Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Ленінської районної у м.Донецьку ради про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення в квартиру. В обґрунтуванні позову зазначив, що він є опікуном малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної у місті Донецьку ради № 320 від 11.09.2013 р. Матір'ю малолітнього [PERSON] була його донька - [PERSON], яка [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку [INFO], актовий запис № 649. Запис про батька дитини у свідоцтві про його народження провадився за вказівкою матері у відповідності до ст. 135 СК України. Згідно рішення Виконавчого комітету Ленінської районної у місті Донецьку ради № 201 від 27.06.2012 р. [PERSON], [INFO], був наданий статус дитини-сироти. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.05.2014 р. Сьомою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-76, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить ? частина однокімнатної квартири [ADDRESS]. 15.05.2014 р. право власності на вищевказану частину квартири нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 361141114101, номер запису про право власності: 5667380. Загальна площа квартири складає 31,0 кв. м., житлова площа - 15,4 кв. м. Власником ?? частини вищезазначеної квартири є [PERSON], яка 15.05.2014 р. у Сьомій донецькій державній нотаріальній конторі також отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно довідки ОСББ «Рєчна-44» № 21 від 20.05.2014 р. на даний час у вказаній квартирі зареєстрований лише [PERSON]. Після оформлення права власності на вищевказану частину квартири він звернувся до відповідача з проханням надати йому ключі від квартири, так як там знаходяться особисті речі дитини, а саме: одяг, взуття, іграшки, що підтверджується описом майна у квартирі [ADDRESS], який був складений 10.10.2013 р. спеціалістами служби у справах дітей Ленінської районної у місті Донецьку ради. Однак, [PERSON] у категоричній формі заявила, що ключів від квартири вона не віддасть, ні його ні онука вона у квартиру не впустить та взагалі не допустить того, щоб дитина мешкала у квартирі та здасть квартиру в оренду, щоб отримувати гроші. Він неодноразово приходив до вказаної квартири, але потрапити усередину не зміг, так як ключів від квартири у нього не має, а сама відповідачка мешкає за іншою адресою. З часу оформлення права власності на квартиру ні він, ні його унук не має доступу до квартири та речей. Просив усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS], шляхом вселення [PERSON], [INFO], та його опікуна [PERSON] у приміщення даної квартири. Зобов'язати [PERSON] надати [PERSON] - опікуну малолітнього [PERSON], [INFO], ключі від вхідних дверей квартири [ADDRESS]. Зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON], [INFO], та його опікуну [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - опікуна малолітнього [PERSON], [INFO], усі судові витрати, пов'язані з розглядом справи: сплачений судовий збір у сумі 243, 60 грн., за надання правової допомоги адвокатом - 2000 грн., а всього 2243,60 грн. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представники позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та їх обґрунтування. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи Дегтяренко Н.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], є опікуном малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної у місті Донецьку ради № 320 від 11.09.2013 р. Матір'ю малолітнього [PERSON] була- [PERSON], яка [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку [INFO], актовий запис № 649. Запис про батька дитини у свідоцтві про його народження провадився за вказівкою матері у відповідності до ст. 135 СК України. Згідно рішення Виконавчого комітету Ленінської районної у місті Донецьку ради № 201 від 27.06.2012 р. [PERSON], [INFO], був наданий статус дитини-сироти. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.05.2014 р. Сьомою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-76, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить ? частина однокімнатної квартири [ADDRESS]. 15.05.2014 р. право власності на вищевказану частину квартири нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 361141114101, номер запису про право власності: 5667380. Загальна площа квартири складає 31,0 кв. м., житлова площа - 15,4 кв. м. Власником ? частини вищезазначеної квартири є [PERSON], яка 15.05.2014 р. у Сьомій донецькій державній нотаріальній конторі також отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно довідки ОСББ «Рєчна-44» № 21 від 20.05.2014 р. на даний час у вказаній квартирі зареєстрований [PERSON]. Згідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії яка порушує право. У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном та згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Аналогічна норма закріплена в ст. 41 Конституції України, згідно до якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним, забезпечується державою і захищається судом згідно ст. 55 Конституції України. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно зі ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має тільки підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ст. 61 ЦК України орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. Крім того, ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Статтею 67 ЦК України передбачені права та обов'язки опікуна, а саме: опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов'язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Згідно до вимог ст. 72 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Якщо підопічний є власником нерухомого майна або майна, яке потребує постійного управління, опікун може з дозволу органу опіки та піклування управляти цим майном або передати його за договором в управління іншій особі. Відповідачка в судовому засіданні підтвердила факт чинення перешкод позивачеві та його опікуну в користуванні власністю. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Крім того, на підставі статті 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути у відшкодування судових витрат 2000 гривень, сплачені за юридичну допомогу та 243,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved