Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заробітної плати та середнього заробітку за час затримки у виплаті заробітної плати. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач з 5 листопада 2015 р. працював у відповідача контролером. При звільнені з роботи 21 березня 2016 р. відповідач не сплатив позивачеві заробітну плату в сумі 6 954 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки у виплаті заробітної плати. Позивач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на задоволені позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними документами встановлено, що в період з 5 листопада 2015 р. до 21 березня 2016 р. позивач працював у відповідача контролером КПП. (а.с. 4) При звільнені з роботи 21 березня 2016 р. відповідач не сплатив позивачеві заробітну плату в сумі 6 954 грн. (а.с. 5) У відповідності зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що в день звільнення відповідач не сплатив позивачеві заробітну плату, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача 6 954 грн. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні встановлено, що в день звільнення позивача з роботи йому з вини відповідача не сплачена вказана заборгованість по заробітній платі, що є підставою для стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки, до дня розгляду справи. При визначені розміру середнього заробітку, що підлягає стягненню, суд приймає до уваги, що згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8\~лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Визначена таким чином середньомісячна заробітна плата позивача складає 3008 грн. 31 коп., середньоденна 143 грн. 25 коп., період затримки з 22 березня до 23 червня 2016 р. становить 66 робочих днів, розмір середнього заробітку за час затримки 9 454 грн. 50 коп. (143,25 х 66), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, усього підлягає стягненню 16\~408 грн. 50 коп. (6\~954 + 9\~454,50) У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1 378 грн.

Outcome: approved