Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладених договорів про надання кредиту №568/4678LCL1B від 16 серпня 2012 року та №580/4678LCL1B від 22 серпня 2012 року, укладених між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем, останній отримав в кредит грошові кошти у розмірі 5 600,00 грн. та в сумі 5 900,00 грн., належним чином використовувати та повернути Банку в термін не пізніше 20 серпня 2014 року та 20 серпня 2015 року відповідно. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договорами. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договорів. 19 червня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», а 08 травня 2015 року між останнім та ТОВ «Кредекс фінанс» укладено Договори факторингу, за умовами яких останнє набуло право вимоги за кредитною заборгованістю [PERSON] . Згідно розрахунку за вказаними кредитними договорами у відповідача за період з 16 серпня 2012 року по 24 червня 2015 року виникла заборгованість на загальну суму 16 523,30 грн., яка включає: заборгованість по основній сумі кредиту - 11 500,00 грн.; заборгованість за відсотками - 2 415,40 грн.; заборгованість за пенею - 2 607,90 грн. 31 жовтня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу № 1/ФК, за якими останній набув права грошової вимоги серед інших відносно [PERSON] , а тому ухвалою суду від 14 серпня 2018 року залучено правонаступника позивача та розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в судове засідання не з`явився. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань не надходило. Представник позивача у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з чим суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу в порядку спрощеного позовного провадження у відсутність сторін за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд, приходить наступного висновку. Судом встановлено, що 16 серпня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту №568/4678LCL1B, відповідно до умов якого відповідач отримав в кредит грошові кошти в cумі 5 600,00 грн., які зобов`язавсь прийняти, належним чином використовувати та повернути Банку в термін не пізніше 20 серпня 2014 року, а також сплатити проценти за його користування у розмірі 20,00 % річних та за обслуговування кредиту 112,00 грн. Також, між сторонами укладено Договір про надання кредиту №580/4678LCL1B, відповідно до умов якого відповідач отримав в кредит грошові кошти в cумі 5 900,00 грн., які зобов`язавсь прийняти, належним чином використовувати та повернути Банку в термін не пізніше 20 серпня 2015 року, а також сплатити проценти за його користування у розмірі 20,00 % річних та за обслуговування кредиту 118,00 грн. Банк перед відповідачем зобов`язання щодо надання грошових коштів виконав, але відповідач умови зазначених Кредитних договорів щодо повернення грошових коштів із сплатою відповідних відсотків постійно порушував. 19 червня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», а 08 травня 2015 року між останнім та ТОВ «Кредекс фінанс» укладено Договори факторингу, за умовами яких останнє набуло право вимоги серед інших за кредитною заборгованістю [PERSON] Поряд із цим, 31 жовтня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу № 1/ФК, за якими останній набув права грошової вимоги серед інших відносно [PERSON] . Того ж дня товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» підписали акт приймання-передачі, а також підписали реєстр заборгованості боржників. На момент відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед відповідачем за кредитними договорами складала 16 523,30 грн., яка включає: заборгованість по основній сумі кредиту - 11 500,00 грн.; заборгованість за відсотками - 2 415,40 грн.; заборгованість за пенею - 2 607,90 грн. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. У відповідності до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Банк виконав умови договорів та надав позичальнику кошти в кредит, проте останній умов договорів щодо їх повернення не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, станом на момент відступлення права вимоги складала 16 523,30 грн., включаючи: заборгованість по основній сумі кредиту - 11 500,00 грн.; заборгованість за відсотками - 2 415,40 грн.; заборгованість за пенею - 2 607,90 грн., а тому з урахуванням вищезазначених приписів закону суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved