Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ТОВ «Капітан Бейліс» на користь [PERSON] 4000 грн. 00 коп., за ненадані послуги за договором № 10/1 від 10.09.2013 року та завдану моральну шкоду, також стягнути судові витрати. У судове засідання позивач надав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений, обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 10.09.2013 року між [PERSON] (далі позивач) та ТОВ «Капітан Бейліс» (далі відповідач - Агент) в особі уповноваженої особи - в.о. директора Антонюк ІО.М. був укладений договір № 10/1 про надання послуг пов'язаних з підготовкою до подальшого працевлаштування. Частиною 2 договору визначено перелік та передбачено порядок надання відповідачем послуг позивачу. Аналогічний перелік послуг містить додаток № 1 до договору, який є невід'ємною частиною договору. Пунктом 3.1 договору передбачений порядок розрахунків. Позивач свої зобов'язання за договором п.п. 3.1, в частині оплати послуг, виконав у повному обсязі, що підтверджується квитанцією №10/1 від 10.09.2013 року. Відповідач свої послуги визначені частиною 2 договору та додатком №1 до нього не виконав, визначені послуги не надав. Крім того, в порушення вимог п.п.3.4 договору відповідач грошові кошти, отримані від позивача за надання послуг, не повернув. Позивач не одноразово, особисто та в письмовій формі звертався до відповідача ; вимогою про виконання умов договору, а в остання з вимогою про повернення грошових коштів. Відповідач вимоги позивача залишив без відповіді, а зобов'язання за договором без виконання. Відповідачем не були надані послуги з працевлаштування на посаду 2 (другого) помічника капітана, підготовки документів необхідних для працевлаштування, відкриття візи для виїзду за кордон та інш. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних і рав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Так, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання ( ст. 901 ЦК України ). Відповідно до частини 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися своєчасно і належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборо ту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до договору позивач сплатив відповідачу за послуги 4 000 гривень, які підлягають стягненню з ТОВ «Капітан Бейліс» внаслідок невиконання умов договору. Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позивач не зазначив, в чому саме полягає завдана йому моральна шкода та не надав доказів на підтвердження зазначеної шкоди, відтак суд вважає, що вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON]. На підставі статті 88ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial