Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води). Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Позивач,\~ в період з серпня 2012 р. по травень 2016 р. надав\~\~ відповідачеві послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води). Відповідач не здійснює оплату за отримані послуги, у звязку з чим станом на 31 травня 2016 р. сума заборгованості складає 3 878 грн. 59 коп. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму, а також витрати на сплату судового збору. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив позовні вимоги та їх обгрунтування, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач позов не визнав, в судовому засіданні пояснив, що дійсно є власником вказаної квартири, однак в ній тривалий час не мешкає. В квартирі мешкає його син, який повинен сплачувати надані позивачем послуги. Крім того, відповідач просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності. Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними документами встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. У відповідності зі ст. 11 ч.1 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно зі ст. 13 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). В судовому засіданні встановлено, що позивач надає в квартиру [ADDRESS] № в м. Запоріжжі, власником якої є відповідач, вказані житлово-комунальні послуги, в звязку з чим сторони перебувають у договірних відносинах з надання послуг. У відповідності зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст. 20 ч.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач, зокрема, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З наведених підстав суд вважає, що відповідач повинен сплатити позивачеві заборгованість за надані житлово-комунальних послуги. При визначені розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приймає до уваги наступне. Згідно наданим позивачем даним, заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг у відповідача виникла з 1 серпня 2012 р. та станом на 31 травня 2016 р. складає 3 878 грн. 59 коп. У відповідності зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач звернувся до суду 8 серпня 2017 р., початок перебігу позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України рахується з 8 серпня 2014 р. Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач подав до суду заяву про застосування позовної давності. У відповідності зі ст. 264 ч.2, 3 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. В судовому засіданні встановлено, що 10 серпня 2016 р. позивач звертався до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги централізованого опалення, постачання гарячої води. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2016 р. заяву позивача повернуто відповідно до ст. 109 ч.1 ЦПК України. Враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові судової палати у цивільних справах від 2 грудня 2015 р. у справі № 6-895цс15, що за змістом статті 257, частини другої статті 264, частин четвертої, пятої статті 267 Цивільного кодексу України, частини першої статті 118, частини першої статті 122 Цивільного процесуального кодексу України перебіг позовної давності шляхом пред'явлення позову може перериватися не в разі будь-якого направлення позову поштою, а здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема статей 109,\~119,\~120 ЦПК України. Якщо судом у прийнятті позовної заяви відмовлено або її повернуто, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подача позову з недодержанням правил підсудності.\~\~\~\~ Оскільки заява позивача про видачу судового наказу від 10 серпня 2016 р. ухвалою суду повернута заявникові, предявлення цієї заяви не перериває перебіг позовної давності З наведених підстав перебіг позовної давності слід рахувати з 8 серпня 2014 р. за три роки до подачі позовної заяви. Згідно розрахунку, наданому позивачем, заборгованість відповідача за надані послуги за період з 1 серпня 2012 р. до 8 серпня 2014 р. складає 1 333 грн. 69 коп., за період позовної давності з 8 серпня 2014 р. до 31 травня 2016 р. 2\~544 грн. 90 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У задоволені позову про стягнення з відповідача заборгованості за період з 1 серпня 2012 р. до 8 серпня 2014 р. в сумі 1 333 грн. 69 коп. суд відмовляє в звязку зі спливом позовної давності. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1\~049 грн. 82 коп.

Outcome: partial