overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.04.1999 року між позивачем, з однієї сторони, та відповідачами, з іншої сторони, був укладений договір № 258/99 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], який оформлявся та посвідчувався Одеською Новою Біржею. На даний час виникло питання з приводу відчуження будинку, але нотаріус відмовляє позивачу у реєстрації договору з тієї причини, що даний договір купівлі - продажу квартири, засвідчений біржею являється недійсним. Позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу вищевказаної квартири. У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином за останнім відомим місцем їх реєстрації. Заперечень від відповідачів на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. 224-225 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору № 258/99 від 05.04.1999 року зареєстрованого Одеською Новою Біржею, [PERSON], яка діяла від себе та в інтересах на той момент неповнолітнього сина [PERSON], а також від імені [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі довіреності, [PERSON], [PERSON], з однієї сторони, продали, а [PERSON], [PERSON], яка діяла від себе та в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], з іншої сторони, купили квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно по договору, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Проаналізувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що даний договір відповідає вимогам для дійсності правочину, що передбачені ст.. 203 ЦК України, оскільки складений у письмовій формі та зареєстрований Одеською Новою Біржею, виконання договору спричинило реальне настання правових наслідків. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги повністю законні та обґрунтовані, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання договору купівлі продажу квартири зареєстрованого біржею дійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29.01.2016 р. померла [PERSON] , яка на день смерті проживала в [INFO] ( нині Горішні Плавні) яку вона купила за життя та уклала договір купівлі продажу квартири з [PERSON], [PERSON], [PERSON] , який було зареєстровано в універсальній товарній біржі 11.09.1998 р. під реєстраційним № 191 , 29.01.1998 р. вищевказана квартира була зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності в Кременчуцькому МБТІ за реєстром № 359 в книзі №4. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлої [PERSON] , йому було відмовлено у видачі свідоцтва , оскільки , зазначена квартира не оформлена нотаріально. Просить суд постановити рішення, яким визнати дійсним вищевказаний договір купівлі продажу квартири. В судове засіданні позивач не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином . Від нього до суду надійшла заява в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить розглядати справу у його відсутність в заочному провадженні. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися. Про день час і місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник відповідача [PERSON] універсальної біржі в судове засідання не зявився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином . Представник зацікавленої особи [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Про день час і місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, від нього до суду надійшла заява, згідно якої просить розглядати справу у його відсутність . Судом встановлено, що 11.09.1998 р. між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON]В було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] ( нині Горішні Плавні). Даний договір був зареєстрований [PERSON] універсальною товарною біржею за №191 і в Кременчуцькому МБТІ 25.09.1998 р. інвентарний №359, в книзі № 4 (а.с.8). Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (нині Горішні Плавні) видане на ім»я [PERSON] , відповідно до договору купівлі продажу від 11.09.1998 р. (а.с.9). Відповідно до довідки нотаріальної контори [PERSON] було розяснено, що договір укладений 11.09.1998 р. підлягає нотаріальному посвідченню і йому рекомендовано звернутися до суду для визнання зазначеного договору дійсним (а.с.3). Оскільки обидві сторони за договором досягли згоди по всім необхідним умовам договору, договір є законним, не містить протиправних умов, повністю виконаний сторонами, але не посвідчений у встановленому законом порядку, тобто нотаріально, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, обґрунтовуючи вимоги тим, що він являється власником житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] в якому крім нього зареєстровані [PERSON], [PERSON], які з 2014 року не проживають у вказаному будинку. Позивач позбавлений можливості отримувати субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг та вимушений сплачувати комунальні платежі за кількістю мешканців житлового будинку. З наведених підстав просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування вищевказаним будинком. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі (а.с. 36). Відповідачі повідомлялися про дати, час та місце розгляду справи шляхом спрямування за місцем реєстрації судових повісток. Оскільки зі змісту заяви позивача не вбачається заперечень проти заочного розгляду справи, а відповідачі належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явилися, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до статей 317, 319, 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], що підтверджується копією договору дарування від 15.02.2011 та копією витягу про державну реєстрацію прав № 32781334 від 05.01.2012 (а.с. 8-9). Той факт, що відповідачі [PERSON], [PERSON], які зареєстровані за вказаною адресою, не проживають у вказаному житловому будинку з 2014 року підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 23.01.2019 (а.с. 6). За вказаних обставин суд приходить до висновку, що наявність реєстрації відповідачів в будинку, власником якого є позивач обмежує останнього у здійсненні прав на користування, володіння і розпорядження належним йому майном, тому позовні вимоги про визнання відповідачів таким, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі статей 319, 321, 391, 405 та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в якій зазначає, що відповідач [PERSON] є бувша невістка яку він зареєстрував в 2008 році, після розірвання шлюбу з сином невістка в серпні 2015 року покинула його квартиру та не проживає з того часу. Комунальні послуги відповідач не сплачують, особистих речей в квартирі її не має. У зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити, визнавши відповідача таким, що втратили право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився надавши до суду заяву про слухання справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоч про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за останнім відомим місцем проживання, що підтверджується направленими в її адресу , заперечень щодо позову та клопотань до суду не направила. Представник відповідача відділ реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальних громад Обухівської міської ради в судове засідання не з'явився направивши до суду клопотання про слухання справи в відсутності їх представника. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно витягу про реєстр права власності на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної власності належить [ADDRESS] (а.с.6-7). Згідно довідки № 05/16-1 від 24 травня 2016 року виданого ОСББ «Промінь» вбачається, що [PERSON], зареєстрована в [INFO] з 21.06.2008 року, але не проживає (а.с.17). Згідно актів складених депутатом Обухівської міської ради вбачається, що [PERSON], зареєстрована в [INFO] з 21.06.2008 року, але не проживає за вказаною адресою з листопада 2015 року (а.с.10-16). Згідно ч.2 ст.405 ЦК України члени сімї власника втрачає право користування жилим приміщенням, в разі відсутності члена сімї без поважної причини понад один рік. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідача в вказаній квартирі доведено належними і допустимими доказами, що не спростовуються відповідачами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та стягнення судового збору у розмірі 487,20 грн. В обґрунтування позову позивач посилаються на те, що вона має у своїй власності житловий будинок розташований у [ADDRESS]. У будинку за вказаною адресою зареєстровані: позивачка, син позивачки та відповідачі. Відповідачі більш як 5 років не проживають за місцем реєстрації. На даний час місце дійсного проживання відповідачів позивачу не відоме. В добровільному порядку знятися з реєстрації відповідачі не бажають. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. В установленому законом порядку відповідачі були повідомлені про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили. Оскільки до суду від відповідачів не надходили заяви про зміну місця проживання, а суду не відома адреса нового місця їх проживання, суд вважає, що в порядку ст. 77 ЦПК України вони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання. За згоди позивачки суд виносить рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч.2 ЦПК України за відсутності осіб,які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази в сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У даному випадку позивач є власником житлового будинку, що розташований у [ADDRESS]. У будинку за вказаною адресою зареєстровані: позивачка, син позивачки та відповідачі (а.с.18). З моменту здійснення реєстрації 23.10.2003 року відповідач [PERSON] за даною адресою не проживає, а відповідач - [PERSON], не проживає там з 2009 року. На даний час місце дійсного проживання відповідачів позивачу невідоме (а.с.8). В добровільному порядку знятися з реєстрації відповідачі не бажають. Беручи до уваги викладене, а також те, що відповідачі не є співвласниками спірного будинку за вищезгаданою адресою, більше одного року в ній без поважних причин не проживають, домовленість про порядок користування спірним будинком у них з позивачкою відсутня, суд вважає за можливе визнати відповідачів такими, що втратила право користування вказаним будинком унаслідок їх відсутності понад встановлені терміни. При зверненні до суду позивачкою було сплачено судовий збір в сумі 487,20 грн., які вона просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності в порядку набувальної давності, в якій вказує, що з 2004 року відкрито заволодів чужим майном - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою Луганська область, м. Кремінна, вул. Автопаркова «колишня Піонерська», 30 та мешкає у вищевказаному будинку і користується ним. Зі слів позивача він більше 10 років добросовісно володіє вищевказаним майном, а тому просить визнати за ним право власності на вищевказане домоволодіння в порядку набувальної давності. Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали у повному обсязі. Суд приймає визнання позову відповідачами на підставі ст. ст. 130 ч. 4, 174 ЦК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні відповідачі є спадкоємцями першої черги після смерті 7 вересня 2014 року [PERSON] на спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями за адресою Луганська область, м. Кремінна, вул. Автопарковій (колишня Піонерська), 30 та прийняли її фактично. Таким чином, відповідачі є власниками зазначеного житла. Позивач в свою чергу добросовісно заволодів чужим майном та мешкає в зазначеному будинку більше 10 років. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до змісту ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що позивач є таким, що добросовісно заволодів чужим майном та відкрито володіє ним більше 10 років, відповідачі позов визнали у повному обсязі, а тому він підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 328, 344 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визначення порядку користування квартирою № 180 в будинку № 5 по проспекту Комуністичному в місті Южноукраїнську, виділивши йому в користування кімнату площею 12.7 кв. метрів, а відповідачам кімнату площею 20.5 кв. метрів. Підсобні приміщення залишити в спільному користуванні. Просить також зобовязати КП «ЖЕО» укласти окремі договори про надання послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив виділити йому в користування кімнату площею 12.7 кв.м, в квартирі [ADDRESS], відповідачам [PERSON] і [PERSON] кімнату площею 20.5 кв. метрів в цій квартирі. Пояснив, що спірна квартира є спільною приватною власністю відповідачів. Він вселився в спірну квартиру в якості члена сім'ї відповідачів, за їх згодою в 2010 році. Визначення порядку користування необхідне для нормального користування квартирою. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] позов визнали. Пояснили, що запропонований позивачем порядок користування квартирою відповідає вимогам закону і вони вимушені з ним погодитись. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що спірна квартира належить на праві спільної часткової власності відповідачам [PERSON] і [PERSON] по 1/2 частині кожній. Позивач вселився в спірну квартиру в якості члена сім'ї відповідачів. Відповідачами було надано згоду на реєстрацію позивача в квартирі. На день розгляду справи між сторонами склався порядок користування квартирою, відповідно до якого позивач займає кімнату площею 12.7 кв.м, відповідачі кімнату площею 20.5 кв. метрів в цій квартирі. Відповідно до довідки від 26.05.2015 року, позивач зареєстрований в [INFO], житловою площею 33.2 кв. метрів з 23.12.2010 року. Згідно до ст.150 ЖК Україну, громадяни, які мають в приватній власності будинок, квартиру, користуються ними для особистого мешкання і мешкання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закласти, укладати інші не заборонені законом договори. Запропонований позивачем варіант визначення порядку користування квартирою інтересів сторін не порушує. Позовні вимоги про зобовязання КП «ЖЕО» укласти окремі договори найму жилих приміщень та відкрити на імя сторін окремі особові рахунки на відповідні кімнати, задоволенню не підлягають в звязку з передчасністю предявлення таких вимог. Позивач не звертався з відповідними вимогами до КП «ЖЕО». Крім того не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права на проживання в спірній квартирі. Як встановлено в судовому засіданні відповідачі не заперечують його право користування квартирою. Згідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача належать витрати по сплаті судового збору в сумі 243.60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про виключення із актового запису, просить суд виключити його з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород - Дністровський, Білгород - дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, вказуючи що 01 березня 1997 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON]. Через деякий час після народження дитини у нього виникли сумніви щодо того, чи він є батьком дитини та з цього приводу почалися сварки, що в подальшому призвело до припинення шлюбних відносин і як наслідок 06.06.2002 року шлюб між ними був розірваний. Оскільки позивачка зізналася, що не він є батьком дитини, тому він і звернувся з вказаним позовом до суду. У судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав. Відповідачка не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Представник відповідача Білгород - Дністровського відділу РАЦС у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 01 березня 1997 року між позивачем та [PERSON] був укладений шлюб. /л.с. 6/ [INFO] у них народився син [PERSON]. /л.с. 7/ Оскільки позивач з [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі, то у відповідності до ст. 122 СК України батьком дитини був записаний він. У відповідності до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Як встановлено в ході судового розгляду справи та підтверджується висновком експерта № 31 судово - медичної молекулярної - генетичної експертизи зразків рідкої крові, призначеної судом за заявою позивача, [PERSON], [INFO] не є біологічним батьком [PERSON], [INFO]. При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], Білгород - Дністровського відділу РАЦС, про виключення із актового запису обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved