Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом позбавлення [PERSON] права користування вказаним житловим приміщення. Свої вимоги позивач мотивує тим, що будинок за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.02.2009, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Семенюк М.М., за реєстровим номером 97. Відповідач у справі - [PERSON], в даному приміщенні зареєстрований, проте з 2012 року фактично не мешкає. Однак, викладена вище обставина суперечить інтересам власника, адже добровільно відповідач не знявся з реєстрації, чим порушує право власності позивача. В судове засідання позивач, належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи не з'явилась, від неї надійшла заява, в якій остання просить суд розглядати справу за її відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також не заперечує в разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового Бюро ГУМВС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України, про що в матеріалах справи маються відповідні документи, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи в його відсутність не надав. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 10.02.2009, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Семенюк М.М., за реєстровим номером 97, земельна ділянка площею 0,1034 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON]. У відповідності до копії рішення ІІІ сесії VІІ скликання Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області від 29 січня 2016 року «Про перейменування вулиць, провулків, площ у селі Мала Рогань та селі Коропи Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області», [ADDRESS]. Згідно з актом депутату Малороганської сільської ради Бабко В.Ф., за адресою: [ADDRESS], зареєстрований - [PERSON], 1973 р.н., проте з серпня 2012 року останній за місцем реєстрації місця проживання не мешкає, особистих речей не має. Як вбачається з інформації виданої виконавчим комітетом Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області за вих.№09-417/178 від 05.05.2017, за адресою: [ADDRESS], зареєстрована [PERSON] та її племінник - [PERSON]. З огляну на приведене вище вбачається, що на день подачі позовної заяви відповідач - [PERSON], 1973 р.н., дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проте не мешкає за даною адресою понад 1 рік. Відповідно до ч. 3 ст.10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Згідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.ст. 64, 156 ЖК України, відповідач є членом сім'ї позивача. Так, в порядку визначено ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. В Законі України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а саме, в ст. 7 передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом не встановлено поважні причини, перелік яких чітко визначений законом, відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання понад 1 рік, а тому враховуючи вище викладене, прийшов до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved