Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що з [PERSON], був укладений шлюб 28.08.2003 року. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. З 05.09.2011року шлюбні стосунки з відповідачкою припинені. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 16.02.2016 року з нього стягнуті аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 21.12.2011 року він одружився з [PERSON], [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Рішенням Оріхівського районного суду, Запорізької області від 15.09.2015 року з нього стягнуті аліменти на користь [PERSON], на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як з нього були стягнуті аліменти на утримання доньки та аліменти на утримання сина, розмір таких аліментів становив більше 800,00 грн. на кожну дитину. Зазначену суму в нього можливості сплачувати не має та для проживання залишається 25% від його заробітку, на які прожити просто не можливо. Він перебуває вкрай скрутному становищі. Окрім того він мешкає на квартирі за яку щомісяця сплачує 500 грн. господарці та приблизно 300 грн за світло та комунальні платежі, допустити утворення заборгованості не може, бо ці послуги будуть відключені. Прохає зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 15.09.2015 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), а також зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 16.02.2016 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO], з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу). У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити у повному обсязі. [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій прохала суд розглядати справу у її відсутність, з позовними вимогами згодна. [PERSON] до судового засідання не з'явилася з невідомих суду причин, належним чином повідомлялася у судовому порядку про слухання справи. Суд , заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, на яку позивачка посилалася у своїй позовній заяві, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 16.02.2016року з нього стягнуті аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Оріхівського районного суду, Запорізької області від 15.09.2015 року з позивача стягнуті аліменти на користь [PERSON], на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до довідки від 25 квітня 2016 року - [PERSON] працює водієм автотранспортних засобів у ПАТ «Оріхівський хлібокомбінат» . Загальна суму утриманих аліментів 10 621,19 гривень за період з 01.11.2015 року по 31.03.2016 р.( на користь [PERSON])/а.с.34/. В письмових поясненнях [PERSON] вказала, що позивач добровільно сплачує їй аліменти близько 1000 гривень. В судовому засіданні позивач пояснив, що він перебуває вкрай скрутному становищі, сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, мешкає на квартирі яку орендує та щомісяця сплачує 500 грн. господарці та приблизно 300 грн за світло та комунальні платежі, дітям крім сплати аліментів додатково допомагає./а.с.36-39/. Отже, враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України згідно якої, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальний стан позивача, сплачує аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру аліментів починаючи з дня набрання рішенням законної сили. У разі зміни, в подальшому, матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Outcome: approved