Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь компенсацію матеріальної шкоди в розмірі 12 756,24 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., витрати повязані з проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 500 грн. та 78,76 грн. на відправлення телеграми відповідачу та третій особі про виклик на авто технічну експертизу, витрати на сплату державного мита в розмірі 127,56 грн. та витрати на сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на такі обставини. 18.03.2010 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] на перехресті вулиць Банківська - Бабеля в м. Одесі, не переконався в безпеці маневру, в результаті чого, допустив зіткнення з автомобілем «Тойота» державний номер [NUMBER], який належить позивачу. В наслідок зіткнення автомобілі отримали механічні ушкодження. Сума заподіяного позивачу матеріального збитку становить 12 756,24 грн. Автомобіль «ГАЗ», яким керував [PERSON] належить Представництву по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради. Позивач позов у судовому засіданні підтримав та просив його задовільнити. Представник відповідача за довіреністю Халдай і.В. у судовому засіданні позов не визнав. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином сповіщений, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.03.2010 року [PERSON], керуючи автомобілем «ГАЗ», державний номер [NUMBER], який належить відповідачу, на перехресті вулиць Балківська - Бабеля в м. Одесі, у порушення п. 2.10 Правил дорожнього руху, не не переконався в безпеці маневру, в результаті чого, допустив зіткнення з автомобілем «Тойота» державний номер [NUMBER], який належить позивачу. В наслідок зіткнення автомобілі отримали механічні ушкодження. Вина [PERSON] підтверджується копією постанови Приморського суду м. Одеси від 08.04.2009 року по справі № 3-2845/10, відповідно до якої її було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно копії висновку № 4278 експертного автотоварознавчого дослідження належного позивачу автомобіля марки «Тойота», державний номер [NUMBER], сума матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля складає 12 756,24 грн. Відповідно до квитанції прибуткового касового ордеру № ПН65694 від 24.03.2010 р., витрати повязані із проведенням автотоварознавчого дослідження становлять 500 грн. та квитанцій з приймання телеграми відповідачу та третій особі 78,76 грн. Таким чином загальний розмір матеріальної шкоди нанесеної позивачу протиправними діями відповідача складає 13 335 грн. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. З постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди питання про відповідальність за шкоду, заподіяну (внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки) самим джерелам підвищеної небезпеки кожного із їх володільців перед іншим з них, вирішується за правилами ст. 440 ЦК: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним; при наявності лише вини володільця, якому заподіяна шкода, вона йому не відшкодовується; при наявності вини обох володільців - розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного; при відсутності вини володільців у взаємному заподіянні шкоди - жоден з них не має права на відшкодування. Відповідно до ст.ст. 1172, 1187 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, заь ану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Джерелом підвищ ної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засс ів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечна та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створ оє підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерел м підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, іні іе речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єкте використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Встановивши факт протиправного пошкодження майна позивача, беручи до уваги, що протиправна л діями [PERSON], який керував належним автомобілем Відповідача, було порушено нормальні \\ уклад життя позивача, заподіяно моральні й душевні страждання, повязані з пошкодженням майна, яі ; перебуває у користуванні позивача, наступною відмовою добровільно відшкодувати заподіяний збиток, су* вважає обгрунтованою позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, настання якої викликаї з протиправним пошкодженням майна згідно ст. 23 ЦК України. Визначаючи розмір грошового відшкодуваш н моральної шкоди, судом прийняті до уваги характер правопорушення, ступінь вини особи, яка завдам і моральної шкоди та з урахуванням розумності, справедливості та адекватності, суд визнає обгрунтованої > вимогу про стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позовні вимог позивача задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати сумі 127,56 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн витрати на правову допомогу в розмірі 2400 грн.

Outcome: partial