Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 26.06.2013р. до позивача з особистою заявою про призначення тимчасової допомоги на доньку [PERSON], 12.09.2002р.н., батько якої ухиляється від сплати аліментів, звернулась [PERSON], 15.08.1971р.н., надавши відповідні документи. Заявниці була призначена та виплачувалась така допомога з 01.06.2013р. по 31.10.2013р. З аналогічними заявами [PERSON] зверталась і в подальшому 26.06.2013р., 22.05.2014р., 05.08.2015р. На підставі вказаних заяв виплачувалась державна допомога до 30.11.2015р. Відповідно до виконавчого листа Бердянського міськрайонного суду №2-1585/2007, з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 30% від заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Під час перевірки встановлено, що відповідно до вказаного виконавчого листа відповідач [PERSON] сплатив 26.10.2013р. аліменти в розмірі 1185,00 грн., в 2014 році 1773,00 грн., в 2015 році 1439,30 грн., тобто це є обставиною, що підтверджує можливість стягнення з нього аліментів. Розмір переплаченої позивачем тимчасової допомоги за період з 01.06.2013р. по 30.11.2015р. складає 5825,10 грн. Позивач двічі звертався до відповідача що повернення вказаної грошової суми, але відповіді не отримав. Тому позивач в своєму позові просить стягнути з [PERSON] суму переплаченої тимчасової державної допомоги в розмірі 5825,10 грн., а також судові витрати. До судового засідання представник позивача [PERSON] надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 26.06.2013р. до позивача з особистою заявою про призначення тимчасової допомоги на доньку [PERSON], 12.09.2002р.н., батько якої ухиляється від сплати аліментів, звернулась [PERSON], 15.08.1971р.н., надавши відповідні документи. Заявниці була призначена та виплачувалась така допомога з 01.06.2013р. по 31.10.2013р. З аналогічними заявами [PERSON] зверталась і в подальшому 26.06.2013р., 22.05.2014р., 05.08.2015р. На підставі вказаних заяв виплачувалась державна допомога до 30.11.2015р. Відповідно до виконавчого листа Бердянського міськрайонного суду №2-1585/2007, з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 30% від заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Під час перевірки встановлено, що відповідно до вказаного виконавчого листа відповідач [PERSON] сплатив 26.10.2013р. аліменти в розмірі 1185,00 грн., в 2014 році 1773,00 грн., в 2015 році 1439,30 грн., тобто це є обставиною, що підтверджує можливість стягнення з нього аліментів. Розмір переплаченої позивачем тимчасової допомоги за період з 01.06.2013р. по 30.11.2015р. складає 5825,10 грн. Позивач двічі звертався до відповідача що повернення вказаної грошової суми, але відповіді не отримав. Відповідно до ч.10 ст.181 СК України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved