Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому з уточненням просить стягнути з відповідача на його користь 18 903,83 доларів США. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що протягом 2014 р. з відповідачем було укладено два договори банківського вкладу в іноземній валюті - доларах США, а саме: №340087 від 28.08.2014 р. та №344244 від 11.09.2014 р. Сума вкладу становила 10 000 доларів США та 8 000 доларів США відповідно. У зв'язку із закінченням строків дії вказаних договорів і його відмови в їх пролонгації вказані суми грошових коштів були перераховані за ініціативою відповідача на його валютний рахунок у цьому банку 05.11.2014 р., що підтверджує виписка із рахунку приватного клієнта [NUMBER] за період від 01.10.2014 р. по 25.11.2014 р. Таким чином, станом на 25.11.2014 р. на його банківському рахунку [NUMBER] знаходилась сума у розмірі 18 903,83 долари США, де 18 000 доларів США - суми вкладу (10 000 і 8000) та 903,83 долари США - відсотки по вищезгаданих договорах банківських вкладів. На його заяви від 06.11.2014 р. та 02.12.2014 р. про повернення депозитних коштів готівкою, що були перераховані на банківський рахунок, відповідач жодної дії по виконанню своїх зобов'язань не вчинив. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідач належним чином в порядку ст.ст.74-76 ЦПК України викликався до суду, а тому згідно із вимогами ст.ст.224, 225 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку, з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України. Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними та допустимими, як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України. 28.08.2014 р. між позивачем [PERSON] (вкладник) та відповідачем ПАТ КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» укладено договір банківського вкладу №340087, згідно з яким банк приймає у вкладника грошові кошти в сумі 10 000 доларів США в порядку та на умовах, визначених договором. Крім того, між тими ж сторонами 11.09.2014 р. укладено договір банківського вкладу №344244, згідно з яким банк приймає у вкладника грошові кошти в сумі 8 000 доларів США в порядку та на умовах, визначених договором. Разом з тим, 28.05.2014 р. між сторонами укладено договір банківського рахунку, згідно з яким банк відкриває клієнту ([PERSON].) поточний рахунок [NUMBER] та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до діючих нормативно-правових актів Національного банку України в валюті - долар США. Відповідно до виписки із рахунку приватного клієнта [NUMBER] за період від 01.10.2014 р. по 25.11.2014 р. на відкритий, згідно із згаданим договором банківського рахунку, поточний рахунок позивача [NUMBER] перераховано кошти з вкладів по депозитах та відсотків по договорах банківського вкладу від 28.08.2014 р. та 11.09.2014 р. Так, у ст.1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. У п.3.3.2 укладеного договору банківського рахунку від 28.05.2014 р. передбачено, що клієнт зобов'язується завчасно (не пізніше, ніж за один робочий день до дати отримання готівки) надавати заяву на отримання готівкових коштів з каси банку. Надання попередньої заявки є обов'язковим, якщо сума замовлення перевищує 50 000 грн. або еквівалент цієї суми у іншій валюті. Згідно зі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином та належними сторонами відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Так, 06.11.2014 р. та 02.12.2014 р. позивачем до відповідача подавались клопотання про повернення коштів в сумі 18903,83 долари США згідно з договором банківського рахунку [NUMBER]. Станом на час ухвалення даного рішення в суді відсутні дані про повернення позивачу згаданих коштів. Щодо доводів відповідача, викладених в письмових запереченнях від 11.03.2015 р., про виконання договору банківського вкладу та розрахунок з вкладником в безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок вкладника, то виконання договору вкладу не є предметом даного спору. Крім того, доводи представника відповідача про можливість позивачем розпоряджатися коштами на поточному рахунку, всупереч вимогам ст.10, 60 ЦПК України, жодними доказами не підтверджено, враховуючи наявність тільки письмових клопотань позивача про видачу готівкових коштів. Розрахунок суми коштів в розмірі 18 903,83 долари США, яка підлягає поверненню, здійснений позивачем, відповідачем жодним чином не заперечено, а тому приймається судом до уваги як такий, що підтверджує суму боргу банку перед клієнтом (позивачем). З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач, не повернувши позивачу належну йому суму готівкою, не виконав взятих за договором зобов'язань, відтак, з нього слід стягнути 18 903,83 долари США, а тому позов підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 3654 грн. судового збору. На підставі ст.ст.11, 526, 527, 530, 1066 ЦК України та

Outcome: approved