Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів з 1/3 на 1/4 частину всіх видів його заробітку щомісячно у зв`язку з фактичним проживанням дитини разом з ним. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 31.10.2019 року Червонозаводським районним судом міста Харкова було видано судовий наказ, яким стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.10.2019 року, тобто з дня подачі заяви, та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 23.12.2019 року подала до суду заяву, в якій вказала, що з позовом не згодна, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачкою, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 57 /а.с.15/. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с. 10, 11/. 31.10.2019 року Червонозаводським районним судом міста Харкова видано судовий наказ, яким стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.10.2019 року, тобто з дня подачі заяви, та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 25.11.2019 року № 98, виданої Берецьким старостинським округом виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Первомайського району Харківської області, позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , має склад сім`ї: мати - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , який фактично проживає без реєстрації з вересня місяця 2019 року /а.с. 12/. 25.11.2019 року Берецьким старостинським округом виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Первомайського району Харківської області складено акт обстеження матеріально - побутових умов сім`ї. На час перевірки комісією встановлено, що в будинку разом з позивачем та його матір`ю проживає малолітній син позивача - [PERSON] , [INFO] . Висновок комісії свідчить, що для проживання дитини зроблені необхідні умови. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно зі ч. 9, 10 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 статті 182 Сімейного Кодексу України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 188 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Частиною 4 статті 273 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 Сімейного Кодексу України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, проживання неповнолітньої дитини з батьком є обставиною, що має істотне значення і є підставою для звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідача. Виходячи з вищезазначеного, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що заявлені останнім позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів з 1/3 частини на 1/4 частину підлягають задоволенню

Outcome: approved