. В забезпечення виконання вказаних зобов'язань було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки від 28.07.2008 року за реєстраційним №6626. Відповідно до вказаного договору в іпотеку банку [PERSON] було передано: житловий будинок загальною площею 86,6 кв.м., житловою площею 63,5 кв.м. та надвірні будівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [INFO] позичальниця - [PERSON] померла. На день смерті заборгованість за кредитним договором укладеним між нею та банком погашено не було. Статтею 1282 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до частини 2 вказаної статті вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Отже, відсутність у відповідачів свідоцтва про право на спадщину не звільняє їх від обов'язку задовольнити вимоги кредитора спадкодавця. Після повідомлення спадкоємців про вимоги банку, спадкоємці не задовольнили вимоги кредитора. 24.12.2013 року до відповідачів було додатково направлено листи з визначенням вимог кредитора. Жодних відповідей до банку від спадкоємців не надійшло. Кошти на погашення боргу не вносились. В травні 2010 року відповідач [PERSON] прийняв спадщину подавши нотаріусу відповідну заяву. В липні 2010 року відповідач [PERSON] прийняли спадщину подавши нотаріусу відповідну заяву. Відповідач [PERSON] не обмежена шестимісячним строком на подання заяви про прийняття спадщини, бо є особою, яка постійно проживала із спадкодавцем. До спадкового майна про яке є відомості увійшло: житловий будинок та земельні ділянки при ньому, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], житловий будинок загальною площею 86,6 кв.м., житловою площею 63,5 кв.м., та надвірні будівлі, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Валютою кредиту є долар США, а за час перебування справи на розгляді в суді курс долара США до гривні змінився, у зв'язку з чим розмір заборгованості в гривневому еквіваленті збільшився. Тому, станом на 10.11.2014 року заборгованість по кредитному договору №014/9883/82/85126 від 21.07.2008 року перед банком спадкоємцями [PERSON] не погашена та становить: сума основного боргу, що підлягає сплаті - 22971,21 дол. США, що еквівалентно 340070,96грн., сума відсотків, що підлягає сплаті - 4135,61 дол. США, що еквівалентно 61224,50грн., пеня за прострочку платежів - 64,04 дол. США, що еквівалентно 948,06грн., всього 27170,86дол.США, що еквівалентно 402 243,52грн. Позивач просить суд ухвалити рішення яким стягнути на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Сумської обласної дирекції з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №014/9883/82/85126 від 21.07.2008 року в розмірі 150841,32грн., стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 100560,88грн., стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 150841,32грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з зазначених в позові підстав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представники відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнали, пояснивши, що відповідачі є спадкоємцями [PERSON], яка на момент своєї смерті ([INFO]) була боржником позивача за кредитним договором. Як особа, що перебувала на її утриманні, вона має право на обов'язкову частку в спадковому майні. Право на обов'язкову частку в спадковому майні нею було реалізовано і до Другої Сумської нотаріальної контори була подана нею відповідна заява про прийняття спадщини. Крім неї, відповідну заяву про прийняття спадщини подав чоловік померлої - [PERSON]. Їх заяви були подані протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини. Протягом цього строку, а саме 12.04.2010 року позивач звернувся з відповідною вимогою до спадкоємців через нотаріальну контору. Отже, починаючи з 12.04.2010 року у позивача виникло відповідне право вимагати погашення заборгованості з боку спадкоємців померлого боржника. Протягом трьох років позивач жодним чином не звернувся до судових органів за захистом свого порушеного права. На момент звернення до суду - 04.02.2014 року пройшло більш ніж три роки з моменту виникнення права на звернення до суду. Отже, позивач пропустив загальний строк позовної давності звернення до суду за захистом порушеного права. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову у зв'язку з порушенням позивачем строку позовної давності. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Згідно з приписами ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Доказом, що підтверджує порушення позивачем строків на звернення до суду із позовною заявою про стягнення боргу є лист Другої Сумської державної нотаріальної контори, що надійшов позивачу 05.08.2010 року про те, що з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] Крім того, слід зауважити, що з моменту смерті позичальника за кредитним договором, припиняється подальше нарахування відсотків, пені та штрафних санкцій за договором. Разом з тим, позивач не припинив нарахування відсотків та збільшив розмір заборгованості спадкоємців, ніж розмір заборгованості померлого боржника був на момент смерті. Такі дії позивача необґрунтовані та незаконні. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснивши, що частина 2 статті 1282 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Зі змісту викладеної норми видно, що позовні вимоги про стягнення боргу з спадкоємців померлого боржника не можуть бути заявлені кредитором. Крім того, передача спадкового майна спадкоємцям в натурі можлива після оформлення свідоцтва про права на спадщину згідно з вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріусами України нотаріальних дій від 22 лютого 2012 року, затверджену наказом Міністерства юстиції України. Згідно з відповіддю Другої Сумської державної нотаріальної контори від 19.12.2013 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] не видавалось. Частина 1 статті 1282 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вартість спадкового майна відповідно до статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність визначається в обов'язковому порядку шляхом проведення незалежної оцінки. Така оцінка майна не проведена. Стаття 257 Цивільного кодексу України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач повинен був до квітня місяця 2013 року звернутися до Ковпаківського районного суду міста Суми з позовною заявою про здійснення стягнення з [PERSON] В той же час, позовна заява була подана у лютому місяці 2014 року. Позивач пропустив строк позовної давності, встановлений частиною 1 статті 256 Цивільного кодексу України, і тому вже не має права стягувати з [PERSON] заборгованість по кредиту померлої дружини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заперечення на позов, зазначивши, що вона є спадкоємицею за заповітом. З заявою про прийняття спадщини вона не зверталася, проживала з матір'ю на час відкриття спадщини. Разом з тим, відповідні заяви про прийняття спадщини подали мати померлої - [PERSON] та чоловік померлої - [PERSON]. Зазначені заяви були подані протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини. Протягом цього строку, а саме 12.04.2010 року позивач звернувся з відповідною вимогою до спадкоємців через нотаріальну контору. Отже починаючи з 12.04.2010 року у позивача виникло відповідне право вимагати погашення заборгованості з боку спадкоємців померлого боржника. Протягом трьох років позивач жодним чином не звернувся до судових органів за захистом свого порушеного права. На момент звернення до суду - 04.02.2014 року минуло більш ніж три роки з моменту виникнення права на звернення до суду. Отже, позивач пропустив загальний строк позовної давності звернення до суду за захистом порушеного права. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову у зв'язку з порушенням позивачем строку позовної давності. Наслідками пропущення строку позовної давності є відмова у задоволенні позову (стаття 267 ЦК України). Доказом, що підтверджує настання порушення позивачем строків на звернення до суду із позовною заявою про стягнення боргу є лист Другої Сумської державної нотаріальної контори, що надійшов позивачу 05.08.2010 року про те, що з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 21 липня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/9883/82/85126 (а.с.7-11). Згідно з договором [PERSON] був наданий кредит на споживчі цілі в сумі 25000 дол.США строком на 120 місяців із процентною ставкою за користування кредитом - 14% річних. За умовами кредитного договору позичальник зобов'язувалася здійснювати щомісячне погашення кредиту та процентів рівними щомісячними фіксованими платежами згідно з графіком погашення. Кінцевий строк повернення кредиту - 11 липня 2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений договір іпотеки від 28.07.2008 року, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] (а.с.12-15). [INFO] позичальниця [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.21). На день смерті заборгованість за кредитним договором погашена не була. Згідно з ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п.12.4 кредитного договору зобов'язання позичальника за цим договором не є нерозривно пов'язаними з особою позичальника та можуть в порядку, передбаченому чинним законодавством України, бути виконані як самим позичальником, так і будь-якою третьою особою ( у тому числі спадкоємцями позичальника). Згідно з ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, до складу спадщини після померлої [PERSON] увійшли її обов'язки за кредитним договором №014/9883/82/85126 від 21.07.2008 року. Згідно з п.32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки та неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Станом на 27 січня 2010 року заборгованість за кредитним договором становила: сума основного боргу - 23079,21дол.США, сума відсотків - 274,43дол.США, пеня за прострочку платежів - 64,04дол.США (а.с.199-201). 17.03.2010 року був внесений платіж - 108дол.США, тому сума основного боргу становить 22 971,21дол.США. Всього заборгованість становить 23309,68дол.США. Згідно з ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 12.04.2010 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» направило до Другої Сумської державної нотаріальної контори вимогу в порядку ст.1281 ЦК України (а.с.22) про заборгованість [PERSON] за кредитним договором і просило повідомити спадкоємців [PERSON] про наявність вимог банку як кредитора та ознайомити зі ст.1282 ЦК України, надати до банку відомості про тих, хто є спадкоємцями [PERSON] та чи видавалися їм свідоцтва про право на спадщину. 04.08.2010 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» знову звернулося до Другої Сумської державної нотаріальної контори з повідомленням про заборгованість [PERSON] за кредитним договором і просило повідомити, хто є спадкоємцями [PERSON], чи подавали заяви про прийняття спадщини, чи видавалися свідоцтва про право на спадщину (а.с.23). 12.04.2010 року, направляючи вимогу (претензію) кредитора, банк не мав жодних відомостей про осіб, які є спадкоємцями позичальника і чи реалізують вони своє право на прийняття спадщини. 05.08.2010 року Друга Сумська державна нотаріальна контора повідомила позивача, що 18 травня 2010 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] звернувся [PERSON], 27 липня 2010 року з заявою по прийняття спадщини за законом на обов'язкову долю в порядку ст.1241 ЦК України звернулася мати [PERSON] - [PERSON] (а.с.24, 67, 71). Про наявність спадкоємця за заповітом [PERSON] було встановлено позивачем під час розгляду справи в суді. На час смерті [PERSON] донька [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] (за місцем реєстрації та проживання спадкодавця). Отже, [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Відповідно до п.189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 (діяла на час відкриття спадщини), нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, встановлений ст.1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. Отже, про наявність вимог кредиторів, саме нотаріус повинен повідомити спадкоємців під час оформлення права на спадщину, а відповідно з моменту, коли спадкоємці дізналися про наявність боргів у спадкодавця, вони набувають обов'язку, визначеного ст.1282 ЦК України щодо задоволення вимог кредиторів повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Як вбачається з відповіді Другої Сумської державної нотаріальної контори від 19.12.2013 року (а.с.25) про вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» нотаріальна контора повідомила [PERSON], [PERSON] 28.04.2012 року. З врахуванням викладеного, вимоги ст.1281 ЦК України позивачем були дотримані і посилання відповідачів на пропуск позивачем строку звернення до суду є безпідставними. 14 січня 2010 року [PERSON] був складений заповіт, відповідно до якого належний їй житловий будинок по [ADDRESS] та земельні ділянки при цьому будинку, автомобіль марки Renault, 2004 року випуску, р.н.[NUMBER] заповіла [PERSON], а все інше майно - доньці [PERSON] (а.с.70). Свідоцтва про право на спадщину відповідачам не видавалися. Згідно з ст.1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу. До спадкового майна після смерті [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS], житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS], земельна ділянка, площею 1000 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 5910136300:08:015:0001) за адресою [ADDRESS] (а.с.20, 101, 134-135, 148). Відповідачі не повідомили про наявність іншого майна у власності [PERSON] Автомобіль марки Renault, 2004 року випуску, р.н.[NUMBER] був зареєстрований за [PERSON], але 02.02.2010 року був знятий з облік, що підтверджується листом Управління ДАІ (а.с.111). Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи (а.с.152-184) ринкова вартість домоволодіння за адресою [ADDRESS] становить 567600грн., ринкова вартість 1 кв.м земельної ділянки, площею 1000 кв.м за адресою [ADDRESS], кадастровий номер 5910136300:08:015:0001 становить 529,42грн./кв.м (вартість 1000 кв.м - 529420грн.), ринкова вартість домоволодіння за адресою [ADDRESS] становить 498500грн. Вартість всього спадкового майна становить 1595520грн. Заборгованість за кредитним договором станом на 27.01.2010 року становить 23309,68 дол.США (сума основного боргу - 22 971,21дол.США, сума відсотків - 274,43дол.США, пеня за прострочку платежів - 64,04дол.США). Позивачем неправомірно нарахована сума відсотків - 4135,61 дол.США станом на 10.11.2014 року. Станом на час ухвалення рішення сума заборгованості за кредитним договором становить в еквіваленті за офіційним курсом гривні до долара США - 367117,83грн. (станом на 09.01.2015 року 100 дол.США - 1574,9587грн.). Згідно з п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати розмір суми, що підлягає стягненню, у грошовій одиниці України - гривні; у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Спадкового майна після смерті [PERSON] достатньо для повного задоволення вимог кредитора - позивача. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність у відповідачів свідоцтв про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Відповідачі - спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовляються від сплати за вимогами кредитора, подали до суду заяви про застосування строку позовної давності. Згідно з ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Оскільки відповідач [PERSON] має право на обов'язкову частку в спадщині, що становить 1/4, з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» в особі Сумської обласної дирекції необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором від 21.07.2008 року №014/9883/82/85126 в розмірі 91779грн.46коп.(еквівалент за курсом НБУ становить 5827,42 доларів США) (367117,83грн.:4=91779,46грн). Оскільки до спадкоємців за заповітом - [PERSON], [PERSON] перейшли не ідеальні частки у спадщині, а реальне майно, то необхідно встановити співвідношення вартості речі (майна) до вартості всього спадкового майна. До [PERSON] переходить у спадщину домоволодіння за адресою [ADDRESS], вартістю 567600грн., земельна ділянка, площею 1000 кв.м, вартістю 529420грн., всього на суму 1097020грн. Частка цього майна у всьому спадковому майні становить 0,6876 (68,76%). До [PERSON] переходить у спадщину домоволодіння за адресою [ADDRESS], вартістю 498500грн. Частка цього майна у всьому спадковому майні становить 0,3124 (31,24%). З загального боргу 367117,83грн. необхідно відрахувати борг [PERSON] (367117,83грн.-91779,46грн.), різниця становить 275338,37грн. Тому відповідно до часток у спадковому майні з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 137669грн. 18коп. (еквівалент за курсом НБУ становить 8741,13 доларів США на час ухвалення рішення), з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 137669грн. 18коп.(еквівалент за курсом НБУ становить 8741,13 доларів США на час ухвалення рішення). При розрахунку розміру судового збору, який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача суд виходить з того, що позивачем сплачена загальна сума судового збору - 3654грн., заявлені вимоги про стягнення 402243,52грн. Вимоги позивача задоволені частково і стягнуто з [PERSON] 91779,46грн., з [PERSON] - 137669,18грн., з [PERSON] - 137669,18грн. Оскільки позов задоволено частково, то згідно з ст.88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача 1250грн.59коп. в відшкодування судового збору та 1153 грн. 12коп. в відшкодування витрат за проведення експертизи, стягнути з [PERSON] на користь позивача 833грн.73коп. в відшкодування судового збору та 768грн.75коп. в відшкодування витрат за проведення експертизи, стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Сумської обласної дирекції 1250грн.59коп. в відшкодування судового збору та 1153грн. 12коп. в відшкодування витрат за проведення експертизи.

Outcome: partial