Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь борг по кредитному договору б/н від 19.05.2015 року в розмірі 18 683,06 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] 19 травня 2015 року отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та позивачем договір, про що свідчить його підпис у заяві. У відповідності до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 договору, відповідач надав свою згоду на те, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановлюється за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до договору, відповідач повинен був надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентах, пені та інших витратах згідно умов договору. Однак, [PERSON] свої зобовязання за договором не виконав, у встановлений договором строк обовязкові платежі не вносив і станом на 02.03.2018 року його борг по кредитному договору б/н від 19.05.2015 року становить 18 683,06 грн., з них: 597,80 грн. заборгованість по тілу кредиту, 199,44 грн. заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитом, 16519,96 грн. заборгованість по нарахованій пені, а також штрафи: 500,00 грн. фіксована частина та 865,86 грн. процентна складова. Такі дії свідчать про відмову відповідача від добровільного повернення боргу, в звязку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2018 року відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання сторін. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, і документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Представник позивача [PERSON] ( довіреність №8331-К-Н-О а.с.24) подав клопотання (а.с.21), згідно якого представник позивача просить позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.05.2015 року розглянути без участі представника позивача. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутні. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] у встановлений законом строк відзиву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно з ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено\~кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується анкетою-заявою [PERSON] про приєдання до Умов та Правил надання банкіських послуг у ПраватБанку від 19.05.2015 року, Довідкою про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБатку (а.с. 6-22). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 19.05.2015 року (а.с.4-5), станом на 02.03.2018 року борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 18 683,06 грн., з них: 597,80 грн. заборгованість по тілу кредиту, 199,44 грн. заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитом, 16519,96 грн. заборгованість по нарахованій пені, а також штрафи: 500,00 грн. фіксована частина та 865,86 грн. процентна складова. Цей же розрахунок підтверджує, що відповідач [PERSON] не виконував належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором б/н від 19.05.2015 року, станом на час подання позову позичені кошти не повернув. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 18 683,06 грн. боргу по кредитному договору б/н від 19.05.2015 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.\~526,536,625,634,638,639,651,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved