Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що [INFO] року помер його син [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 110220 від 13.08.1999 року. За життя [PERSON] заповіту не склав. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є позивач - батько померлого та син спадкодавця - [PERSON]. В установлений законом строк позивач не звертався до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки постійно проживав разом із сином, тому вважав, що прийняв спадщину. У травні 2016 року позивач звернулись до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва на спадщину за законом після смерті спадкодавця. Державним нотаріусом Крутько Л.П. Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] був направлений лист та запропоновано звернутися в судовому порядку оскільки нотаріусу не було надано оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме державного акту на земельну ділянку. Вказаний документ був втрачений спадкодавцем. Тому, нотаріусом Крутько їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину на земельну ділянку площею 3,670 га в межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 110220 від 13 серпня 1999 року в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, просять розглянути справу за їх відсутністю. Представник відповідача Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника селищної ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Представники 3-х осіб в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, просять розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступних підставах. Встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 20.04.2016 року повторно, актовий запис № 20 від 26.03.2008 року. Згідно наданої копії матеріалів спадкової справи, судом встановлено, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, відкрилась спадщина на наступне майно - земельну ділянку площею 3,670 га в межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 110220 від 13 серпня 1999 року. Спадкоємцями першої черги є позивач [PERSON] та його онук та син спадкодавця [PERSON] Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат» підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальній порядок оформлення права власності на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності суддів та нотаріусів. Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняти спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання у нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вивчивши копію спадкової справи № 627/ 2008, встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, який бажав прийняти спадщину після смерті спадкодавця - сина [PERSON], померлого [INFO] року, із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк після відкриття спадщини не звертався до нотаріуса, а звернувся 26.05.2016 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на момент смерті спадкодавця постійно проживав разом з ним. Заява від [PERSON] - сина спадкодавця та онука позивача, надійшла до нотаріуса 08.09.2008 року. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 ЦК України та п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину має бути видано спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які подали заяву про прийняття спадщини, або постійно проживали разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявили про відмову від неї. Спадкоємець [PERSON] в шестимісячний строк після смерті спадкодавця [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки постійно проживав разом зі своїм сином за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 21.04.2016 року № 788, виданої Виконкомом Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Про відмову від прийняття спадщини позивач у встановлений ст. 1270 ЦК України строк до нотаріуса не звертався. Вказаний факт свідчить про те, що позивач прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його сина [PERSON], оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із [PERSON] Його заява про видачу свідоцтва про право на спадщину надійшла до нотаріальної контори 26.05.2016 року, однак нотаріус йому письмово направив відповідь від 26.05.2016 року з пропозицією звернутися до суду, у зв'язку з неможливістю видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа, а саме державного акту про право власності на земельну ділянку. Суд вважає, що даний лист є відмовою нотаріуса позивачу у видачі свідоцтва на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, тому що вона виклала мотиви відмови у вчиненні нотаріальних дій. За життя [PERSON] заповіту не складав. Позивач та [PERSON] є спадкоємицями першої черги за законом. На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Визначення порядку власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Суд вважає, що саме такий випадок має місце, оскільки нотаріусом позивачу було роз'яснено листом від 26.05.2016 року про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадщину, який був втрачений спадкодавцем. В матеріалах справи знаходиться копія державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 110220 від 13 серпня 1999 року, відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,670 га, що розташована на території КСП «Агрофірма ім. Горького» Миколаївської сільської ради. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 31.05.2016 року № 145/86-16, виданої управлінням держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, власником земельної ділянки на підставі вищевказаного державного акту значиться [PERSON] Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач і відповідач [PERSON] є спадкоємцями на спадкове майно після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, у рівних частках. Оцінюючі зібрані докази, суд вважає визнати за позивачем право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 3,670 га в межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 110220 від 13 серпня 1999 року в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Позивачем судовий збір сплачений в повному обсязі, згідно наданої суду квитанції. На підставі викладеного та

Outcome: approved