Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до якого, просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO] надміру виплачені їй за рахунок державного бюджету кошти допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 150,00 грн., судові витрати стягнути з відповідача. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні праці як одержувач державної допомоги відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» на сина - [PERSON], [INFO] Громадянці [PERSON] згідно її заяви від 17.11.2011 року була призначена допомогу, як одинокій матері в розмірі 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно повідомлення Крюківського відділу ДРАЦС Кременчуцького МУЮ № 87/04-03-49 від 28.11.2013 року було підтверджено факт встановлення батьківства над сином [PERSON] з 28.11.2013 року. [PERSON] не повідомила позивача про встановлення батьківства над її сином. На підставі розпорядження управління від 02.12.2013 року виплата допомоги відповідачці припинено з 01.12.2013 року. Розмір переплати за період з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року становить 309,60 грн, оскільки допомога в розмірі 159,60 грн. була повернута в травні 2014 року. Залишок коштів допомоги, які необхідно стягнути з заявниці складає - 150 грн. На адресу відповідача було надіслано лист від 12.08.2014 року вих. № 03/4302 та 08.04.2016 року вих. № 03/4087 стосовна погашення переплати державної допомоги в добровільному порядку та була попередженна про те, що у разі непогашення переплати допомоги, управління буде змушене звернутися до суду, яку вона не сплатила. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила. Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.197 ЦПК України). Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з'ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Судом встановив, що згідно заяви [PERSON] від 17.11.2011 р. їй була призначена допомога, як одинокій матері в розмірі 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку - на сина [PERSON], [INFO]. Згідно повідомлення Крюківського Відділу ДРАС РС Кременчуцького МУЮ від 28.11.2013 року № 87/04-03-49, зазначено, що до актового запису № 695 від 26.10.2011 року про народження [PERSON] на підставі заяви [PERSON] - про визнання батьківства 28.11.2013 року внесено відомості про батька. Розпорядженням Управління соціального захисту Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 02.12.2013 року № 460241 виплата допомоги [PERSON] припинена з 01.12.2013 року. Таким чином, [PERSON] були надміру виплачені бюджетні кошти за період з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року в сумі 309,60 грн. Як вбачається з квитанції № 98 [PERSON] була погашена частина допомоги в сумі 159, 60 грн. На адресу [PERSON] було направлено листи-повідомлення від 12.08.2014 року вих. № 03/4302 та 08.04.2016 року вих. № 03/4087 про повернення державної допомоги в сумі 150 грн., але до теперішнього часу належна до повернення сума не повернута. Відповідно до ч. 1 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон) в редакції на дату звернення відповідача з заявою за призначенням допомоги від 17.11.2011р., допомога на дітей одиноким матерям за цим Законом надається одиноким матерям (які не перебувають у шлюбі), одиноким усиновителям, якщо у свідоцтві про народження дитини (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку державним органом реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновителя) дитини. Відповідно до ст. 18-4 Закону, виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Відповідно до ч.1-2 статті 22 Закону одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми. Згідно з п. 36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, (далі-Порядок) вказано, що Допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно. Виплата допомоги припиняється, зокрема, позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення волі отримувача допомоги за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу. Відповідно до п. 46 Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов'язанні у десятиденний термін повідомити про це органи праці та соціального захисту та соціально захисту населення. Суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Виплата допомоги припиняється за рішенням органу, що призначає та виплачує цю допомогу з місяця, що настає після місяця, у якому виникли такі обставини. Відповідно до п. 49 Порядку суми державної допомоги сім'ям з дітьми, особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, зобов'язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім'ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім'ї тощо). Суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи(потерпілого) без достатньої правової підстави(безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Виходячи з системного аналізу вищезазначених правових норм у сукупності наданими доказами, суд приходить до висновку, що внаслідок недобросовісної поведінки відповідача [PERSON], що виразилась у неповідомленні позивача про факт визнання батьківства, тобто відомостей, що впливають на виплату державної допомоги, остання безпідставно отримала допомогу на дитину - [PERSON], [INFO]. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що позов Управління соціального захисту Крюківського району департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до [PERSON] про відшкодування надміру виплачених сум державної допомоги на дітей одиноким матерям. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1378 грн.

Outcome: approved