Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1600 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до закінчення навчання в Державному вищому навчальному закладі «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну», тобто до 31 січня 2018 року, але не більше ніж до 23 років. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач є його батьком. Після того, як його батьки припинили шлюбні відносини, він залишився проживати з матір'ю, відповідач аліменти на його утримання не сплачував і у добровільному порядку не надавав матеріальної допомоги на його утримання. У позивача є рідна неповнолітня сестра [PERSON], [INFO], яка також знаходиться на повному матеріальному утриманні матері. На момент звернення до суду з цим позовом йому виповнилося 18 років, однак він продовжує навчання у навчальному закладі та є студентом групи Т-31, 3 курсу денної денного відділення, бюджетної форми навчання у Державному вищому навчальному закладі «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну» (1 рівня акредитації) з 01.09.2014р. Стипендії він не отримує та потребує значних витрат на одяг, взуття, проїзд, харчування та навчальний матеріал. Його мати надає йому матеріальну допомогу. Відповідач по справі не цікавиться його життям, не піклується, не надає йому необхідної матеріальної допомоги, хоча працює, має можливість допомагати. Таким чином на даний час позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, у звязку з чим він звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання на з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності (а.с.12). Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглядати без його участі.(а.с.19). