Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в якості компенсації витрат на оплату комунальних послуг по 8564,47 грн. з кожного, витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 1000 грн. та судовий збір в розмірі 768,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності йому та відповідачам. [INFO] померла його дружина [PERSON] , і з цього часу він сплачує комунальні послуги тільки за себе і більше не сплачує за інших власників квартири: сина [PERSON] , дочку [PERSON] , онука [PERSON] Протягом з листопада 2015 року по 01.05.2018 року ним були сплачені комунальні послуги та інші послуги, які нараховуються по спільній з відповідачами квартирі у сумі 42822,35 грн., доля кожного із п`яти співвласників складає 8564,47 грн. В подальшому позивач [PERSON] надав уточнення, в яких зазначив, що донька [PERSON] , хоча зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але ж ніколи за вказаною адресою не проживала. Мешкає вона разом з чоловіком в Іркутській області. Донька та син з моменту вселення в квартиру в 1992 році та онук після закінчення університету не несли витрат по житлово-комунальним послугам. Онук [PERSON] з 2010 року по 2013 рік сплачував на харчування 500 грн., а з 2014 року по 1000 грн., з 2015 року по квітень 2019 року в опалювальний сезон по 1500 грн. Для покращення житлових умов ним були понесені додаткові витрати. В цих витратах відповідачі не приймали участі, коштів не надавали. Зазначив, що вказаний в позовній заяві розрахунок витрат на комунальні послуги не була врахована пільга, яка надавалася йому та дружині. Загальна сума пільги за період з 11.11.2015 року по 01.05.2018 року складає 15792,67 грн. Отже, витати по комунальним послугам підлягають стягненню з кожного з відповідачів по 6676,08 грн. В останній редакції додаткового розрахунку по справі позивач зазначив, що відповідачі син [PERSON] та донька [PERSON] не визнають витрат по комунальним послугам, а саме за електроенергію, холодну воду, водовідведення, та гарячу воду, з їх претензією він згоден. Оплата комунальних послуг с 01.11.2015 року по 01.05.2018 року, які були нараховані по спільній з відповідачами квартирі була здійснена ним в сумі 42822,35 грн., таким чином доля на кожного співвласника квартири складає 8564,47 грн. В судовому засіданні 11.09.2019 року позивач пояснив, що так як син та донька не мешкають у спірній квартирі, тому вони не повинні сплачувати за ті послуги, якими не користуються, при цьому надав детальний та остаточний розрахунок суми, яку просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , а саме: квартплата за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року- 547,58 грн.; опалення за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року- 2062,14 грн.; вивіз ТБО за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року- 230,84 грн.; газопостачання за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року- 1034,70 грн., телефон за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року - 249,87 грн. ( 42833 грн. 35 коп. - 22192 грн. 56 коп. = 4125 грн. 96 коп. з кожного) В свою чергу, зазначив, що онук, який є власником, зареєстрований та проживає в спірній квартирі, а тому повинен сплачувати за комунальні послуги, які нараховуються, а саме: електроенергія за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року- 13749,96 грн. : 5= 2749,99 грн.; квартплата за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року - 2537,40 грн. : 5= 507,58 грн.; опалення за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року- 10310,68 грн. : 5= 2062,14 грн.; гаряча вода- 3003,24 грн.: 5= 600,65 грн.; холодна вода за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року- 3435 грн. : 5= 858,75 грн.; водовідведення за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року- 2000,87 грн. : 5= 400,17 грн.; вивіз ТБО- 1154,43 грн. : 5= 230,84 грн.; домофон- 241,50 грн. : 5 = 48,30 грн.; газопостачання- 5172,38 грн. : 5= 1034,70 грн.; телефон- 1214,32 грн. : 5 = 242,87 грн., а всього в сумі 8564,70 грн. Відповідач [PERSON] в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що в квартирі [ADDRESS] він не мешкає з 1996 року, Його фактичне місце проживання [ADDRESS] . [PERSON] , яка є його рідною сестрою та донькою позивача, зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , але мешкає в Іркутській області, РФ. Він, хоча і є співвласником зазначеної квартири [ADDRESS] , але там не мешкає, стаціонарним телефоном не користується, також не користується холодною водою, послугами з водовідведення, гарячою водою та електроенергію. Ключів від квартири у нього не було з 1996 року, в квартиру приходив тоді, коли його кликали, або щось зламалося. Вважає, що позивач вказує суму витрат в розмірі 42822,37 грн, з цієї суми необхідно відняти 1214,52 грн. за телефон, 13752,51 грн. за електроенергію, 3003,42 грн. за гарячу воду, 3435,04 грн. за холодну воду, 2000,87 грн. за водовідведення. Загальна сума складає 19416,19 грн., яку необхідно розділити на 5 осіб, зареєстрованих в квартирі, виходить 3883,24 грн. за 32 місяці. В оплаті за комунальні послуги він в цей період приймав участь, передавав гроші скільки міг 200-300 грн., що може підтвердити племінник [PERSON] . Крім того, всі роботи в квартирі виконував він безоплатно, допомагав на садовій ділянці, меблями, посудом, побутовою технікою, яка залишилася після того, як він пішов з квартири, користується позивач. Сестра [PERSON] постійно надсилала гроші в іноземній валюті, щоб допомогти в оплаті комунальних послуг та назбирати сину на квартиру. Гроші отримував позивач, знаходження цих коштів невідомо, у зв`язку з чим просив не стягувати з нього грошові кошти та судові витрати. Відповідач [PERSON] в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що зареєстрований та мешкає в квартирі [ADDRESS] . Його мати [PERSON] також зареєстрована за цією адресою, але мешкає в Іркутській області. Більше 25 років він мешкав з бабусею та дідом однією сім`єю, разом вели домашнє господарство, був один бюджет, яким завідував дід [PERSON] Він та бабуся кожного місяця вносили гроші в сімейний бюджет, а коли він почав працювати з 2010 року з того часу кожен місяць віддавав частину свого доходу діду. Спочатку це було 500 грн., з 2013 року 1000 грн., а з 2015 року від 2000 грн. до 2500 грн., крім того, він покупав продукти харчування. Так тривало до смерті бабусі. Крім того, йому відомо, що [PERSON] кожен місяць віддавав гроші діду від 200 грн. до 300 грн., скільки міг собі дозволити, постійно допомагав на садовій дільниці та по дому. Його Мати [PERSON] періодично висилала гроші для оплати їх часток комунальних послуг. Відповідач [PERSON] , згідно її письмових заперечень, з позовом не згодна, просить не стягувати вказані грошові кошти та судові витрати. В обґрунтування заперечень зазначила, що в квартирі [ADDRESS] вона не проживає, лише зареєстрована, в Росії вона одружилася та фактично мешкає там з сім`єю. З січня 2015 року по теперішній час проходить лікування, з січня 2016 року має інвалідність. У вказаній квартирі встановлені лічильники на гаряче та холодне водопостачання та електроенергію. У зв`язку чим стягненню не підлягає сума за оплату гарячого та холодного водопостачання, водовідведення та електричну енергію, користування домофоном та стаціонарним телефоном. Кожні пів року та до червня 2018 року вона надсилала три екземпляри витягу з поквартирній картці позивачу, для того, щоб він передавав їх в комунальні служби по газопостачанню та вивозу сміття, щоб не відбувалося на нарахування, витрати за опалення просить покласти на позивача, у зв`язку із самовільним захопленням житла. За квартирну плату загальна сума оплати за вказаний період склала 2399,59 грн., що складає 477,50 грн. на чоловіка. При цьому не дивлячись на те, що в квартирі вона не мешкала, гроші на оплату комунальних послуг вона регулярно направляла. Позивач [PERSON] , в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, при цьому пояснив, що син [PERSON] надавав йому гроші по 200-300 грн., за ці гроші він купував дружині ліки. Коли дружина померла, син на її поховання надав 2200 грн., онук 500 грн. Донька, яка мешкає в Росії надсилала 700 евро, але ці гроші він повернув доньці, бо у неї донька поступила в університет. Гроші, яка надсилала донька він використовував щоб прокормити онука, купити йому одяг. Всі комунальні послуги він оплачував самостійно без сторонньої допомоги. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] проти позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні повністю, посилаючись на подані письмові заперечення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, повідомлялася належним чином, в письмових запереченнях просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідачів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Ухвалою суду від 13.03.2019 року провадження у справі відкрито, справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02.04.2019 року справа призначена до судового розгляду по суті. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.08.2007 року. (а. с. 8-9) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а. с. 11) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, спадкоємцями майна [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/3 частку спадкового майна є її чоловік [PERSON] , на 1/3 часткового майна є її син [PERSON] , на 1/3 частку спадкового майна є її дочка [PERSON] . (а. с. 12) В квартирі зареєстровані та проживають позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , але фактично там не мешкають. (а. с. 7) У відповідності зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. (абз. 10, 13 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».) Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції чинній на час виникнення оспорюваних відносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Аналіз наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування. Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Відповідачі по справі не оспорюють факт надання житлово-комунальних послуг, відповідно до наданих квитанцій позивачем було сплачено за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року - 42822 грн. 35 коп. ( а. с. 18-27) Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що витрати сплачені позивачем за комунальні послуги за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 рік та які позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] становлять: за послуги: квартплата за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року- 547,58 грн.; опалення за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року- 2062,14 грн.; вивіз ТБО за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року- 230,84 грн.; газопостачання за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року- 1034,70 грн., телефон за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року - 249,87 грн., по 4125 грн. 96 коп. з кожного. Витрати сплачені позивачем за комунальні послуги за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 рік, які позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] , становлять: за послуги з електроенергії за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року- 13749,96 грн. : 5= 2749,99 грн.; квартплати за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року - 2537,40 грн. : 5= 507,58 грн.; опалення за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року- 10310,68 грн. : 5= 2062,14 грн.; гарячої води- 3003,24 грн.: 5= 600,65 грн.; холодної води за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року- 3435 грн. : 5= 858,75 грн.; водовідведення за період з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року- 2000,87 грн. : 5= 400,17 грн.; вивіз ТБО- 1154,43 грн. : 5= 230,84 грн.; домофон- 241,50 грн. : 5 = 48,30 грн.; газопостачання- 517,38 грн. : 5= 1034,70 грн.; телефон- 1214,32 грн. : 5 = 242,87 грн., а всього в сумі 8564,70 грн. Доводи відповідача [PERSON] в частині того, що ні він ні його сестра не мешкають в спірному приміщенні, ключів від квартири у них не було з 1996 року не є обґрунтованими з огляду на їх обов`язок нести витрати по утриманню належному йому та [PERSON] на праві власності майна і відшкодувати витрати по його утриманню, понесені позивачем. Доводи відповідачів про те, що в оплаті комунальних послуг вони приймали участь, а саме як вказав [PERSON] він надавав гроші з рук в руки позивачу, проводив ремонтні робити в квартирі за власний рахунок, допомагав на садовій ділянці, ніякими доказами не підтверджені, а тому не можуть ґрунтуватися на законі. Так само, як нічим не підтверджені доводи відповідачки [PERSON] , яка зазначала, що постійно висилала гроші в іноземній валюті, щоб допомогти в оплаті комунальних послуг. Так, в якості доказу направлення грошового переводу в сумі 700 євро від 06.04.2018 року відповідачка надала суду оригінал касового ордеру, при цьому отримувачем вказано [PERSON] відповідача по справі та крім того, як зазначено нижче, ці кошти 19.05.2018 року повернуті адресату [PERSON] і вона їх отримала. Інших доказів участі в утриманні квартири, сплаті комунальних послуг відповідачкою не надано. Так, відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до матеріалів справи, власниками квартири [ADDRESS] є сторони по справі, а отже саме вони повинні утримувати їх майно. Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже суду не надано доказів на яких ґрунтуються заперечення відповідачів по справі, не надано належних та допустимих доказів того, що наявні підстави для зменшення розміру плати за надані послуги або для несплати взагалі вартості житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим, суд не приймає до уваги описані заперечення. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача сплачені позивачем витрати за комунальні послуги в порядку регресу з урахуванням вимог позивача щодо того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в квартирі, але фактично мешкають в іншому місці- в розмірі 4125,96 грн. з кожного, з відповідача [PERSON] , який мешкає в квартирі, а отже користується наданими комунальними послугами, стягненню підлягає сума сплачених позивачем витрат за комунальні послуги в розмірі 8564,70 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи. Так, позивачем за надану йому правничу допомогу адвокатом Цимбалюк С.Г., а саме за підготовку та подання до суду позовної заяви, згідно квитанції № 1-Ц від 12.03.2019 року сплачено 1000 грн. (а. с. 28) У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved