Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що після смерті його батька, [PERSON], померлого 22.10.2014 року, відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: м. Маріуполь, вул. 9-ї Авіадивізії[ADDRESS], загальною площею 61,8 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м. Вищевказана кооперативна квартира у 1987 році була отримана його батьками у користування та право власності на неї було зареєстровано на імя батька 06.04.1994 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням № 36588. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є він як син померлого та відповідачі [PERSON] дружина померлого, [PERSON] дочка померлого. Після смерті батька він прийняв спадщину, а відповідачі відмовилися від прийняття спадщини на його користь, однак, звернувшись до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності батька на спірну квартиру не було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому просив суд визнати за ним право власності на вищевказану квартиру в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнали повністю, не заперечували проти їх задоволення. При зазначених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю осіб, які не зявилися до суду, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів для вирішення по суті спірних правовідносин. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІ-НО № 324565 /а.с.11/ та відповідачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІІІ-НО № 285004 /а.с. 10/. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії ІV-НО № 324113, між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] 23.11.1983 року було зареєстровано шлюб /а.с. 9/. Відповідно до ордеру № 01564 від 24.06.1987 року [PERSON] був власником квартири, розташованої за адресою: м. Маріуполь, вул. 9-ї Авіадивізії[ADDRESS] /а.с. 4/, що також підтверджується реєстраційним посвідченням № 36588 від 06.04.1994 року /а.с. 20/. З довідки ТОВ «Житло-22» № 3 від 23.02.2015 року вбачається, що [PERSON] сплатив вартість квартири № 64 в будинку № 34 по вул. 9-ї Авіадивізії в м. Маріуполі у повному обсязі /а.с. 19/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 799297 [PERSON] помер 22.10.2014 року /а.с. 12/. Зі спадкової справи № 57228809 до майна померлого 22.10.2014 року [PERSON] вбачається, що 17.03.2015 року [PERSON] звернувся до Першої маріупольської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. Відповідачка [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача. Відповідачка [PERSON] з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не зверталася. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 886/02-31 від 30.04.2015 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого 22.10.2014 року [PERSON], яке складається з квартири № 64 в будинку № 34 по вул. 9-ї Авіадивізії в м. Маріуполі, оскільки відсутні необхідні документи /а.с. 3/. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із положеннями п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» № 9 від 18.09.1987 року член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати,\~\~і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Беручи до уваги, що позивач є таким, що прийняв спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого 22.10.2014 року, відповідачка [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача, відповідачка [PERSON] з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не зверталася, відповідачі не заперечували проти визнання права власності на спірну квартиру за позивачем у судовому порядку, а також враховуючи, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом оформити правовстановлюючі документи, суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за ним у судовому порядку право власності на квартиру № 64 в буд. 34 по вул. 9-ї Авіадивізії в м. Маріуполі.

Outcome: approved