Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання відповідачами зобов'язань за укладеними сторонами договорами кредиту, поруки та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду клопотання про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заперечень щодо позову, заяв та клопотань до суду не направили. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів, оскільки від участі в розгляді справи по суті вони ухилились. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 20 березня 2008 року між сторонами був укладений договір № 723/П/63/2008-840, згідно якого позивач ПАТ «КБ «Надра» надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 101 700 доларів США, що підтверджується договором, заявою-анкетою, іншими матеріалами справи. Меморіальними ордерами, заявою про видачу готівки, іншими матеріалами справи підтверджується факт одержання відповідачем [PERSON] передбачених договором коштів, що також вказує на виконання умов договору позивачем. 20 березня 2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та іншими відповідачами було укладено договори поруки, згідно яких останні поручались за зобов'язаннями [PERSON] за кредитним договором, що підтверджується договором. Вказані договори були укладені в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Розрахунком заборгованості підтверджується факт невиконання відповідачем умов договору і виникнення боргу в загальному розмірі 150 621,48 доларів США та 139 241 грн. 12 коп., що станом на 08.12.2014 року складається із непогашеного кредиту в розмірі 100 218,24 доларів США, несплачених відсотків в розмірі 49 501,28 доларів США, комісії в розмірі 901,96 доларів США, реструктуризованої пені в розмірі 2 971,98 доларів США, пені за прострочення строків виконання зобов'язань в розмірі 4 564,89 доларів США, штрафу за порушення умов кредитного договору в розмірі 1 431,55 доларів США. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Досудові вимоги позивача відповідачами залишені без розгляду, заборгованість за кредитом не сплачувалась навіть частково. Згідно ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Оскільки відповідачі всупереч умовам договору та вимогам законодавства не сплачують у встановлені договором строки встановлені договором платежі, вони повинні нести солідарну відповідальність, на них слід покласти в судовому порядку обов'язок сплатити наявну заборгованість. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на матеріалах справи та чинному законодавстві, тому позов слід задовольнити в повному обсязі. Судові витрати згідно ст.88 ЦПК України слід поділити між відповідачами порівну.

Outcome: approved