Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він є власником будинку [ADDRESS] про право власності на житловій будинок [NUMBER] від 17.01.2003 року. В будинку зареєстровані три людини, в тому числі і відповідачі [PERSON] - його донька та [PERSON] його онука, а фактично мешкає лише він. Однак відповідачі фактично за спірною адресою не мешкають з 2008 року, речей своїх не має в будинку, витрат по сплаті комунальних послуг не несуть, виїхала до Російської Федерації, але місцезнаходження їх не відомо. Крім того зазначила, що він є пенсіонером, а тому має невеликий дохід, у зв'язку з чим їй складно сплачувати комунальні послуги, оскільки за даною адресою зареєстровані відповідачі. У зв'язку з чим, відповідачі утворюють перешкоди в реалізації його права власника, чим порушують його права та інтереси, а тому позивач вимушений звернутися до суду і просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи повідомленими про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явилися, із будь-якими заявами на адресу суду не зверталися, тому суд, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право власності на житловій будинок [NUMBER] від 17.01.2003 року, позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] Відповідачка [PERSON] та [PERSON] під час володіння даним будинком позивачем з 01.03.2005 року та з 01.02.2011 року відповідно, зареєстровані в [ADDRESS], що підтверджується домовою книгою для прописки громадян, які мешкають у будинку [ADDRESS] Факт не проживання відповідачів за місцем реєстрації підтверджується довідкою-актом КСН «Бригантина» від 02.10.2016р., з якого слід, що [PERSON] та [PERSON] з 2008 року не мешкають за адресою: [ADDRESS], а місце їх мешкання не відомо, про що свідчать сусіди (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тобто судом встановлено, що відповідачі зареєстровані у спірному будинку за згодою позивача, але без поважних причин там не проживають більше року. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, або заперечень. Враховуючи наведене, суд вважає, що докази, на які посилався позивач у позові, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved