Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить усунути перешкоди в здійсненні прав власника автомобіля марки JEEP CHEROKEE, 1990 року випуску шляхом зняття арешту та заборони на відчуження, накладених постановою АК 422877 ВДВС Печерського РУЮ м. Києва від 16.07.2004р. № 448/21 та постановою ВДВС Святошинського району м. Києва від 23.02.2006р., стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 5 000грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що Спільному українсько-кіпрському підприємству «Елтронікс» на праві власності належить автомобіль марки JEEP CHEROKEE, 1990 року випуску, картка № [NUMBER], NZA: [NUMBER], кузов № [NUMBER], шасі б/н на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Як стало відомо з довідки «АІС» автомобіль JEEP CHEROKEE, 1990 року випуску, картка № [NUMBER], NZA: [NUMBER], кузов № [NUMBER], шасі б/н значиться в арешті на підставі постанови від 23.02.2006р. № В/9 ВДВС Святошинського району м. Києва державного виконавця Арутюнян, Постанова АА 838396, ВЛ Ю-58 та на підставі постанови від 16.07.2004р. № 448/21 ВДВС Печерського РУЮ м. Києва державного виконавця Іщенко, Постанова АК422877 (АА856709). Звернення до відповідачів щодо закриття виконавчих проваджень та скасування арешту позитивних наслідків не дали, оскільки згідно повідомлень ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві та Святошинського РУЮ в м. Києві термін зберігання виконавчих проваджень закінчився, у зв'язку з чим рекомендовано звернутись до суду. Відповідачі в судове засідання не з'явились повторно, про день слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому суд вважає можливим слухати справу у їх відсутність згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, Спільне Українсько-кіпрське підприємство «Елтронікс» є власником автомобіля JEEP CHEROKEE, 1990 року випуску, держномер 00870КІ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 01.08.2000р. /ас 18/. Згідно відомостей «АІС» автомобіль JEEP CHEROKEE значиться в арешті на підставі постанови від 23.02.2006р. № В/9 ВДВС Святошинського району м. Києва, вик. Арутюнян, Постанова АА 838396, ВЛ Ю-58 та на підставі постанови від 16.07.2004р. № 448/21 ВДВС Печерського РУЮ м. Києва держ. виконавець Іщенко, постанова АК422877 (АА856709) /ас. 3/. Згідно відповіді ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від 07.09.2016 року за вих. № 40700 та від 13.09.2016 року вих. № 47894 надати відомості щодо постанови ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва № В/9, АА 838396, ВЛ Ю-58 від 23.02.2006 року не є можливим, оскільки згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень інформація щодо вказаної постанови відсутня /ас 39,41/. Не дивлячись на неодноразові звернення, ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві будь-якої відповіді щодо наявності чи відсутності виконавчого провадження, в рамках якого був накладений арешт на автомобіль позивача в 2004році, не надав. Відповідно до ст. 321 ЦК України та ч. 4 ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що на даний час відомостей про наявність виконавчих проваджень, в рамках яких накладався арешт на автомобіль JEEP CHEROKEE, 1990 року випуску, картка № [NUMBER], NZA: [NUMBER], кузов № [NUMBER], шасі б/н в базі «АІС», немає, внаслідок знаходження даного автомобіля під арештом на підставі постанов ВДВС порушуються права позивача як власника автомобіля, скасувати вказаний арешт в іншому порядку, ніж судовому, у позивача немає можливості у зв'язку зі знищенням виконавчих проваджень, а тому суд вважає, що позов щодо усунення перешкод в користуванні майном шляхом скасування арешту на автомобіль підлягає задоволенню. Вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди в розмірі 5 000грн. та витрат на поїздки в розмірі 800грн. задоволенню не підлягають, оскільки будь-яких доказів спричинення моральної шкоди внаслідок дій відповідачів та понесення витрат на поїздки позивач не надав. На підставі викладеного,

Outcome: partial