Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить визнати недійсними з моменту вчинення - заповіт, посвідчений 05 вересня 2012 року в.о. державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори Москаленко Я.М., зареєстрований в реєстрі за № 2-464, яким [PERSON] заповіла земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства , розташовану на території Шарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області , площею 5.78 га, кадастровий номер 3520387301:02:000:0113 [PERSON] ; - заповіт, посвідчений 21 липня 2016 року нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 727, районної державної нотаріальної контори Москаленко Я. М. , зареєстрований в реєстрі за яким , [PERSON] заповіла земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства , розташовану на території Шарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області , площею 5.78 га, кадастровий номер 3520387301:02:000:0113 [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть.Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 5,78 га, яка розташована на території Шарівської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства. Він, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, після смерті матері звернувся до Олександрійської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщин, однак отримав відповідь про те, що за життя його матір`ю [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого все належне їй майно вона заповідала своїй онуці - [PERSON] . Позивач вважає, що відповідач, яка протягом деякого часу піклувалась про спадкодавця, обманним шляхом затягнула останню до нотаріуса.Тому, на думку позивача, зазначений заповіт необхідно визнати недійсним, оскільки його вчинення не відповідає дійсним намірам спадкодавця, яка весь час говорила, що належне їй майно після її смерті буде справедливо розподілене між усіма членами сім`ї та ніколи не мала наміру складати заповіт на користь будь-кого зі своїх рідних, а отже, вказане свідчить про те, його мати не розуміла суті вчиненого правочину та не читала його перед підписанням.Вважає, що необхідно визнати недійсним і попередній заповіт , складений на ім. »я [PERSON] , так як у випадку задоволення його вимоги про визнання недійсним заповіту на користь [PERSON] , це позбавить його права на спадкування майна, яке залишилося після смерті [PERSON] . 08.05.2019 року від [PERSON] , яка є представником відповідача [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення вимог позивача відповідач заперечує в повному обсязі, оскільки заповіт на її ім`я був складений та посвідчений нотаріусом [PERSON] за власним бажанням спадкодавиці, за місцем її проживання. Ніхто її не тягнув до нотаріуса обманним шляхом, як це стверджує позивач в своїй позовній заяві. Нотаріус неодноразово приїздила особисто за місцем проживання спадкодавця. Крім того, відповідно до заповіту, спадкодавець заповідала [PERSON] не все своє майно, а лише земельну ділянку № 113 , площею 5,78 га, яка розташована на території Шарівської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства. Щодо іншого майна, яке належало спадкодавцю, останньою було складено заповіти на ім`я інших членів її сім`ї. Отже, заповіт на ім`я відповідача було складено з дотриманням усіх вимог Цивільного кодексу України, ЗУ «Про нотаріат» та Положення про вчинення нотаріальних дій, він був прочитаний вголос та підписаний спадкодавцем в присутності двох свідків, що вказано в самому заповіті. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що відсутні будь-які правові підстави для задоволення позову про визнання заповіту недійсним, а тому в задоволенні вимог позивача необхідно відмовити. Представник позивача в підготовчому судовому засіданні уточнив позовні вимоги, подав заяву про збільшення розміру позовних вимог і зазначив, що вимоги позивач пред`являє до 2 спадкоємців - [PERSON] та [PERSON] , на ім`я якого 05.09.2012 року спадкодавцем було також складено заповіт, відповідно до якого земельну ділянку № 113 , площею 5,78 га, яка розташована на території Шарівської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства вона заповідала останньому. До іншого спадкоємця - [PERSON] , яка також звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , вимоги позивачем не пред`являються, так як на її користь не був складений заповіт. Тому доцільно, щоб дана особа була залучена до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. Відповідно заявив клопотання про уточнення суб`єктного складу учасників даної справи. