Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0889 га та площею 0,0149 га за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Соборна (Революційна), буд. 26 та визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки, загальною площею 0,1038 га, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №082775 від 22.10.2010 р. виданого Лисичанською міською радою на земельну ділянку розміром 0,04445 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для введення індивідуального садівництва розміром 0,00745 га. Представник позивача у судове засідання не зявився, просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі у судове засідання не з'явились, просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги визнали, про що надали відповідні письмові заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором купівлі-продажу посвідченого Лисичанським ДНК від 21.09.1987 р. реєстр №1-4281 позивач мав право на ? частину житлового будинку №26, який розташований по вул. Соборна (Революційна) у м. Лисичанську. На другу ? частку зазначеного будинку мають право відповідачі. Будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,1038 га. 28 грудня 2012 р. позивач подарував ? частину вказаного будинку [PERSON], згідно договору дарування частини житлового будинку реєстр №4408. Після чого [PERSON], подарував зазначену частину житлового будинку [PERSON], згідно договору дарування частини житлового будинку реєстр №387 від 23.02.2016 р. Земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами знаходиться в спільній сумісній власності [PERSON] та відповідачів, на підставі Державних актів, виданих Лисичанською міською радою 22.10.2010 р., а саме: серії ЯК №082775, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №011040600288, загальною площею 0,0889 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 4411800000:23:001:0086. Відповідно до ст. 42 ЗК України, порядок використання земельних ділянок на яких розташовані житлові будинки, а також належні до них будівлі, споруди визначаються співвласникам, а розмір та конфігурація земельних ділянок визначається на підставі проектів розподілу територій кварталу, мікрорайону та відповідної земле впорядкованої документації. Відповідно до ч.4 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Як вбачається зі ч. 2, 3, 4, 5 ст. 89 ЗК України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Суд вважає, що визнання відповідачами позову не порушує нічиїх охоронюваних законом прав та інтересів. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 551,2 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню, в рівних частках, з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved