Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування, будинком № 35-а по вул. Андріївській в м. Житомирі посилаючись на те, що остання не проживає в ньому понад один рік без поважних причин. На обґрунтування доводів зазначив, що відповідач з 15.10.2012 року, тобто з моменту реєстрації в даному помешканні, не проживає, місце проживання йому не відоме. З того часу відповідач взагалі не цікавиться житлом, будь-яких обовязків по утриманню житла не несе, особистих речей в будинку- не має. В судове засідання позивач не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляд справи повідомлялася належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 20, 21, 30, 31, 34, 35), причини неявки не повідомила. Представник третьої особи - Приватне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4» також не зявилися, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.(а.с.36). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини учасників справи, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенню ст.ст. 280-282 ЦПК України та ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Спірні правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України. Судом встановлено, що позивач є власником будинку № 35-а по вул. Андріївській в м. Житомирі. Вказаний будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності, яке видане виконкомом Житомирської міської ради 07.12.2012 року на підставі рішення від 05.12.2012 року за № 500. ( а.с. 5,6). Відповідач, будучи прописаною в будинку, фактично не проживає в ньому з жовтня 2012 року, тобто понад один рік, тому втратила право користування цим будинком. Остання не несе будь-яких обовязків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримує житло, не сплачує комунальні послуги. Факт не проживання відповідача понад один рік в спірному будинку стверджується актами Приватного підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4» від 11.10.2016 року та 20.10.2017 року, що приймається як достовірний доказ. (а.с.10,11). Доказів в судовому засіданні про наявність відповідачу перешкод в користуванні житлом не надано. Передбачених законом випадків збереження за нею права користування квартирою не встановлено. Вищенаведене є підставою для визнання відповідача, у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України, такою, що втратила право користування спірним житлом, у звязку з відсутністю без поважних причин понад один рік. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і обєктивно зясувавши обставини справи, усунувши із судового розгляду все що не має значення для вирішення справи по суті, дослідивши докази в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved