Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про зміну способу стягнення та зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що Судовим наказом Ямпільського районного суду Сумської області від 19.02.2019 /справа №590/163/19/ з нього на користь [PERSON] , 1992 р.н., стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 всіх його доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів, та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також Судовим наказом Ямпільського районного суду Сумської області від 13.03.2019 /справа №590/263/19/ з нього, на користь [PERSON] , 1990 р.н., також стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а саме: доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх його доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів, та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вважає, що склалася ситуація, коли він вчасно сплачує аліменти на утримання своїх дітей за вказаними судовими наказами, але в розмірах, які суттєво вищі, а саме більше 50% заробітної плати щомісяця, що передбачено чинним законодавством України, а відтак погіршує його матеріальне становище. У зв`язку у чим просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з нього, а саме: на стягнення з нього на користь відповідачів аліментів на утримання його неповнолітніх дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку кожному щомісячно до досягнення ними (дітьми) повноліття. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 29.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін /а.с.27 /. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо зміни розміру аліментів. Зазначила, що працює разом з позивачем в ЗАТ «Українська залізниця» на посаді сигналіст. Коштів, які надає їй позивач на утримання дітей вистачає, тому вона претензій до нього не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що покладається на розсуд суду при вирішенні питання щодо зміни способу стягнення та розміру аліментів на її користь, не заперечує встановленню розміру аліментів, який буде відповідати вимогам закону. Зазначила, що зараз перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. Щодо стану здоров`я дитини доньки [PERSON] , показала, що дитина перебувала на обліку у лікаря онколога, нещодавно їй було знято групу по інвалідності. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Суд, вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові посилається на те, що на теперішній час в нього троє неповнолітніх дітей, на утримання яких на підставі судових наказів стягуються аліменти в загальному розмірі, що становить більше половини його заробітної плати, що перевищує встановлену законом частку відрахувань та є непомірним, та ставить його у скрутне матеріальне становище. Згідно Рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 27.12.2011 (Справа №2-276/11) шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 16.05.2007 року виконкомом Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області , актовий запис №11 розірвано /а.с. 13/. Від шлюбу подружжя має дитину, доньку [PERSON] , [INFO] /а.с. 12/. Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , 24 червня 2014 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , актовий запис №07. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини: [PERSON] /а.с.14/. Під час шлюбу у подружжя наробилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 10,11). Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Судовим наказом Ямпільського районного суду Сумської області від 19.02.2019 /справа №590/163/19/ стягнуто з [PERSON] , 1984 р.н., на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 всіх його доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів, та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Судовим наказом Ямпільського районного суду Сумської області від 13.03.2019 /справа №590/263/19/ стягнуто з [PERSON] , 1984 р.н., на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме: доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх його доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів, та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку /а.с. 15,16/. Згідно Звіту про здійснення відрахування та виплати Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» від 07.06.2021 за № НОР-1-5/989 відносно [PERSON] за період з грудня 2020 р. по травень 2021 р. нарахована зар.плата, інші доходи (виплати) становить 71460,37 грн., утр. Податків та інших обов`язкових платежів становить 13934,79 грн., % утримання 25, 33, утримана сума станосить 33364,85 грн. /а.с. 17/. Згідно довідки виданої регіональною філією «Південно-Західна залізниця» від 13.06.2021 [PERSON] працює у виробничому підрозділі Київський загін воєнізованої охорони регіональної філії Південно-Західна залізниця акціонерного товариства «Українська залізниця» на посаді стрільця з 2021 року по теперішній час /а.с. 18/. При цьому позивач пояснив, що він у виробничому підрозділі Київський загін воєнізованої охорони регіональної філії Південно-Західна залізниця акціонерного товариства «Українська залізниця» працює з 2012 року. Будь-яких інших доказів на доведення обставин, які мають значення для справи і на які позивач посилається як на підставу своїх вимог ним надано суду не було. З пояснень сторін судом встановлено, що матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін не змінилося. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2. ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст..192 СК України Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Як зазначено в правовій позиції у справі за N 143цс13 від 5 лютого 2014 року, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Приписами статті 26 Закону України «Про оплату праці» встановлені обмеження розміру відрахувань із заробітної плати. При кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п`ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам. Обмеження, встановлені частиною другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні покарання у вигляді виправних робіт, а також при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Приписами статті ч. 2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості, зокрема у разі стягнення аліментів, - 50 відсотків. Частина 3 цієї статті встановлює, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Позивачем в підтвердження позовних вимог не надано суду жодного доказу на підтвердження перевищення вказаного розміру відрахувань із заробітної плати (70%). Сплата аліментів на утримання трьох дітей у загальному розмірі 53 відсотки не суперечить вимогам ЗУ «Про оплату праці» та ЗУ «Про виконавче провадження». Позивачем не доведено, що його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти на користь відповідачів у раніше визначеному судом розмірі. Враховуючи те, що позивач жодного доказу, що підтверджують обставини погіршення його матеріального стану, або стану його здоров`я не надав, суд вважає їх не доведеними. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, розмір стягуваних аліментів на користь відповідачів є достатнім для забезпечення в повній мірі інтересів дітей та не є завищеним. Враховуючи обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішеннями судів не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів у зв`язку із чим в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed