Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідач [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 91 281,12 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27 листопада 2013 року між ПАТ ВТБ Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100493431В, відповідно до якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредит в розмір 47\~800,00 грн. з строком користування до 27 листопада 2016 року із сплатою 10 % річних. В ході виконання кредитного договору відповідач порушила умови даного договору, а саме не сплачував кредит, відсотки за його користування у термін, визначений графіком погашення кредиту, внаслідок чого станом на 03.02.2017 року у неї виникла заборгованість на загальну суму 91\~281,12 грн., яка погашена не була. Про невиконання обов'язків по кредиту відповідачі попереджалися позивачем листами, відповідачам було надіслано листи-вимоги про повернення кредитних коштів, сплати нарахованих відсотків, пені та штрафу у повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явилася, причин своєї неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов ПАТ ВТБ Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 27 листопада 2013 року між ПАТ ВТБ Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100493431В, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 47\~800,00 грн., які зобов'язався повернути у повному обсязі 27.11.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10% річних. З копії меморіального ордеру № 30929 від 27.11.2013 року вбачається, що позивач надав, а відповідач [PERSON] прийняв кредитні кошти в розмірі 47\~800,00 грн. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. Відповідач в порушення умов договору не проводив сплату кредитних ресурсів та нарахованих по кредиту відсотках згідно встановленого ліміту, а тому станом на 03.02.2017 року виникла заборгованість на загальну суму 91\~281,12 грн., а саме: 21\~158,93 грн. - сума основного боргу; 3\~014,80 грн. - прострочена заборгованість по відсотках; 14\~540,76 заборгованість по комісійній вигоді; 46\~916,32 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту та відсотків; 512,04 грн. три проценти річних, нараховані за порушення строку повернення кредиту; 64,79 три проценти річних, нараховані за прострочену заборгованість по відсотках; 4\~411,73 грн. інфляційні втрати, нараховані за порушення строку повернення кредиту; 661,75 грн. інфляційні втрати, нараховані за прострочену заборгованість по відсотках, що вбачається із розрахунку заборгованості, наявного в матеріалах справи. Банк звертався до відповідача про добровільне погашення заборгованості, про що свідчить копія надісланого листа-вимоги від 04.01.2017 року №26/1-2.5. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Протягом строку дії договору відповідач внаслідок неналежного виконання умов укладеного між сторонами договору кредиту допустив заборгованість перед позивачем, а тому вказану суму боргу в розмірі 104 267 грн. 04 коп. слід стягнути з відповідачів на користь позивача. Підлягають стягненню з відповідачів і понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved