Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивує тим, що 17.12.2012 року між ним та відповідачкою укладено шлюб відділом РАЦСу Бориславського міського управління юстиції у Львівській області. Того ж дня у відділі реєстрації актів стану Бориславського МУЮ було вчинено актовий запис № 13 про народження [PERSON], батьками якого записано [PERSON] та [PERSON]. Пояснює, що з відповідачкою, шлюб з якою на даний час розірвано, познайомився восени 2010 року. Короткий час вони зустрічалися та мали позашлюбні стосунки, проте, згодом посварилися і не спілкувалися. Зустрівшись після тривалої розлуки, [PERSON] заявила про свою вагітність та запевнила, що саме він є батьком позашлюбної дитини. Таким чином, будучи переконаним у своєму батьківстві, погодився зареєструвати з нею шлюб та записати себе батьком позашлюбної дитини. Вважає, що з вини дружини подружнє життя так і не склалось. У силу розповсюджуваних нею чуток, у нього виник сумнів щодо свого батьківства, а відтак, запропонував колишній дружині добровільно провести генетичну експертизу, від якої вона відмовилася. За таких обставин вирішив звернутись до суду, щоб остаточно переконатись, що він є батьком [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги. Пояснив, що з відповідачкою, до народження дитини, разом проживали лише періодично. Вважає, що висновок проведеної судово-генетичної експертизи стосовно встановлення його батьківства щодо [PERSON] є недостовірним, так як проведений з ДНК-носія - слини, а не з ДНК-носія - рідкої крові. Просить задоволити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти заявлених позовних вимог та пояснила, що обставини, викладені в позові, не відповідають дійсності. Пояснила, що з позивачем деякий час проживали разом, проте, коли народилась дитина, в якої виявили вади здоров'я, їх відносини погіршились. Вважає, що позивач не визнає своє батьківство, так як дитина є інвалідом, та не бажає сплачувати аліменти на сина. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом РАЦСу Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 17.01.2012 року, про що зроблено актовий запис за № 04. З копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом РАЦСу Бориславського міського управління юстиції у Львівській області від 17.01.2012 року, [PERSON] народився 01.01.2012 року та його батьком записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON], про що зроблено актовий запис № 13. Разом з тим, з медичного висновку № 76, виданого Дрогобицьким районним територіальним медичним об'єднанням від 17.10.2012 року та з виписки медичної карти стаціонарного хворого №1098 відомо, що [PERSON] є дитиною-інвалідом віком до 18 років. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 123, 127 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Як вбачається з висновку №10/58 від 05.03.2015 року головного експерта сектору молекулярно-генетичної, імунологічної експертизи, експертизи волосся та обліку генетичних ознак людини відділу спеціальних видів експертизи Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України у Львівській області, капітана міліції [PERSON], ДНК- профіль зразка букального епітелію [PERSON] містить лише ті генетичні ознаки (алелі), що визначені в ДНК-профілях [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], [INFO], може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO]; ймовірність даної події складає 99,99%. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.06 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відтак, у суду немає сумнівів у достовірності даного висновку, оскільки експертиза проведена з додержанням встановленого процесуального порядку (ст.143-147 ЦПК України), судовим експертом, який володіє спеціальними знаннями для вирішення поставленого питання і має відповідний стаж роботи. Експертному дослідженню піддавався необхідний матеріал (зразки букального епітелію [PERSON], [PERSON], [PERSON].), так як проведення генетипоскопічної експертизи з Днк-носія рідкої крові може завдати шкоди здоров'ю [PERSON] Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За таких обставин, оцінюючи наявні у справі докази, а також враховуючи пояснення матері дитини - відповідачки [PERSON], яка заперечує походження дитини від іншого чоловіка, суд приходить до висновку, що [PERSON] не доведено відсутності кровного споріднення між ним та неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO], а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed