Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 5.11.2016 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 608. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 5.11.2016 року вона з відповідачем уклали шлюб. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними не склалися, фактичні шлюбні відносини припинені з липня 2020 року, спільного домашнього господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Спору майнового характеру між подружжям не існує. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 2.02.2020 року відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 1.03.2021 року підготовче провадження по справі закрито, призначено судове засідання по розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. До суду від неї надійшла заява, згідно якої вона просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.26). Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до частини 11 статті 128 ЦПК України - шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua та шляхом отримання судової повістки) відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання, від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 5.11.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 5.11.2016 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 608 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Шлюбні відносини на момент розгляду справи подружжям припинені. Ст. 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обов`язки. Зазначене положення конституційної норми знайшло свій подальший розвиток у Сімейному Кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите у цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.55 СК України). Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного чи психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 110 СК України кожен із подружжя має право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних відносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Подружжя [PERSON] шлюбно-сімейні відносини не підтримує з липня 2020 року, спільного господарства не ведуть. Позивач відновлювати стосунки з відповідачем намірів не має, а тому суд вважає, що шлюб подружжя носить формальний характер, їх подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе. Суд розриває шлюб подружжя [PERSON] , оскільки між ними втрачені почуття взаємної любові та поваги. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги не примирення сторін в період знаходження справи в суді, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Неповнолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] , буде проживати з матір`ю. Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли.

Outcome: approved