Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що між ним та Державним підприємством «Дослідне господарство «Великі клини» (Відповідач), в період з 20 листопада 2014 року по 24 липня 2015 року було укладено ряд договорів поворотної фінансової допомоги (позики), за якими було надано підприємству поворотну фінансову допомогу на загальну суму 532167,00 грн. Відповідач грошові кошти, отримані як поворотну фінансову допомогу, не повернув до теперішнього часу, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з Державного підприємств «Дослідне господарство «Великі Клини» на його користь заборгованість за договорами про поворотну фінансову допомогу, а також суму нарахованих штрафних санкцій за період прострочення, суму нарахованих інфляційних витрат за час прострочення, завдану моральну шкоду, витрати на правову допомогу, що разом та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились. На адресу суду надано заяву, відповідно до якої представник позивача - адвокат Малофеєв В. О. просить розгляд справи провести без їх участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи було повідомлено своєчасно та належним чином. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх поданими доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи і дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що між позивачем [PERSON] та Державним підприємством «Дослідне господарство «Великі клини», у період з 20 листопада 2014 року по 24 липня 2015 року було укладено ряд договорів поворотної фінансової допомоги (позики): №7 від 20.11.2014 сума позики 30400 (тридцять тисяч чотириста) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 29.05.2015; №4/36 від 12.12.2014 сума позики - 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.08.2015; №1 від 20.01.2015 сума позики - 8500 (8ісім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення 01.08.2015; №2 від 19.02.2015 сума позики - 9000 (дев'ять тисяч) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.08.2015; від 12.03.2015 сума позики - 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.08.2015; №3а від 17.03.2015 сума позики - 18000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.08.2015; №5 від 16.04.2015 сума позики - 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.08.2015; №6 від 24.04.2015 сума позики - 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.08.2015; №7 від 30.04.2015 сума позики - 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.08.2015; №7 від 05.05.2015 сума позики - 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.08.2015; №8 від 15.05.2015 сума позики - 11000 (одинадцять тисяч) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.08.2015; №9 від 18..05.2015 сума позики - 19000 (дев'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.08.2015; №10 від 21.05.2015 сума позики - 21000 (двадцять одна тисяча) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.08.2015; №11 від 21.05.2015 сума позики - 49000 (сорок дев'ять тисяч) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 30.09.2015; №12 від 05.06.2015 сума позики - 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 30.09.2015; №13а від 12.06.2015 сума позики - 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 30.09.2015; №13 від 12.06.2015 сума позики - 14500 (чотирнадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 30.09.2015; №14 від 15.06.2015 сума позики - 20500 (двадцять тисяч п'ятсот) грн.. 00 коп., кінцевий строк повернення - 30.09.2015; №11 від 21.05.2015 сума позики - 52100 (п'ятдесят дві тисячі сто) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.11.2015; №15-н від 27.05.2015 сума позики - 13219 (тринадцять тисяч двісті дев'ятнадцять) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.11.2015; №16 від 16.06.2015 сума позики - 33948 (тридцять три тисячі дев'ятсот сорок вісім) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.11.2015; №17 від 17.06.2015 сума позики - 60000 (шістдесят тисяч) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.11.2015; №17а від 17.06.2015 сума позики - 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.11.2015; №176 від 24.07.2015 (сума позики - 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., кінцевий строк повернення - 01.11.2015. Загалом, по вищевказаним договорам Позивач надав Відповідачеві позику на загальну суму 532167 (п'ятсот тридцять дві тисячі сто шістдесят сім) грн. 00 коп. Відповідно до умов вказаних договорів зворотної фінансової допомоги, які с однотиповими, Відповідач, як Позичальник, зобов'язався повернути Позивачеві отримані позики (грошові кошти), у повному обсязі до 01 серпня 2015 року, 30 вересня 2015 року та 01 листопада 2015 року, включно. Але, станом на 16 серпня 2016 року зобов'язання за вищевказаними договорами, з боку Відповідача перед Позивачем не виконано у повному обсязі, грошові кошти так і не повернуто. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики може бути оплатним, тобто таким, що передбачає сплату процентів за користування сумою позики, або безоплатним - якщо виконання позичальником зобов'язання обмежується поверненням боргу. Правила щодо сплати процентів від суми позики містяться у статті 1048 ЦК України. Так, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Випадки, коли договір позики вважається безоплатним, зазначені в частині другій статті 1048 ЦК України. Визначене вказаною нормою правило про безоплатність договорів позики є імперативним і не може бути змінене за погодженням сторін. Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом. Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У частині першій статті 1048 ЦК України, яка має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Таким чином, у випадку, якщо договір позики не є безоплатним (безпроцентним) у розумінні частини другої статті 1048 ЦК України, позичальник зобов'язаний сплатити винагороду (проценти за користування позикою) й у випадку, коли таким договором не передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики. У відповідності зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а статтями 10 та 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 509 Цивільного Кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за поворотною фінансовою допомогою становить 583013,47 грн. Таким чином, враховуючи, що між сторонами виникли правовідносини безповоротною фінансовою допомогою, відповідач не виконав свої обов'язки по повернення грошових коштів, вимоги позивача про стягнення заборгованості з урахуванням процентів за користування грошовими коштами є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі наданого позивачем розрахунку. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 5830,13 грн.

Outcome: approved