Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в уточненому варіанті якого зазначив, що на підставі рішення виконкому Заводської райради народних депутатів від 14.12.1989 року № 482 за [PERSON], як працівником комбінату «Запоріжсталь» закріплена земельна ділянка, площею 600 м2 по [ADDRESS]. В подальшому, рішенням виконавчого комітету Заводської райради народних депутатів Запорізької області від 17.3.1994 року № 130, виділеній [PERSON] земельній ділянці по [ADDRESS] присвоєна поштова адреса - [ADDRESS]. В 1990 році [PERSON] на вищезазначеній змеленій ділянці збудований житловий будинок. За заявою [PERSON] ТОВ «Запорізьке МБТІ» виготовлений технічний паспорт на якому, збудований житловий будинок має загальну площу 320,5 м2, і позначений на плані як А-2. Житловий будинок є завершеним будівництвом та призначений до цільового використання. Окрім того, 18.12.2008 року [PERSON] взяв у [PERSON] позику в розмірі 20000 доларів США (137400 грн.), яку зобов'язався повернути до 18.12.2013 року. Позику оформили розпискою, в якій в якості забезпечення виконанням [PERSON] зобов'язань щодо повернення позики, в якості застави зазначений будинок по [ADDRESS]. В отриманому [PERSON] від [PERSON] листі, остання вимагає повернення позики, зазначаючи у випадку неповернення, перехід до неї права власності на вищезазначений будинок. У зв'язку з тим, що на даний час [PERSON] позбавлений можливості реєстрації права власності на житловий будинок у зв'язку з відсутністю в нього документу, який відповідно до ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для реєстрації за ним права власності на будинок, а також у нього відсутній документ, який на даний час посвідчує право користування земельною ділянкою, він змушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на збудований житловий будинок загальною площею 320,5 м2, позначений на плані як А-2, розташований на земельній ділянці по [ADDRESS] в м. Запоріжжі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з посиланням на викладені в позові доводи та обґрунтування, просить позов задовольнити. Представник відповідача - Запорізької міської ради, позовні вимоги не визнав, разом з тим погодившись з вимогами і доводами позивача, щодо обґрунтованості звернення, разом з тим, зазначивши, що на даний момент відсутній предмет спору, оскільки відсутня письмова відмова в реєстрації позивачеві права власності на збудований ним будинок, що суд сприймає як фактичне визнання позовних вимог. Представник відповідача - [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Від третьої особи - Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника та пояснення з приводу позову, в якому вони не заперечують проти задоволення позову. Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які бе5руть участь у справі. Як встановлено в судовому засіданні й проти чого не заперечують сторони, згідно рішення виконкому Заводської районної ради народних депутатів Запорізької області № 482 від 14.12.1989 року вирішено закріпити за робітниками заводу «Запоріжсталь» земельних ділянок по [ADDRESS] з присвоєнням будівельних номерів згідно додатку № 1, відповідно до виписки з якого, за [PERSON] закріплена ділянка [ADDRESS], площею 600 м2 (а.с.4,5). Згідно рішення виконкому Заводської районної ради народних депутатів Запорізької області № 130 від 17.3.1994 року вирішено присвоїти поштову адресу земельним ділянкам, закріпленим за робітниками заводу «Запоріжсталь» по [ADDRESS] згідно додатку № 1, відповідно до виписки, за ділянкою з будівельним номером по [ADDRESS] присвоєна поштова адреса «[ADDRESS]» (а.с.6,7). З чого суд робить висновок про законне володіння [PERSON] на земельною ділянкою по [ADDRESS]. Згідно письмових пояснень Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міськради за генеральним планом м.Запоріжжя, вищезазначене земельна ділянка віднесена до зони садибної забудови, що передбачає розміщення на ній житлових будинків та господарських спору. Матеріали, щодо закріплення земельної ділянки свідчать про відсутність факту самочинного захоплення земельної ділянки. Оскільки житловий будинок побудований до 1992 року він не потребує введення в експлуатацію, а документом, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва індивідуального житлового будинку побудованого до 5.8.1992 року, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна (а.с.54). Згідно технічного паспорту на садибній (індивідуальний) будинок, на земельній ділянці по [ADDRESS] в м. Запроріжжі знаходиться двохповерховий житловий будинок, площею 320,5 м2, позначений літерою «А-2» (а.с.8-13). З вищенаведеного суд не вбачає порушення [PERSON] законодавства щодо побудови вищезазначеного будинку. Згідно ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Частина 2 ст.11 ЦПК України передбачає право особи, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Одним із способів захисту права власності є визнання його в судовому порядку. Так, відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В позовній заяві позивач зазначає про невизнання за ним відповідачем - Запорізькою міською радою права власності на вищезазначений будинок з-за відсутністю в нього документу, який є підставою для реєстрації за ним права власності на будинок, а також у нього відсутній документ, який на даний час посвідчує право користування земельною ділянкою. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж - садибного (індивідуального) житлового будинку по [ADDRESS] в м. Запоріжжі, від 27.2.2014 року, (розділ 7) об'єкт зведений у 1990 році і відповідає вимогам надійності - його надійна експлуатація можлива за умови виконання рекомендацій, викладених у розділі 5. За змістом розділу 5 звіту, для нормальної експлуатації будинку необхідно провести до нього комунікації, виконати внутрішні оздоблювальні роботи (а.с.59-70). Згідно ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. На підставі вищенаведеного - відсутністю факту самочинного зайняття земельної ділянки, наявності технічної документації на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок, відповідність розташування будинку містобудівній документації , суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Щодо наявності в справі співвідповідача [PERSON] та її відносини з позивачем з приводу позики в забезпечення якого, згідно наданої розписки, виступає вищезазначений будинок, суд не розглядає дане питання, оскільки предметом спору по даній справі є право власності на будинок, а не правовідносини в сфері виконання зобов'язань.

Outcome: approved