Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою до\~відповідачки про\~стягнення заборгованості\~зазначаючи,\~що 07.04.2010\~[PERSON]\~отримала кредит\~у розмірі\~15\~000,00\~грн.\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок. В результаті порушення відповідачкою умов договору, станом на 01.10.2018 виникла заборгованість у розмірі 60 678,46 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 29 656,77 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 9\~255,83 грн.; заборгованості за пенею 18 400,22 грн.; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 2865,64 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки та сплачені судові витрати. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 22 жовтня 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2018 року по справі постановлено продовжити подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, оскільки на адресу суду повернулося поштове повідомлення із зазначенням причини невручення конверту відповідачу «відмова від отримання» та «адресат не проживає». Відповідачка [PERSON] повідомлялася про дати, час та місце розгляду справи на 03.12.2018 та 03.01.2019 шляхом спрямування на адресу її місця проживання судових повісток, а також шляхом розміщення виклику у судове засідання на офіційному веб-сайті судової влади України. Оскільки зі змісту клопотання доданого до позовної заяви вбачається, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 35), а відповідачка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, повторно в судове засідання не зявилася, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу\~України (далі\~ ЦК\~України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обовязковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 07.04.2010 відповідачка отримала кредит в розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на відповідному банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, про що свідчить її підпис в Анкеті-заяві від 07.04.2010 (а.с. 10-26). Станом на 01.10.2018 заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 07.04.2010 становить 60 678,46 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 29656,77 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 9255,83 грн.; пені 18400,22 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 2865,64 грн. (а.с. 5-9). Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, договір є обовязковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд вважає, що оскільки відповідачкою не погашено заборгованість в повному обсязі, у даному випадку мають місце порушення нею прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по договору від 07.04.2010. Разом з тим, щодо вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за пенею в розмірі 18400,22 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 2865,64 грн., суд зазначає наступне. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин нарахування Банком одночасно пені і штрафу здійснено в супереч положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної відповідальності за одне і те саме порушення. Отже вимога Банку про стягнення заборгованості за пенею задоволенню не підлягає. В довідці про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду» визначено розмір штрафу в сумі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій, при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань (а.с. 11). Судом визначено, що сума невиконаного зобовязання становить 29656,77 грн. заборгованість за тілом кредиту та 9255,83 грн. нараховані відсотки за користування кредитом, а тому процентна складова штрафу повинна обчислюватись від даної суми, та складає 1945,63 грн. (29656,77 + 9255,83 Х 5% : 100 = 1945,63 грн.). Отже суд вважає позов обґрунтованим в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 07.04.2010 в загальній сумі 41 358,23 грн., яка складається з: 29656,77 грн. заборгованість за тілом кредитом; 9255,83 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1945,63 грн. штраф (процентна складова). Приймаючи до уваги положення статті 141 ЦПК України та часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1200,97 грн. (розрахунок: 1762 х 68,16 % (задоволена частина позову 41 358,23 х 100 : 60678,46 (ціна позову) = 68,16 %) = 1200,97 грн.). На підставі статей 526, 527, 530, 625, 629, 1054 ЦК України та

Outcome: partial