Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 94 985 доларів США 89 центів, що за курсом НБУ, станом на 17 січня 2014 становить 759 222 грн 22 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 09.01.2008 між ЗАТ «Банк НРБ», правонаступником якого є ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та [PERSON] було укладено кредитний договір №02-01-08/ФО зі змінами та доповненнями. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті у сумі 100 000 доларів США, а позичальник зобов'язався використовувати кредит за цільовим призначенням, своєчасно та в повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, а також здійснювати повернення наданого банком кредиту у розмірах та у строки, що передбачені кредитним договором, а також виконувати інші умови договору, зокрема позичальник зобов'язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 09.01.2018 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13% річних. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, не здійснює платежі для погашення заборгованості по кредиту та нарахованим процентам у зв'язку із чим має заборгованість за кредитним договором, що станом на 17.01.2014 складає розмірі 94 985 доларів США 89 центів, що за курсом НБУ станом на 17 січня 2014 становить 759 222 грн 22 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 65 591, 38 доларів США (з них прострочених 11 915 доларів США 02 центи); проценти за користування кредитом - 22 173 долари США 33 центи (з них прострочених 21 794 долари США 36 центів); пеня за прострочення заборгованості за кредитом - 3 623 долари США 75 центів, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 28 954 грн 63 коп.; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 3 597 доларів США 43 центи, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 28 754 грн 63 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву згідно якої підтримав позов в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів за відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.01.2008 між ЗАТ «Банк НРБ», правонаступником якого є ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та [PERSON] було укладено кредитний договір №02-01-08/ФО зі змінами та доповненнями. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк надав позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті у сумі 100 000 доларів США, а позичальник зобов'язався використовувати кредит за цільовим призначенням, своєчасно та в повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, а також здійснювати повернення наданого банком кредиту у розмірах та у строки, що передбачені кредитним договором, а також виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 1.3. розмір процентної ставки за користування кредитом складає 13% річних. Відповідно до п. 1.4. позичальник зобов'язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 09.01.2018 року, детальний розпис загальної вартості платежів по кредитному договору, що включає в себе графік повернення кредиту, суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, процентів, комісійних винагород, інших платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки сторони визначили в кредитному договорі та додатку №1 до нього, що є невід'ємною частиною кредитного договору. Згідно до п. 6.6. кредитного договору проценти, нараховані за місяць, позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. Відповідно до п. 10.1. кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позичальник зобов'язаний сплачувати банку неустойку (пеню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за весь термін прострочення. Судом встановлено, що позивачем зобов'язання по кредитному договору виконано в повному обсязі, надано відповідачеві кредитні кошти у загальній сумі 100 000 доларів США, що підтверджується заявою на отримання кредитних коштів. Натомість відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, не здійснює платежі для погашення заборгованості по кредиту та нарахованим процентам у зв'язку із чим має заборгованість за кредитним договором, що станом на 17.01.2014 складає розмірі 94 985 доларів США 89 центів, що за курсом НБУ станом на 17 січня 2014 становить 759 222 грн 22 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 65 591, 38 доларів США (з них прострочених 11 915 доларів США 02 центи); проценти за користування кредитом - 22 173 долари США 33 центи (з них прострочених 21 794 долари США 36 центів); пеня за прострочення заборгованості за кредитом - 3 623 долари США 75 центів, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 28 954 грн 63 коп.; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 3 597 доларів США 43 центи, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 28 754 грн 63 коп. Відповідно до п. 8.2. кредитного договору банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором, а також інші права передбачені законодавством України та/або цим договором у разі: істотного порушення умов договору, затримання позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини кредиту; несплати позичальником більше однієї виплати з повернення кредиту. Відповідно до п. 8.3. кредитного договору у разі використання банком права щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором банк зобов'язаний у письмовій формі повідомити про це позичальника. Судом достовірно встановлено, що 07.12.2013 вказана вище вимога була вручена відповідачу, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення, але заборгованість до цього часу відповідачем не сплачено. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені в розмірі 94985 доларів США 89 центів, що за курсом НБУ станом на 17 січня 2014 становить 759 222 грн 22 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору у розмірі 3654 грн 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved