Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому прохає суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по договору оренди приміщення №2\\04 від 4.03.2014 року у розмірі основного боргу в сумі 299977,56 грн.; інфляційних втрат станом на червень 2015 року в сумі 174701,94 грн.; 3% річних станом на 31.07.2015 року в сумі 9371,21 грн.;пеню за несвоєчасне виконання грошового зобовязання по договору у розмірі 114016,54 грн. а також понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 4 березня 20-14 року між ним та відповідачем був укладений договір оренди приміщення №2\\04 за адресою: м. Луганськ вул.. Новосьолова-2, площею 922,1 кв.м. для розміщення Ленінського районного суду м. Луганськ. П.3.1 договору встановлена його ціна за весь період дії договору, яка складає суму 299977,56 грн., а ціна за місяць 24998,13 грн. Позивач належним чином виконав свої зобовязання та своєчасно передав відповідачу приміщення. Відповідач порушив умови договору та жодного разу не здійснив платежі за користування приміщенням. Вважає, що з відповідача необхідно стягнути суму основного боргу за договором в розмірі 299977,56 грн.; інфляційних втрат станом на червень 2015 року в сумі 174701,94 грн.; 3% річних станом на 31.07.2015 року в сумі 9371,21 грн.;пеню за несвоєчасне виконання грошового зобовязання по договору у розмірі 114016,54 грн. а також понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову. Відповідач в судове засіданні не зявився, але направив до суду письмові заперечення, в яких прохає суд розглянути справи без його участі, позов визнав частково в розмірі заборгованості 141976,6 грн., у тому числі податок з доходів фізичних осіб у сумі 16024,24 грн. В іншій частині вимог позов не визнає. Вважає, що відповідно до п. 4.4 Договору Замовник здійснює оплату за надані послуги протягом 5 днів після отримання від Орендодавця актів за надані послуги шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця та утримує і перераховує податок з доходів фізичних осіб відповідно до суми, вказаної в актах згідно з діючим законодавством. У період з січня по червень 2014 року ТУ ДСА України в Луганській області відповідно до умов договору прийняло надані послуги за Актами про здачу та прийняття роботи, яка виконана за договором №2\\04 від 4.03.2014 року, та здійснило їх реєстрацію як бюджетних фінансових зобовязань в органах Державної казначейської служби України. Ален розрахунки не були здійснені через відсутність грошового підкріплення відкритих асигнувань, тобто не з вини ТУ ДСА. З метою погашення зареєстрованої кредиторської заборгованості ТУ ДСА запропонувало Орендодавцю підписати Акт звірки взаємних розрахунків за період з 2013 року по 2015 рік, на що отримало усну відмову. Крім того у звязку з проведенням АТО на території м. Луганськ та Луганської області Ленінський районний суд м. Луганська з липня 2014 року фактично припинив свою роботу та не мав змоги користуватися орендованим приміщенням, що розташоване за адресою м. Луганськ вул. Новосьолова 2. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень останній запис про ухвалення рішення суддею Ленінського районного суду м. Луганська датовано 4.07.2015 року. З липня по грудень 2014 року жодного Акту на надані послуги від Орендодавця не надходили. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд приходить враховуючи наступні обставини: Судом встановлено, що 4 березня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди приміщення №2\\04, яке розташоване за адресою: м. Луганськ вул. Новосьолова-2, площею 922,1 кв.м. для розміщення Ленінського районного суду м. Луганськ (а.с. 11-12). П.3.1 договору встановлена його ціна за весь період дії договору, яка складає суму 299977,56 грн., а ціна за місяць 24998,13 грн. Згідно з актом приймання-передачі від 4 березня 2014 року приміщення передано в оренду відповідачеві (а.с. 13). Відповідно до п. 4.4. Договору замовник здійснює оплату за надані послуги протягом пяти днів після отримання від орендодавця актів за надані послуги шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця. Орендодавцем Замовнику були надані вищевказані акти про здачу та прийняття роботи за період з січня по червень 2014 року (а.с. 59-64). Але відповідач не оплатив надані послуги та не перерахував кошти через неможливість казначейства провести оплату рахунків за відсутності грошового підкріплення відкритих асигнувань. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі ст. 762 ЦК україни за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Таким чином відповідач в період з січня по червень 2014 року отримав від позивача приміщення та орендував його для Ленінського районного суду м. Луганська. Але орендну плату за цей період не сплатив через неможливість казначейства провести оплату рахунків за відсутності грошового підкріплення відкритих асигнувань. Сума орендної плати за цей період складає 141976,66 грн., в тому числі податок з доходів фізичних осіб у сумі 16024,24 грн. Враховуючи викладене суд вважає необхідним задовольнити позов в цій частині та стягнути з відповідача на користь позивача орендну плату в розмірі 141976,66 грн., в тому числі податок з доходів фізичних осіб у сумі 16024,24 грн. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат , 3% річних та пені, оскільки заборгованість за договором настала не з вини відповідача а через неможливість казначейства провести оплату рахунків за відсутності грошового підкріплення відкритих асигнувань. Також судом встановлено, що в період з липня 2014 року по теперішній час на території м. Луганська проходить анти-терористична операція і територія м. Луганська є непідконтрольною Україні. В звязку з цим з липня 2014 року Ленінський районний суд м. Луганська не працює і приміщення відповідачем не орендуються. Акти, які передбачені п. 4.4. Договору від позивача відповідачу не надходили. А підставою для перерахунку коштів відповідно до договору є лише наявність акту за надані послуги. Відповідно до ч.6 ст. 762 ЦК України н аймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Таким чином відповідач не міг використати майно, належне Орендодавцю приміщення, через проведення анти-терористичної операції в м. Луганськ, що є обставиною, за яку відповідач не відповідає. І це є підставою для звільнення відповідача від сплати орендної плати в період з липня 2014 року по грудень 2014 року, та вимог щодо стягнення інфляційних втрат , 3% річних та пені. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial