Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,8453 га, а саме на земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,2500 га, кадастровий номер1223285500:06:005:0254 та для ведення особистого господарства, в межах населеного пункту 0,5953 га, кадастровий номер1223285500:06:005:0255, які належали [PERSON] на підставі рішення XXVIII сесії XXI скликання Піщанської сільської ради від 07 червня 1994 року та Державного акту на право приватної власності на землю, серії ДП № 005934, зареєстрованого в Піщанській сільській раді у Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю 09 лютого 1998 року за № 5934, померлого [INFO], в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що її матері - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 жовтня 1999 року належало майно у вигляді будинку, розташованого по [ADDRESS], та який розташований на земельній ділянці загальною площею 0,8453 для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,2500 га, кадастровий номер1223285500:06:005:0254 та для ведення особистого господарства, в межах населеного пункту 0,5953 га, кадастровий номер1223285500:06:005:0255, яка належала батькові позивача - [PERSON] на підставі рішення XXVIII сесії XXI скликання Піщанської сільської ради від 07 червня 1994 року та Державного акту на право приватної власності на землю, серії ДП № 005934, який був зареєстрований в Піщанській сільській раді у Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю 09 лютого 1998 року за № 5934. Після смерті її батька спадщину прийняла мати, подавши в Новомосковську районну державну нотаріальну контору заяву, отримала свідоцтво про право на спадщину на будинок та господарські споруди та земельну ділянку, але не змогла отримати правовстановлюючого документу на землю із-за причини відсутності метрових номерів на земельні ділянки, для оформлення свідоцтва про право власності на земельні ділянки. Після смерті матері позивач звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Наталії Володимирівни для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус постановою від 09 жовтня 2014 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки через відсутність державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого, [INFO] виданих на померлої. В судове засідання позивач не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач та третя особа, в судове засідання не з'явились, згідно заяв, що надійшли до суду, просили розглядати справу за їх відсутності. При цьому відповідач визнав позовні вимоги. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] отримала право власності, в тому числі на житловий будинок, розташований по [ADDRESS], розташований на земельній ділянці належній [PERSON] на підставі рішення XXVIII сесії XXI скликання Піщанської сільської ради від 07 червня 1994 року та Державного акту на право приватної власності на землю, серії ДП № 005934, зареєстрований в Піщанській сільській раді у Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю 09 лютого 1998 року за № 5934 загальною площею 0,8453, переданій для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,2500 га, для ведення особистого господарства, в межах населеного пункту 0,5953 га /а.с.9/. [INFO] померла [PERSON] /а.с.8/, мати позивача /а.с.7/. У відповідності до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1201156922013, НВ-1201280432013 кадастровий номер земельної ділянки, належної [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га - 1223285500:06:005:0254, для ведення особистого господарства, в межах населеного пункту площею 0,5953 га -1223285500:06:005:0255 /а.с.15/. Як вбачається з наявних в справі документів та пояснено позивачем, [PERSON] за життя право власності на земельну ділянку не зареєструвала. Згідно отриманої судом копії спадкової справи, 11 квітня 2014 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений Приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Н.В., згідно якого все своє майно заповідала позивачу та [PERSON] Постановою Приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Н.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, оскільки позивачем надано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.8453 га, що розташована в [ADDRESS] та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане після смерті [PERSON] Крутько Л.П. державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори 13 жовтня 1999 року за р. № 2289 на зазначену вище земельну ділянку на ім'я [PERSON], яка за своє життя не зареєструвала згадане свідоцтво та державний акт на право власності на земельну ділянку в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, що суперечить вимогам статті 182 Цивільного кодексу України. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. У відповідності до ст.ст.1233, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. У відповідності до ч.1, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В зв'язку з тим, що матеріалами справи в їх сукупності підтверджено факт належності на праві приватної власності [PERSON] зазначеної вище земельної ділянки, спадкоємцем якого була [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав шляхом їх державної реєстрації, доказів наявності інших правочинів щодо права власності на означене майно, вчинених до дати смерті спадкодавця судом не встановлено та позивач згідно заповіту, з урахуванням ? частки, від якої [PERSON], має право на означене майно в порядку спадкування за заповітом, інших спадкоємців судом не встановлено - право власності на зазначене майно повинно бути визнане за позивачем в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved