Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті кошти в сумі 111777,05 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 1117,78 гривень. В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що в період з 03.07.2004 року по 19.02.2010 року він перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу відповідачка продовжувала виконувати обов'язки директора Приватного підприємства «М ІНЕР», засновником якого є позивач, та була представником позивача як фізичної особи-підприємця. Для виконання обов'язків представництва позивач 10.02.2012 року видав на ім'я відповідача довіреність терміном дії до 10.02.2019 року, за якою уповноважив відповідача бути представником його інтересів в установах банку з питань відкриття чи закриття рахунків, з питань користування чи розпорядження грошима на рахунках та ін. Однак в кінці 2012 року стосунки сторін погіршились, оскільки відповідачка почала вимагати поділу будинку, який було побудовано до шлюбу та різних компенсацій за спільне майно подружжя. Через декілька днів, а саме: 29.12.2012 року, перебуваючи у справах у Васильківському відділенні комерційного банку «Райффайзен Банк Аваль» позивач випадково дізнався , що відповідач, діючи на підставі вищевказаної довіреності від 10.02.2012 року, яку позивач через надмірну зайнятість по роботі не скасував та не забрав, отримала з кредитного карткового рахунку кошти в сумі 100000 гривень, 5000 гривень з яких відразу було відраховано банком у якості комісії за отримання готівки. Позивач, посилаючись на те, що відповідачкою безпідставно та без згоди позивача було отримано кошти з кредитного карткового рахунку останнього, просить суд стягнути з відповідачки на його користь 95000,00 гривень отриманих відповідачем з кредитного карткового рахунку, 5000 гривень, які були відраховані банком у якості комісії за отримання готівки, 8452,05 гривень в рахунок відшкодування відсотків за користування безпідставно отриманими коштами, 3325,00 гривень в рахунок сплати комісії за отримання готівкових коштів та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1117,78 гривень. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка вимог позову не визнала, пояснивши, що нею дійсно без згоди позивача було знято кошти з кредитного карткового рахунку в сумі 95000 гривень, які вона спочатку віддала чоловікові. Але згодом, побачивши кошти в себе з кімнаті на ліжку, вона, вважаючи, що це сам чоловік надав їх, використала кошти для особистих потреб. На даний час в неї даної суми коштів не має, а тому, зі слів відповідача, вона не в змозі їх повернути позивачу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що підтверджено сторонами по справі, що в період з 03.07.2004 року по 19.02.2010 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2010 року було розірвано. Згідно договору про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватись з використанням платіжної картки № 011/7026/65141 та додаткового договору № 1, укладених 05.03.2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] встановлено, що на ім'я відповідача за його заявою було відкрито поточний рахунок [NUMBER] з використання платіжної картки та кредитною лінією 100000,00 гривень ( а.с.4-11). Довіреністю, посвідченою 10.02.2012 року приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником в усіх органах державної влади та управління, в усіх установах, підприємствах, організаціях, товариствах будь0якої підпорядкованості та форм власності з будь-яких питань його діяльності як суб'єкта підприємницької діяльності, а також в установах банку, з питання відкриття чи закриття рахунків, з питання користування чи розпорядження грошима на рахунках, з правом проведення будь-яких банківських операцій (а.с.12,20,21). Відповідачкою підтверджено факт того, що 29.12.2012 року без згоди позивача, вона здійснила зняття коштів з карткового рахунку в сумі 95000 гривень. Даний факт також підтверджено довідкою по картковому рахунку [NUMBER] від 29.12.2012 року, з якого вбачається, що з карткового рахунку було знято в загальному 99614,50 гривень, з яких: 95000.00 гривень знятих готівкових коштів; 3325,00 гривень сплачено комісії за отримання коштів та 1289,50 гривень знято в рахунок сплати відсотків за користування кредитом (а.с.13). Вважаючи дії відповідача по самовільному зняттю коштів з карткового рахунку неправомірними, позивач 26.02.2013 року звернувся з завою про кримінальне правопорушення до начальника Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області (а.с.16). За результатами розгляду вищевказаної заяви, постановою старшого слідчого СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області капітана міліції Вербича В.М. від 07.11.2013 року кримінальне провадження відносно відповідачки закрито, у зв'язку з відсутністю в діянні останньої складу кримінального правопорушення (а.с.17). Статтею 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В силу положень ст. 237, 238 ЦК України представництвом є правовідношення в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представник не може вчиняти правочини від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Вимоги позивача про стягнення 95000.00 гривень знятих готівкових коштів; 3325,00 гривень сплачено комісії за отримання коштів та 1289,50 гривень підтверджуються довідкою по картковому рахунку [NUMBER] від 29.12.2012 року, а тому вказані вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення 5000,00 грн. комісії є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи. Щодо стягнення 8452,05 грн. на підставі ст. 1048 ЦК України, то вказана норма до спірних правовідносин не застосовується за аналогією права, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають. При прийнятті рішення у справі суд приймає як належний та допустимий доказ довідку по картковому рахунку (а.с.13), що мав місце на час виникнення спірних правовідносин та яким встановлено дійсний рух коштів. Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт безпідставного та самовільного привласнення відповідачем коштів позивача, в зв'язку з чим права останнього були порушені і підлягають відновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 95000.00 гривень в рахунок відшкодування самовільно знятих готівкових коштів; 3325,00 гривень витрачених на оплату комісії за отримання коштів та 1289,50 гривень знятих в рахунок сплати відсотків за користування кредитом, а всього 99614,50 гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 996,14 гривень, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с.1). На підставі наведенного та

Outcome: partial