Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що він є власником будинку розташованого по вул. Терешкової, 8 в м. Оріхові, Запорізької області. Право власності на зазначений будинок було набуто позивачем на підставі договору дарування від 25 жовтня 1989 року, укладеного між [PERSON] (дарувальником) та [PERSON] (обдарованим), посвідченого державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого у державному реєстрі за № 2764. На початку січня 2014 року, позивач вирішив розпорядитися належним йому майном, а саме подарувати його. З цією метою позивач звернувся до Реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, для реєстрації права власності на зазначений будинок. Після отримання Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, позивач побачив, що на зазначене нерухоме майно існує обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, а саме: запис про обтяження № 4974125, що виникло на підставі повідомлення серія та номер: б/н, виданого 26.12.2000 року Оріхівською державною нотаріальною конторою внесеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 11615497 від 14.03.2014 року у вигляді заборони на нерухоме майно суб'єктом якого являється [PERSON], зареєстрованого Оріхівською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер: 2067486, 09.06.2005 року. За весь час, який будинок знаходиться у власності позивача, до нього ніхто не звертався з вимогою про погашення боргових зобов'язань [PERSON] (який до того ж не являється власником зазначеного домоволодіння), а тому існуюча заборона на відчуження нерухомого майна є такою, що суперечить вимогам діючого законодавства. Більш того, у вищезгаданому договорі дарування від 25 жовтня 1989 року зазначено, що на момент укладення договору, за даними Оріхівської державної нотаріальної контори, заборон та арештів на даний житловий будинок не було. У зв'язку з існуючою забороною на відчуження житлового будинку в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, позивач позбавлений можливості скористатися своїм правом власника щодо розпорядження майном отриманим у подарунок. Це спонукало позивача звернутися до суду з позовом про зняття зазначеного обтяження. У позові позивач прохає вилучити запис про обтяження №4974125, що виникло на підставі повідомлення серія та номер: б/н, виданого 26.12.2000 року Оріхівською державною нотаріальною конторою, внесеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 11615497 від 14.03.2014 року у вигляді заборони на нерухоме майно суб'єктом якого являється [PERSON], зареєстрованого Оріхівською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер: 2067486, 09.06.2005 року 14:07:02. У судовому засіданні представник Позивача на позовних вимогах наполягає, прохає суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій прохає справу розглянути без його участі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій прохає справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Суд, заслухавши представника Позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку розташованого по [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом від 25.07.1989 року (а.с.10-12), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.8), договором дарування від 25 жовтня 1989 року (а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS], був подарований [PERSON] позивачеві 25 жовтня 1989 року, що стверджується договором дарування. Під час посвідчення договору державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори було проведено перевірку, в результаті чого наявність заборон та арештів виявлено не було. (а.с.7). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, на вищезазначений будинок існує обтяження № 4974125, що виникло на підставі повідомлення серія та номер: б/н, виданого 26.12.2000 року Оріхівською державною нотаріальною конторою, внесеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 11615497 від 14.03.2014 року у вигляді заборони на нерухоме майно суб'єктом якого являється [PERSON], зареєстрованого Оріхівською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер: 2067486, 09.06.2005 року 14:07:02. Згідно повідомлення Оріхівської державної нотаріальної контори: згідно Реєстру для реєстрації заборон за 1964-1967 роки, 17 квітня 1965 року було накладено заборону відчуження нерухомого майна, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, місто Оріхів, вулиця Терешкової, будинок 8 (вісім), власником якого, згідно Реєстру, значиться [PERSON], за повідомленням Оріхівської коконосушарки №1 від 01.04.1965 року. Згідно довідки наданої Державним реєстратором Оріхівського РУЮ встановити чи зареєстроване Оріхівська коконосушарка не виявилося можливим ( а.с.28). Згідно довідки Запорізького обласного нотаріального архіву (а.с.44) надання інформації про заборону на момент відчуження - дарування житлового будинку та надання копії відповідних записів з Книги обліку заборон відчуження та відповідної алфавітної книги не мають можливості у зв'язку з тим, що ці книги до нотаріального архіву на зберігання не передавалися. У судовому засіданні було встановлено, що за весь час, коли вищевказаний будинок, перебував у власності позивача, до нього ніхто не звертався з вимогою погашення заборгованості, чи то з вимогою звернення зазначеного будинку як застави на реалізацію, для погашення заборгованості. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом не дійсними. Враховуючи наведене, та встановивши, що наявна заборона на відчуження вище вказаного нерухомого майна, з'ясувати причини заборони відчуження на цей будинок і надання документів щодо зняття цієї заборони на цей час є неможливим, а тому з метою поновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне скасувати заборону відчуження житлового будинку позивача, оскільки таке порушує його права у користуванні та розпорядженні ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved