Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: зобовязати відповідача спростувати поширену ним недостовірну інформацію про ДП «Прикарпатзахідтранс», а саме: «…податки та збори до бюджету не сплачуються в повному обсязі. А контрабандне дизельне пальне з наливної станції у Новоград-Волинському Житомирської області розвозиться по автозаправкам для продажу в роздріб.»; «…ДП «Прикарпатзахідтранс» … повязують з одіозним олігархом [PERSON].»; «…Сергій [PERSON] … увійшов у злочинну змову з посадовими особами ДП «Прикарпатзахідтранс» при несплаті ними податків і зборів на суму близько 800 мільйонів гривень…». Спростування має бути зроблене невідкладно, але не пізніше 10-ти днів з моменту набрання рішенням суду законної сили на сторінці відповідача в соціальній інтернет-мережі Facebook (адреса сторінки https://www.facebook.com/vitaliy.kupriy?fref=ts) шляхом розміщення оголошення наступного змісту: «27 червня 2017 року мною була оприлюднена інформація про ДП «Прикарпатзахідтранс». Повідомляю, що розповсюджена інформація стосовно діяльності ДП «Прикарпатзахідтранс» є непідтвердженою та недостовірною»; стягнути з відповідача на користь ТОВ «Прикарпатзахідтранс» судові витрати в розмірі 640,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 27 червня 2017 року о 16.44 годині на власній сторінці в соціальній інтернет-мережі Facebook (адреса сторінки https://www.facebook.com/vitaliy.kupriy?fref=ts) відповідачем, як автором, оприлюднена інформація наступного змісту: «Державна фіскальна служба покриває масштабну корупційну оборудку з контрабанди дизпального! Мені стало відомо, що через контрабанду нафтопродуктів в Україну у розмірі 20-30% від загального їх обсягу. За офіційними даними, які наводять експерти нафторинку, через нафтопродуктопровід Самара - Західний напрямок у 2016 році в Україну поставлено близько 900 тисяч тон дизельного палива. При цьому належний контроль за поставками не ведеться, в результаті чого податки та збори до бюджету не сплачуються в повному обсязі. А контрабандне дизельне пальне з наливної станції у Новоград-Волинському Житомирської області розвозиться по автозаправкам для продажу в роздріб. Зазначу, що управлінням нафтопродуктопроводом Самара - Західний напрямок займається ДП «Прикарпатзахідтранс», яку пов'язують з одіозним олігархом [PERSON]. Поставки через цей нафтопродуктопровід здійснює швейцарська компанія Proton Energy Group S.A. і наповнюється він виключно нафтопродуктами російської компанії «Роснефть». Так, за документами, поданими до Енергетичної митниці ДФС України, з ЛВДС-5С «Смига» до Угорщини було направлено 81,4 тисяч тон дизельного палива ЄВРО-3 на суму близько 32,5 мільйонів доларів, однак Угорщина не підтвердила отримання цього обсягу ЄВРО-3. Така відповідь від угорської сторони є у першого заступника голови ДФС України [PERSON], який заборонив своїм підлеглим починати кримінальне провадження та зупиняти корупційну схему. Таким чином, [PERSON], покриваючи масштабну контрабанду нафтопродуктів, здійснив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 364 КК України, а також увійшов у злочинну змову з посадовими особами ДП «Прикарпатзахідтранс» при несплаті ними податків і зборів на суму близько 800 мільйонів гривень (особливо великі розміри), за що передбачена кримінальна відповідальність за частиною 3 статті 212 КК України. Звернувся до Генпрокурора, Голови Нацполіції, Голови СБУ та Директора НАБУ із заявою про цей злочин. Вимагаю негайно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати розслідування зазначених обставин. Потрібно терміново зупинити корупційну схему з контрабанди нафтопродуктів, притягнути всіх винних осіб до кримінальної відповідальності та стягнути з них завдану державі шкоду!». Вважають такою, що не відповідає дійсності, порушує передбачене ст. 94 ЦК України особисте немайнове право позивача на недоторканність його ділової репутації, наступну інформацію: «... податки та збори до бюджету не сплачуються в повному обсязі. А контрабандне дизельне пальне з наливної станції у Новоград- Волинському Житомирської області розвозиться по автозаправкам для продажу в роздріб.» - надалі Вислів № 1; «... ДП «ПрикарпатЗахідтранс» ... пов'язують з одіозним олігархом [PERSON].» - надалі Вислів № 2; «... [PERSON] ... увійшов у злочинну змову з посадовими особами ДП «ПрикарпатЗахідтранс» при несплаті ними податків і зборів на суму близько 800 мільйонів гривень...» - надалі Вислів № 3. Негативна недостовірна інформація, поширена відповідачем, порушила право позивача на недоторканість ділової репутації, оскільки створює враження причетності позивача та його посадових осіб до злочинної діяльності, спотворила та принизила оцінку з боку громадськості та суспільства діяльності позивача, як сумлінного платника податків та поставила під сумнів дотримання позивачем та його посадовими особами законодавства України; формує негативне ставлення широкої аудиторії до діяльності позивача та дискредитує його як субєкта господарювання. Стосовно вислову №1 та вислову №3, згідно з довідкою ДФС України у Рівненській області №4752/17-16-08-01 від 12 липня 2017 року на дату публікації відповідачем інформації, позивач не мав та станом на дату звернення до суду з позовною заявою, не має заборгованостей зі сплати податків. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Порушуючи презумпцію невинуватості (ст.62 Конституції України), відповідач стверджує про вчинення посадовими особами позивача злочинів. Стосовно Вислову №2, якщо юридична та фізична особи не відповідають критеріям, зазначеним у п.п.14.1.159 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України, вони не вважаються пов'язаними між собою особами. Згідно з витягом з ЄДРПОУ [PERSON] не є ні засновником, ні власником/учасником, ні кінцевим беніфіціарним власником позивача. Він не здійснює повноваження одноособового виконавчого органу позивача та йому не належить право призначати (обирати) одноособовий виконавчий орган позивача. За останні пять років позивачем не отримувалися та не надавалися позики (кредити), поворотна фінансова допомога будь-яким фізичним особам та під їх гарантії. Інформація, поширена відповідачем, містить відомості про події, яких взагалі не існувало та не існує, тобто, є недостовірною. Інформація, поширена відповідачем в мережі інтернеті на власній сторінці за адресою https://www.facebook.com/vitaliy.kupriy?fref=ts є поширеною, тобто доведеною до невизначеного кола осіб; стосується саме позивача та його посадових осіб; не відповідає дійсності, тобто є недостовірною; порушує особисте немайнове право позивача на недоторканість ділової репутації. Представник позивача в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2\~ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 27 червня 2017 року о 16.44 годині на власній сторінці в соціальній інтернет-мережі Facebook (адреса сторінки https://www.facebook.com/vitaliy.kupriy?fref=ts) [PERSON], як автором, оприлюднена інформація наступного змісту: «Державна фіскальна служба покриває масштабну корупційну оборудку з контрабанди дизпального! Мені стало відомо, що через контрабанду нафтопродуктів в Україну у розмірі 20-30% від загального їх обсягу. За офіційними даними, які наводять експерти нафторинку, через нафтопродуктопровід Самара - Західний напрямок у 2016 році в Україну поставлено близько 900 тисяч тон дизельного палива. При цьому належний контроль за поставками не ведеться, в результаті чого податки та збори до бюджету не сплачуються в повному обсязі. А контрабандне дизельне пальне з наливної станції у Новоград-Волинському Житомирської області розвозиться по автозаправкам для продажу в роздріб. Зазначу, що управлінням нафтопродуктопроводом Самара - Західний напрямок займається ДП «Прикарпатзахідтранс», яку пов'язують з одіозним олігархом [PERSON]. Поставки через цей нафтопродуктопровід здійснює швейцарська компанія Proton Energy Group S.A. і наповнюється він виключно нафтопродуктами російської компанії «Роснефть». Так, за документами, поданими до Енергетичної митниці ДФС України, з ЛВДС-5С «Смига» до Угорщини було направлено 81,4 тисяч тон дизельного палива ЄВРО-3 на суму близько 32,5 мільйонів доларів, однак Угорщина не підтвердила отримання цього обсягу ЄВРО-3. Така відповідь від угорської сторони є у першого заступника голови ДФС України [PERSON], який заборонив своїм підлеглим починати кримінальне провадження та зупиняти корупційну схему. Таким чином, [PERSON], покриваючи масштабну контрабанду нафтопродуктів, здійснив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 364 КК України, а також увійшов у злочинну змову з посадовими особами ДП «Прикарпатзахідтранс» при несплаті ними податків і зборів на суму близько 800 мільйонів гривень (особливо великі розміри), за що передбачена кримінальна відповідальність за частиною 3 статті 212 КК України. Звернувся до Генпрокурора, Голови Нацполіції, Голови СБУ та Директора НАБУ із заявою про цей злочин. Вимагаю негайно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати розслідування зазначених обставин. Потрібно терміново зупинити корупційну схему з контрабанди нафтопродуктів, притягнути всіх винних осіб до кримінальної відповідальності та стягнути з них завдану державі шкоду!», що підтверджується скріншотом зі сторінки відповідача у соціальній інтернет-мережі Facebook (адреса сторінки https://www.facebook.com/vitaliy.kupriy?fref=ts) (а.с. 47). Відповідно до\~ст. 28 Конституції України,\~кожен має право на повагу до його гідності. Згідно\~ст. 21 Конституції України\~усі люди є вільні і рівні у своїй гідності і правах. Разом з тим,\~Конституцією України\~кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Відповідно до\~статті 68 Конституції України\~кожен зобов'язаний неухильно додержуватися\~Конституції\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Приймаючи до уваги зазначені конституційні положення, суд при вирішенні справ пpo захист гідності, честі та ділової репутації повинен забезпечити баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. За правилами ст. ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації, а також право на спростування недостовірної інформації та право на відповідь. Разом з тим, згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. Відповідно до\~\~п. 15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1\~«Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про статус народного депутата України» народний депутат має право на депутатське звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності та підпорядкування, об'єднань громадян з питань, пов'язаних з депутатською діяльністю, і брати участь у розгляді порушених ним питань. \~\~ Згідно роз'яснень викладених в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ, що у випадку звернення особи з заявою до правоохоронних органів слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10.04.2003 №8-рп/2003 (справа про поширення відомостей). Відповідно до абз.5 п.3 Рішення КСУ, Конституційний Суд України вважає, що звернення громадян до правоохоронного органу, що містять певні відомості про недодержання посадовими або службовими особами, передаються чи повідомляються не зметою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами. Тому такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам посадової чи службової особи правоохоронного органу. Відповідно до абз.7-9 Рішення КСУ, наявність у зверненнях до правоохоронного органу завідомо неправдивих відомостей тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Зокрема, України про адміністративні правопорушення передбачають адміністративну відповідальність за поширювання неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку, та за повідомлення завідомо неправдивих відомостей органам реєстрації актів громадянського стану, згідно до Кримінального кодексу України встановлюється кримінальна відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками (стаття 259), завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу дізнання про вчинення злочину (стаття 383). В резолютивній частини Рішення КСУ робиться висновки про те, що викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомостей особою, на думку якої посадовими чи службовими особами цього органу при виконанні функціональних обов'язків порушено її право, не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам осіб. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не надав доказів того, що звернення відповідача до Генеральної прокуратури України, Служби Безпеки України, Голови Національної поліції та Директора НАБУ було направлене не на реалізацію прав народного депутата та конституційних прав, а на розповсюдження завідомо неправдивої інформації, оскільки таке звернення є способом реалізації права відповідача на звернення до відповідних органів, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо спростування відповідачем вищевказаної розповсюдженої негативної інформації, що є предметом судового розгляду, не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed