Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначив наступне. На профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітній [PERSON], [INFO], як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. [PERSON] проживав за місцем проживання матері [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Внаслідок ухилення від виконання батьківських обовязків [PERSON] останнім часом дитина проживала з бабусею [PERSON] за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Бабурка, вул. Урожайна, 30. На теперішній час [PERSON] влаштований до КЗ „Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей ЗОР. Мати неповнолітнього [PERSON] відповідач [PERSON] не цікавиться його життям та станом здоровя, не виконує батьківські обовязки, зловживає алкогольними напоями, допомоги по утриманню дитини не надає, у звязку з чим позивач просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також стягнути з Відповідача на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над дитиною аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/2 частини доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Представник позивача у судове засідання не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, у якій вказав, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження дитини серії І-ЖС 132411, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану запорізького міського управління юстиції 05.11.2009 року (а.с.6). [PERSON] довідки Вознесенівського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 2054/17.5-06-106 від 30.11.2017 року відомості про батька внесено відповідно до ст. 135 СК України за вказівкою матері. Пунктом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній [PERSON] навчається у Запорізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 78. [PERSON] інформації вказаного навчального закладу від 30.11.2017 року за № 184, мати неповнолітнього [PERSON] [PERSON] має статус одинокої матері, зловживає спиртними напоями, не приділяє уваги дитині, не цікавиться його навчанням, внаслідок чого дитина пропускає уроки, не виконує домашні завдання, має неохайний вигляд. Систематичні бесіди класного керівництва навчального закладу з матірю дитини позитивного результату не дали, ставлення [PERSON] до своїх батьківських обовязків відносно дитини [PERSON] змінилося лише на короткий час. Дитиною піклується бабуся [PERSON] та [PERSON] не має бажання повертатися до матері (а.с. 11). Відповідно до листа КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 03.01.2018 №01-8/2495, [PERSON] постійно знаходиться під спостереженням дільничого лікаря, слідів насилля на дитині помічено не було, мати дитини [PERSON] на прийомі у лікаря була помічена у стані алкогольного спяніння (а.с. 7). [PERSON] прийому дитини до центру КУ „Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей „ЗОР від 10.11.2017 року та довідки № 01-14/242 від 13.11.2017 року, неповнолітній [PERSON] прийнятий до вказаної установи за направленням відділу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради по Вознесенівському району, у звязку із складними життєвими обставинами, як такий, що залишився без батьківського піклування, та з 10.11.2017 року перебуває на повному державному забезпеченні (а.с. 13). Крім того, матеріалами справи підтверджено, що Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 13.11.2017 року здійснювався вихід за місцем проживання матері. [PERSON] складеного відповідною комісією [PERSON] обстеження умов проживання умови проживання для дитини є незадовільними, з матірю дитини проведено бесіду. 19.12.2017 року здійснювався черговий вихід за місцем проживання матері. Потрапити до помешкання не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт, залишене запрошення матірю проігнороване, (а.с. 9,10). Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За результатами засідання комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 29.01.2018 року складено Висновок про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її сина [PERSON], передбачених п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. [PERSON] ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобовязаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на зясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про підтвердження факту ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини відповідачем [PERSON] Вирішуючи позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування Відповідачем своїх обов'язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у звязку з чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з Відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобовязує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги по утриманню дитини, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] перебуває у КУ „Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей „ЗОР та перебуває на повному державному забезпеченні, у звязку з чим з Відповідача на утримання неповнолітнього [PERSON] підлягають стягненню аліменти. [PERSON] з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України та роз'яснення, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, та бере до уваги матеріальний стан відповідача, а також ту обставину, що відповідач є працездатною особою, даних щодо перебування на її утриманні непрацездатних осіб суду не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Частиною 1 ст. 244 СК України передбачено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Враховуючи обставини справи, беручи до уваги, що питання щодо призначення неповнолітньому [PERSON] опікуна або піклувальника судом не вирішувалося, аліменти на утримання дитини не можуть стягуватися на користь особи, на утриманні якого дитина перебуває, оскільки у встановленому законом порядку правосубєктність такої особи щодо неповнолітнього [PERSON] судом не встановлена. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що позивачем не ставиться питання про стягнення аліментів шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України у передбаченому ст. 166 СК України порядку, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на корить неповнолітнього [PERSON] на його утримання, починаючи у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред'явлення позову з 31.01.2018 року. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: partial