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 18.06.2019 року клопотання представника позивача було задоволено та залучено до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] , а в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, зі слів його представника [PERSON] в зв`язку з незадовільним станом здоров`я. Відповідач [PERSON] , представник третьої особи - Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 та третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явились. Від третьої особи [PERSON] до розгляду справи по суті вимог надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, оскільки в цей час вона перебуватиме за межами України, при цьому в заяві зазначено, що на майно, яке є предметом даного спору, вона не претендує. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовну заяву з урахуванням уточнених позовних вимог підтримав повністю. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснив, що на думку позивача, його матері, яка на той час хворіла, під час складання заповітів, не були роз`ясненні наслідки таких рішень. Позивач не мав змоги забрати матір до себе, оскільки теж часто хворіє, спілкувався з матір`ю останній лише тоді, коли йому давали таку можливість, йому фактично пояснили, що його присутність у спадкодавця є небажаною. Зазначив, що під час посвідчення оспорюваних заповітів спадкодавець була в такому стані, що не могла усвідомлювати свої дії, вона декілька разів змінювала заповіт, при цьому кожний раз при посвідченні заповіту залучалися свідки. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що спадкодавець є його бабусею. Після смерті його батька, рідного сина спадкодавця, він спілкувався з останньою і вона особисто говорила йому, що має намір належний їй будинок заповідати своєму синові, позивачу по справі, одну земельну ділянку - синові [PERSON] , а іншу - йому, онукові [PERSON] В 2012 році бабусею було складено заповіт, відповідно до якого вона заповідала йому одну земельну ділянку. Одного разу йому зателефонувала медична сестра та повідомила, що його бабуся перебуває в тяжкому стані і він забрав її жити до себе. На той час позивач проживав з бабусею в одному будинку, однак нічого для неї не робив, хоча фізично й мав таку змогу, він фактично жив на бабусину пенсію, а свою віддавав своїм дітям. Позивач не заперечував, що він забрав бабусю до себе.Коли він забирав бабусю в 2016 році , то вона була в жахливому стані,вона лежала, у неї були пролежні, одежу з неї вимушені були зрізати. Бабуся пожила в нього приблизно з тиждень, почала самостійно ходити та їсти. Одного разу коли він повернувся з роботи до себе додому, бабуся сказала йому, що вирішила залишити належний їй земельний пай своїй онучці, його дочці [PERSON] , яка доглядала за нею, купала, готувала їжу. Після цього він викликав додому нотаріуса, яка склала та посвідчила заповіт на ім`я [PERSON] Бабуся все розуміла, була при своєму розумі, навіть коли він забирав її до себе, вона переймалась про те, що на її подвір`ї росте бур`ян і хто буде в її відсутність доглядати за подвір`ям. З позивачем, своїм дядьком, не спілкувався з приводу спадщини. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] , яка представляє інтереси [PERSON] , позов не визнала. Пояснила, що спадкодавця привезли з села до квартири її онука [PERSON] 21 червня 2016 року.В медичній картці [PERSON] зазначено про те, в якому стані на той час перебувала остання. Вона дійсно була в тяжкому стані, але фізично, при цьому ясно усвідомлювала всі свої дії, тому підстав для визнання заповіту недійсним немає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що влітку, років два тому, саме він на прохання [PERSON] допомагав останньому перевозити бабусю [PERSON] до нього додому. В цей час [PERSON] була в тяжкому стані,не помита, не доглянута, вона самостійно не ходила, була фактично лежача. Вони поклали [PERSON] на покривало та разом перенесли до автомобіля, при цьому остання кричала, що їй боляче. Приїхавши до будинку [PERSON] , вони витягли [PERSON] з автомобіля, посадили на стільця та занесли до ліфта, потім до квартири [PERSON] Потім він, свідок, поїхав. Коли вони забирали [PERSON] вона просила свого сина,позивача по справі, який жив разом з нею в будинку та в цей час був нетверезим, заплатити за дорогу, але останній її прохання проігнорував і ніяких коштів не дав. При цьому, [PERSON] чітко розуміла хто саме її забирає і куди та не заперечувала проти цього. На його думку, син [PERSON] - [PERSON] мав здоровий вигляд і міг доглядати і себе і свою матір, зовнішній вигляд якої на той час свідчив про те, що за нею давно ніхто не доглядав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона була присутня під час складання та підписання [PERSON] заповіту на користь [PERSON] . Крім неї, були присутні ще двоє свідків. [PERSON] чітко розуміла зміст заповіту, вона лише погано бачила, тому уважно слухала заповіт, який їй було зачитано нотаріусом уголос. Допитана в судовому засіданні приватний нотаріус [PERSON] пояснила, що заповіт, який було складено спадкодавцем в 2016 році було посвідчено саме нею. Вона за викликом виходила за місцем проживання спадкодавця. Заповідачка була похилого віку, але при здоровому розумі. Заповіт було посвідчено в присутності свідків, жодних підстав вважати, що заповідача хтось примушував до вчинення таких дій не було. Вона, свідок, прийшла за місцем проживання заповідачки, встановила її особу, потім повернулась до офісу, склала заповіт . Заповіт посвідчила в присутності свідків, після чого повернулась в офіс , все оформила належним чином. Віднесла і вручила заповіт за адресою місця проживання заповідачки .Складення заповіту за місцем знаходження заповідача передбачено Порядком вчинення нотаріальних дій. Свідків, які були присутні під час підписання заповідачем заповіту, остання обирала сама, вона з ними спілкувалась, комфортно почувалась в їх присутності. Заповідач була при своєму розумі, ще й пісню заспівала для присутніх, вона говорила, що дуже хоче скласти вказаний заповіт, а також в її, свідка, присутності переймалась з приводу того, що на той час проживала не в своєму будинку. Крім того, під час складення заповіту, з метою уникнення в майбутньому будь-яких непотрібних питань, було зроблено відеозапис вчинення нотаріальної дії. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона була запрошена в якості свідка, під час складання заповіту [PERSON] в 2012 році. Вона знає дружину [PERSON] протягом 7 років, вони спілкуються, тому їй відомо про те, що [PERSON] доглядав свою бабусю [PERSON] . Також їй відомо, що у [PERSON] був поганий зір. Під час складання заповіту у нотаріуса були присутні три свідка, в тому числі вона, [PERSON] . Відповідно до заповіту своє майно [PERSON] заповідала онукові [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона була запрошена в якості свідка під час складання нотаріусом заповіту від імені [PERSON] на користь правнучки останньої [PERSON] Бабусю вона бачила лише один раз, під час підписання заповіту, вона була в адекватному стані, нормально розмовляла. Їй, свідку, відомо, що [PERSON] перевіз до себе в квартиру з села її онук [PERSON] , оскільки вона потребувала догляду, а в селі ніхто за нею не доглядав. До того як [PERSON] забрав [PERSON] до себе , він ще декілька разів її привозив до міста щоб повести до лікарні. Вона знає, що [PERSON] було зроблено операцію на очах , в неї була катаракта, після якої вона стала добре бачити. Під час підписання заповіту на користь правнучки [PERSON] добре розуміла значення своїх дій, ще й свій підпис в заповіті можна сказати гарно виводила.Під час підписання заповіту крім неї були присутні сусідка, нотаріус та бабуся. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою відповідача [PERSON] , у них добрі відносини. Їй, свідку, відомо, що дружина [PERSON] - [PERSON] кожну суботу возила [PERSON] продукти, коли та жила ще в селі. Вона, свідок, також знає, що [PERSON] та його дружина забирали [PERSON] до себе, коли тій робила спочатку операцію на очах, а потім коли вона була в лікарні в зв`язку з хворобою нирок. Одного разу вона зустріла дружину [PERSON] і та сказала їй, що вони їдуть забирати [PERSON] з села до себе. Вона тоді бачила [PERSON] , остання була в «плачевному» стані. В той час коли [PERSON] вже жила в родині [PERSON] вона, свідок, приходила її провідувати коли всі були на роботі, в неї були ключі від квартири [PERSON] . Вони розмовляли і [PERSON] говорила їй, що бажає заповідати належну їй земельну ділянку правнучці [PERSON] . Через деякий час до квартири [PERSON] приїхав нотаріус та запросив її [PERSON] бути свідком під час складання заповіту від імені [PERSON] . В цей час там були присутні вона, свідок, нотаріус, дружина [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , при цьому остання була в піднесеному настрої, безперечно усвідомлювала значення своїх дій та говорила, що заповіт складає на користь правнучки [PERSON] . За весь час, що [PERSON] була в онука [PERSON] вона, свідок, жодного разу не бачила, щоб до неї приїздив її син [PERSON] . Крім того, свідок додала, що с того часу як [PERSON] почала жити в родині [PERSON] її фізичний стан значно покращився. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є дружиною [PERSON] У [PERSON] та її покійного чоловіка було троє синів, один з яких батько її чоловіка. Починаючи з 1995 року вона та її чоловік проживали разом з [PERSON] та її чоловіком в належному останній будинку. [PERSON] неодноразово говорила про те, що склала заповіт на онука [PERSON] , оскільки вона, свідок, та [PERSON] їх з чоловіком доглядали. На той час розпаювання земельних ділянок ще не було. Через деякий час, так склалось, що двоє синів [PERSON] [PERSON] та [PERSON] залишились без власного житла і тому переїхали жити в будинок батьків. Згодом вона, свідок, та її чоловік [PERSON] сплатили сину [PERSON]. - [PERSON] кошти, фактично за частину будинку, і він почав будувати собі інший будинок. Інший син [PERSON] [PERSON] , позивач по справі, залишився проживати біля матері. Трохи пізніше, вона та її чоловік [PERSON] виїхали з будинку [PERSON] Саме в той час почалось розпаювання земельних ділянок. Потім помер батько її чоловіка і в [PERSON] залишилось два сина: [PERSON] і [PERSON] . Якось під час розмови щодо спадку [PERSON] говорив, що хотів би залишитись в будинку, оскільки вони живуть окремо, [PERSON] також добудував собі будинок, а в нього немає де жити. Після чого [PERSON] вирішила заповідати будинок [PERSON] , а земельні ділянки синові [PERSON] та онукові [PERSON] та склала відповідні заповіти. Однак, коли помер чоловік [PERSON] , то виявилось, що під час складання заповітів було допущено помилки в частині написання прізвища та в кадастровому номері однієї з земельних ділянок, тому необхідно було збирати додаткові документи. В цей час помер син [PERSON] - [PERSON] , і [PERSON] з метою уникнути проблем при спадкування [PERSON] складає в 2012 році на його ім`я заповіт. При цьому, згідно заповіту , майно, яке вона до цього мала намір віддати своєму синові [PERSON] , тобто земельний пай, вона заповідає онукові [PERSON] . Однак згодом, [PERSON] вирішує, що вказаний земельний пай вона заповість своїй правнучці [PERSON] , яка її доглядала, спілкувалась з нею, між ними були дуже теплі відносини. Про свій намір вона сказала онукові [PERSON] , він не заперечував і в 2016 році такий заповіт було складено на користь [PERSON] . В заповітах, які було складено [PERSON] в 2012 році та в 2016 році, мова йде про одну й ту ж саму земельну ділянку. [PERSON] дійсно погано бачила в 2012 році, однак через два роки їй зробили операцію на очах і її зір покращився.Відеозапис, який було зроблено під час складання заповіту, робила вона на свій мобільний телефон. В цей час , крім нотаріуса та заповідача, були також присутні вона, свідок, та ще два свідка. Вона вважає, що в позивача не може бути претензій з приводу спадкового майна, адже він отримав в спадок належний [PERSON] будинок. Особисто ні їй, ні її чоловікові позивач ніяких претензій не пред`являв. Коли вони забирали [PERSON] в 2016 році до себе, позивач жодним чином проти цього не заперечував, йому дійсно було зручно, коли [PERSON] опікувалась ним та готувала їжу, але доглядати за нею він наміру не мав. Той факт, що вони забрали бабусю до себе, не сподобався дітям [PERSON] і десь через два тижні вони почали висловлювати їй та її чоловікові своє невдоволення, при цьому, [PERSON] навіть спілкуватись не бажала з останніми, оскільки була ображена на них за те, що вони не забрали її до себе та навіть, будучи обізнаними про її поганий стан на той час, не викликали їй лікаря. Крім того, коли у [PERSON] почались проблеми з нирками, піднялась висока температура , вона, свідок, повідомила дітей [PERSON] про те, що бабусю необхідно відвести до лікарні, однак вони не знайшли на це часу і вона возила її в лікарню сама. Спочатку коли вони забрали [PERSON] до себе, то вона переймалась за будинок та позивача , а останнім часом про це навіть не згадувала. Заслухавши думку представників позивача [PERSON] - адвоката Ковальова А.І. та представника відповідача [PERSON] - адвоката Смаліус І.В., пояснення учасників справи, які були надані в судовому засіданні, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть сері [NUMBER] , виданим повторно Олександрійським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 13.12.2016 року. На підставі державного акту на право приватної власності серія Р3 №430113, [PERSON] належала земельна ділянка площею 5,78 га, розташована на території Шарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області , кадастровий номер 3520387301:02:000:0113 для ведення особистого селянського господарства. Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серія [NUMBER] , виданим повторно Олександрійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 12.12.2016 року. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] його матір`ю є [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно Олександрійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 12.01.2017 року. Відповідно до свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , виданим повторно Шарівською сільською радою Олександрійського району 22.06.1989 року, його батьком є [PERSON] . Отже, [PERSON] є онуком [PERSON] , а його дочка [PERSON] відповідно її правнучкою. Згідно свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , виданого Митрофанівським сільським РАЦС 12.09.1955 року, матір`ю останнього є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] її батьком є [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] 21.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Шарівською сільською радою Олександрійського району. Відповідно до спадкової справи №568-2016 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , яку розпочато 15.12.2016 року, з заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця звернулись [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, як свідчить заповіт від 06.07.2004 року, який було складено [PERSON] на користь [PERSON] , заповідач заповідала останньому земельну ділянку № 113 , розташовану на території Шарівської сільської ради. Заповіт зареєстровано в реєстрі за №44. Відповідно до заповіту від 09.11.2004 року [PERSON] заповідала земельну ділянку № 113 , розташовану на території Шарівської сільської ради, [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №65. Згідно заповіту від 05.09.2012 року [PERSON] заповідала [PERSON] земельну ділянку для ведення селянського господарства, розташовану на території Шарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, площею 5,78 га, кадастровий номер 3520387301:02:000:0113. При цьому, як свідчить вказаний заповіт, його було складено в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] Заповіт на прохання [PERSON] в її присутності та присутності нотаріуса та свідків, підписано [PERSON] . Заповіт записаний державним нотаріусом зі слів заповідача [PERSON] , до підписання прочитаний уголос заповідачу [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за №2-464. Відповідно до заповіту від 21.07.2016 року [PERSON] земельну ділянку для ведення селянського господарства, розташовану на території Шарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, площею 5,78 га, кадастровий номер 3520387301:02:000:0113 заповідала [PERSON] . При цьому, як свідчить вказаний заповіт його було складено в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] Заповіт особисто підписаний заповідачем. Заповіт зареєстровано в реєстрі за №727. Заповіт від 21.07.2016 року було складено приватним нотаріусом [PERSON] за місцем проживання спадкодавця [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в звязку з похилим віком останньої, що підтверджується журналом обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса(справа №01-26) та реєстром для реєстрації нотаріальних дій (справа №02-33). Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251 - 1252 цього Кодексу. У відповідності до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В силу ч.ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Отже, як свідчать матеріали спадкової справи останнім складеним заповідачем заповітом щодо земельної ділянки для ведення селянського господарства, розташованої на території Шарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, площею 5,78 га, кадастровий номер 3520387301:02:000:0113, є заповіт від 21.07.2016 року на користь [PERSON] .Даний заповіт скасував попередні заповіти , складені на ту ж земельну ділянку. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частина 3 статті 203 ЦК України передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно ч. 1 ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психологічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Частина 2 статті 1257 ЦК України встановлює, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Показання свідків, які повністю узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у їх достовірності, а також досліджений в судовому засідання відеозапис вчинення нотаріальної дії, , який було зроблено під час підписання [PERSON] заповіту на користь [PERSON] 21.07.2016 року в присутності свідків та приватного нотаріуса [PERSON],, не підтвердили вчинення психологічного чи фізичного тиску на [PERSON] з метою її примушування скласти вказаний заповітів.Досліджені докази свідчать про те, що волевиявлення заповідача [PERSON] було вільним та відповідало її волі Позивачем не доведено за допомогою належних і допустимих доказів того, що спадкодавець [PERSON] за станом здоров`я при складанні і підписанні заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Надана суду медична картка амбулаторного хворого не містить висновків щодо наявності у спадкодавця психічного або іншого захворювання, внаслідок якого [PERSON] не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно виписки з історії хвороби №5295 , [PERSON] знаходилася на лікуванні в офтальмологічному відділенні МЛ №1 з 15.05.2013 року по 17.05.2013 року і була проведена операція на правому оці. Позивачем не зазначено обставин та не надано доказів, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, не зазначено передбачених ст. 1257 ЦК України підстав для визнання заповіту недійсним. Таким чином, підстави для задоволення позову відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed