Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 792196,12грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 08.08.2005 року уклали кредитний договір № НАН2АК00070025. Згідно якого банк зобов`язався надати третій особі кредит у розмірі 176328,00грн. на термін до 07.08.2012року, а третя особа зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. За користування кредитом третя особа щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 08.01.2015 року має заборгованість в сумі 792196,12 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 84579,36 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 203103,33 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 9606,60 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у сумі 494906,83 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за Договором № НАН2АК00070025 від 08.08.2005 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір поруки. Відповідно до якого, позивачем було направлено на адресу відповідача письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в вимозі кредитора протягом 5 календарних днів з моменту її отримання. Зобов`язання за договором на даний час залишаються невиконаними. На зазначений позов відповідачем було подано відзив, в якому останній просить застосувати до позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» загальний та спеціальний строк позовної давності, та відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі, з огляду на наступне. Так, позивач, ще у 2009році подав позов до [PERSON] про звернення стягнення на автомобіль до Червонозаводського районного суду м. Харкова. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.04.2010року позов було задоволено, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НАН2АК00070025 від 08.08.2005р. в розмірі 160037,65 грн. було звернуто стягнення на предмет застави -автомобіль Mazda. У рішенні зазначено, що позовні вимоги складаються з заборгованості за кредитом - 85066,02, заборгованості за відсотками - 26514,30грн., заборгованості за комісією - 2561,76грн., пені - 45895,57грн., на загальну суму 160037,65грн. Тобто, Банк у 2009 році, звернувся з позовом до суду про звернення стягнення на предмет застави та отримав відповідне рішення, тим самим задовольнив свої вимоги за кредитним договором № НАН2АК00070025 від 08.08.2005р. Не зважаючи на це, позивач у 2015році подав дану позовну заяву, та намагається потворно стягнути заборгованість за тим самим кредитним договором, але тепер з поручителя. Так, отримавши кошти від реалізації заставного автомобіля, Банк не надав ні позичальнику, ні поручителю письмовий звіт про результати продажу заставного автомобіля, не повідомив вказаних засобів про те, що вартості реалізованого автомобіля недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, а також не повідомив про залишок непогашеного кредиту, що дає підстави вважати, що погашення відбулося в повному обсязі. При ухваленні судом рішення про задоволення вимог позивача, мало місце дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості. Крім того, відповідачем [PERSON] окремо подано заяву про застосування строку позовної давності. 18 червня 2015 року Московським районним судом м. Харкова було ухвалено заочне рішення по цивільній справі №643/6220/15-ц, за яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» за кредитним договором №НАН2АК00070025 від 08.08.2005 року заборгованість по кредиту 84579 грн. 36 коп., проценти за користування кредитом в сумі 203103 грн. 33 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 9606 грн. 60 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в розмірі 297289 грн. 29 коп., а всього 594578 /п`ятсот дев`яносто чотири тисячі п`ятсот сімдесят вісім/ грн. 58 коп. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2740/дві тисячі сімсот сорок/ грн. 50 коп. В решті позовних вимог відмовлено. Ухвалою від 18.11.2019 року, заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 червня 2015 року, ухвалене у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] , Третя особа: [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання. Ухвалою від 02.03.2020 року було закрито підготовче провадження у цивільній справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - Шевечнко А.О. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві та застосувати строки позовної давності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 08.08.2005року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № НАН2АК00070025, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит на строк до 07.08.2012р. у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 176328,00грн. на споживчі цілі. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, комісії, а також інші витрати згідно кредитного договору. При порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,00% від суми простроченого платежу по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. /а.с.9-10/. В забезпечення виконання зобов`язань за Договором № НАН2АК00070025 від 08.08.2005 року позивач та [PERSON] уклали договір поруки. Відповідно до якого, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до п.5 Договору поруки, позивачем було направлено на адресу відповідача письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в вимозі кредитора протягом 5 календарних днів з моменту її отримання. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, на виконання умов кредитного договору № НАН2АК00070025, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 08.08.2005 року було укладено договір застави, відповідно до умов якого [PERSON] надав в заставу автомобіль Mazda, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . Згідно з розрахунком заборгованості наданого до позовної заяви станом на 08.01.2015 року заборгованість становить 792196,12 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 84579,36 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 203103,33 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 9606,60 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у сумі 494906,83 грн. Відповідно до заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.04.2010 року, позов ПАТ Банк «Приватбанк» задоволено в поному обсязі. В рахунок погашення заборгованості за договором № НАН2АК00070025 від 08.08.2005р. - в розмірі 160037,65грн. - звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль Mazda, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Філії «Харківське головне регіональне управління ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені останнього договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Заборгованість за вказаним рішенням суду і за розрахунком станом на 30.10.2019року становила 160037, 65грн., яка складалася з: заборгованості за кредитом у сумі 85066,02 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 26514,30 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 2561,76грн., пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у сумі 45895,57 грн. Таким чином, що стосується вимог про стягнення суми боргу, нарахованої після дати кінцевого розрахунку за позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави, необхідно зазначити наступне. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Із рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.04.2010року вбачається, що кредитор реалізував право на дострокове повернення кредиту та платежів за ним. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Отже, кредитор, звернувшись у 2010 році із позовом про дострокове повернення кредиту (шляхом звернення стягнення на предмет застави), на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки. Рішення суду про звернення стягнення на предмет застави свідчить про закінчення строку дії кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, комісію, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). З урахуванням викладеного, нарахування банком процентів, комісії та пені після пред`явлення позову шляхом звернення стягнення на предмет застави є необґрунтованим, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Крім того, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення суми боргу за кредитом, оскільки заборгованість за кредитом було стягнуто заочним рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.04.2010року шляхом звернення стягнення на предмет застави. Також, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача та представника відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed