Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014-09.5-68716 від 18.12.2006 року, яка складає 21626,24 грн. звернути стягнення на нерухоме майно відповідача, шляхом продажу на прилюдних торгах на користь позивача. 09.01.2014 року позивач надав суду заяву, в якій просить змінити предмет позову, та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 014-09.5-68716 від 18.12.2006 року, яка складає 21626,24 грн. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України, передбачено право позивача змінити предмет позову до початку розгляду справи по суті. А тому суд допустив зміну предмету позову за заявою представника позивача. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що на даний час відповідач сплатив частину заборгованісті за кредитним договором у розмірі 5600,00 грн., а тому представник позивача, просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 16026, 24 грн, про що надав до суду відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, зі згоди представника позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. У відповідності зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми ст.527 ЦК України передбачають, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. В силу вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нормами ст.1054 ЦК України передбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором ,а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні було встановлено, що 18.12.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 014-09.5-68716, згідно якого позивач надав відповідачу кредит під заставу нерухомості у розмірі 50000,00 грн. на умовах вищезазначеного договору. Відповідач припинив виконувати свої грошові зобов'язання, чим порушив умови кредитного договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Із кредитного договору вбачається, що відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання кредиту, що засвідчує його підпис на договорі. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 014-09.5-68716 від 18.12.2006 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 16026,24 грн. З довідки Олександрівського РС УДМС України в Кіровоградській області вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконує своїх боргових зобов'язань по кредитному договору, тому вимоги позивача потрібно задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачені ним судові витрати.

Outcome: approved