Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO] року, право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,50 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], розташовану на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області, прийняту ним у спадщину після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO] року, стверджуючи, що його бабі [PERSON] на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 23 квітня 2004 року № 157/А-2004, належала вище вказана земельна ділянка. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв її син (батько позивача) [PERSON], так як подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, але, за свого життя він встановленим порядком не зареєстрував право власності на успадковану ним після смерті своєї матері земельну ділянку. [INFO] року батько позивача [PERSON] помер. Після його смерті позивач, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв спадщину, так як подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, але, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині відсутності в нього оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, який спадкодавцем ще за його життя було втрачено. Застосовані позивачем заходи щодо розшуку втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку позитивних результатів не дали. Вказані вище обставини позбавили позивача права на спадкове майно, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення заявлених вимог, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами законодавства України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що бабі позивача [PERSON] на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 23 квітня 2004 року № 157/А-2004, належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,50 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], розташована на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв її син (батько позивача) [PERSON], так як подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, але, за свого життя він встановленим порядком не зареєстрував право власності на успадковану ним після смерті своєї матері земельну ділянку, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв його син позивач [PERSON], крім нього інших спадкоємців першої черги за законом, які б претендували на спадщину, судом не встановлено, який звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, по причині відсутності в нього оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про нотаріат» отримати новий державний акт на право власності на земельну ділянку у разі смерті спадкодавця неможливо. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 3 ЦК України у якості засад цивільного законодавства визнано неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права здійснюється шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той із подружжя, який його пережив, та батьки, отже, позивач, як син спадкодавця [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом. Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді вище вказаної земельної ділянки, що підтверджується зібраними в матеріалах справи письмовими доказами, в тому числі ксерокопіями паспорта, свідоцтв про народження, свідоцтв про смерть, державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та ін.. На підставі викладеного,

Outcome: approved