Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд скасувати заборону (архівний запис), яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 4156147, 04 грудня 2006 року [PERSON] державною нотаріальною конторою на його імя, [PERSON]. Зобовязати Реєстраційну службу [PERSON] міського управління юстиції Львівської області зареєструвати припинення обтяження та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження - заборону (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження 4156147, який зареєстрований 04 грудня 2006 року [PERSON] державною нотаріальною конторою на його імя, [PERSON]. Позовні вимоги мотивує тим, що звернувся до нотаріуса з метою подарувати свої доньці, [PERSON], частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Будівельна, 16, с. Дережичі Дрогобицького району Львівської області. В результаті цього дізнався, що на його імя у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна зареєстровано обтяження, а саме: Тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 4156147, зареєстровано: 04.12.2006 10:12:19 за №4156147 реєстратором: [PERSON] державна нотаріальна контора, 82300, Львівська обл., м. Борислав, пл. Івана Франка, 3, (03248) 5-43-61 Підстава обтяження: повідомлення, б/н, 01.01.2000, [PERSON] нотконтора Обєкт обтяження: невизначене майно, окреме майно, не вказ.состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, коментарій: Борислав Львівська обл. Бориславський р-н м. Борислав вул. не вказ. (м. Борислав); Власник: [PERSON], Причина відсутності коду: архівний запис Додаткові дані: Архівний номер: 2232094LVОV231, Архівна дата: 28.07.2000, Дата виникнення: 01.01.2000, № реєстра: 235401-351, внутр. №ВА015Р3028Р 128305158, комментарий: 11- 61 алф.кн. Інформація про існування даної заборони (архівний запис) була для позивача несподіванкою, так як про існування даної заборони, не знав, дізнався вперше. Тим паче, жодних підстав не існувало для внесення в даний реєстр заборони, жодного майна не мав у м. Бориславі. При зверненні до [PERSON] державної нотаріальної контори для зясування усіх обставин даної справи, було розяснено, що жодних відомостей та документів щодо існування та підстав для даної заборони у них не має, а тому розяснили йому право на звернення до суду з даним позовом. Відповідно до відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 04.12.2006 року, чітко не вказується ні підстав обтяження, ні обєкта обтяження, а лише зазначаються дані, які ідентичні прізвищу, імені та по-батькові. Вважає, що маю право на захист своїх прав у судовому порядку, оскільки наявність заборони на його майно, в тому числі і нерухоме, обмежує моє право власності. Сама заборона на майно чинить перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном. Протягом усього мого життя позивача, не виникало жодних з перелічених підстав для накладення заборони на майно. Більше того, з відомостей про дану заборону не зазначено конкретного майна, якого б стосувалася дана заборона. Позивач [PERSON] у судовому засіданні не зявився про причину неявки суд не повідомив. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 01 липня 2015 року у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, зіславшись на обставини викладені у позовні заяві. Представник відповідача [PERSON] державної нотаріальної контори у судовому засіданні не зявився, надали суду заяви про розгляд справи у відсутності представника. З приводу задоволення заявлених вимог покладаються на думку суду. Представник відповідача реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції Львівської області [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 02/2-09 від 28 вересня 2015 року позовні вимоги визнала повністю. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Також як передбачено ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності серія та номер 14279954, виданий 10.12.2013, видавник :Реєстраційна служба Дрогобицького міськрайонного управління юстиції земельна ділянка площею 0,1757 га, кадастровий номер 4621282700:01:002:0508,цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд( присадибна ділянка) адреса Львівська область, Дрогобицький район, с.Дережичі,вул.Будівельна,16. Згідно з інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна № 4156147 від 04.12.2006 року вбачається, що на невизначене майно, що належить [PERSON], накладена заборона (архівний запис) на підставі повідомлення, б/н, 01.01.2000, [PERSON] нотконтора. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Крім цього, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п. 5.1. глави 15 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Отже за змістом зазначених вимог законодавства, заборону відчуження майна знімає нотаріус, який накладав таку заборону при одержанні повідомлення, за рішенням суду або в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 04.12.2006 року запису щодо підстави обтяження не знайдено, а відтак позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку зняти обтяження. Таким чином, оскільки накладена заборона відчуження земельної ділянки порушує право позивача на вільне розпорядження своїм майном, зняття заборони відчуження майна не може бути проведена на загальних підставах, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та слід скасувати обтяження у вигляді заборони заборону (архівний запис), яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 4156147, 04 грудня 2006 року [PERSON] державною нотаріальною конторою на імя [PERSON]. В порядку ст.217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання. Відповідно позовні вимоги в частині порядку виконання рішення суду підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд вирішує залишити по їх фактичному понесенню сторонами.

Outcome: approved