Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 27.11.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав грошові кошти в сумі 32248,78 доларів США. Свої зобов'язання перед позивачем відповідач не виконує, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість за кредитом в сумі 42926 грн. 16 коп., заборгованість за відсотками в сумі 34919 грн. 74 коп. та пеня в сумі 1448675 грн. 54 коп. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 27.11.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки. Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 237200 грн. 21 коп.: заборгованість за кредитом - 42926 грн. 16 коп., по відсотках - 34919 грн. 74 коп., пеня - 159354 грн. 31 коп., а також сплачений судовий збір в сумі 2372 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі до суду не з'явились, причини неявки суду не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 23.11.2006 року звернувся до позивача з заявою на отримання кредиту, що підтверджується копією анкети на отримання кредиту (а.с.9-10). 27 листопада 2006 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №490016623 (а.с.5-6). За даним договором відповідачу було надано кредит в сумі 32248,78 доларів США строком до 27.11.2009 року, зі сплатою 11,5% річних за користування кредитними коштами, згідно графіку платежів (а.с.7). Позивачем були виконані зобов'язання за укладеним кредитним договором №490016623 від 27 листопада 2006 року та надано кредит в сумі 32248,78 доларів США. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача [PERSON] виникла наступна заборгованість: заборгованість за кредитом - 42926 грн. 16 коп., по відсотках - 34919 грн. 74 коп., пеня - 1448675 грн. 54 коп., а всього 1526521 грн. 44 коп. (а.с.13). З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідачем [PERSON], між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №490016623-П від 27.11.2006 року, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язалась перед позивачем відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед позивачем (а.с.8). Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Що стосується вимог про стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором, то в цій частині суд вважає позов необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.3.1 договору поруки боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків, перелічених у статті 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. В пункті 5.3 договору поруки сторони встановили, що він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою банку і діє до повного виконання зобов'язань боржника за основним договором. Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Крім того, згідно роз'яснень постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №5 від 30.03.2012 року, в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Позивач з даним позовом звернувся до суду, згідно штемпеля на конверті 11.12.2013 року, тобто через 5 років 14 днів від дня настання строку основного зобов'язання, визначеного кредитним договором та договором поруки, а саме 27.11.2009 року. Вимога про погашення суми заборгованості, що адресована відповідачу [PERSON] датована 20.11.2013 року (а.с.17), докази отримання такої вимоги в справі відсутні. Отже, суд вважає, що на час пред'явлення позову до суду в грудні 2013 року порука [PERSON] вважається припиненою, оскільки шестимісячний строк, в межах якого позивач повинен був звернутися до суду - сплинув 27.04.2010 року. Позивачем суду інших даних та доказів не надано, іншого договором поруки між сторонами не визначено та судом не встановлено. З метою досудового врегулювання спору позивачем 20.11.2013 року на адресу відповідача направлялась вимога про дострокове повернення кредиту (а.с.17). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що ним виконані в добровільному порядку зобов'язання за кредитним договором, тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Оскільки, відповідач не виконав свої зобов'язання передбачені кредитним договором, в добровільному порядку відмовляється сплатити заборгованість, яка виникла за кредитним договором, тому суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 237200 грн. 21 коп., з них: заборгованість за кредитом - 42926 грн. 16 коп., по відсотках - 34919 грн. 74 коп., пеня - 159354 грн. 31 коп. (вимога про стягнення пені задоволена відповідно до ст. 11 ЦПК України). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачені в дохід держави судовий збір в сумі 2372 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial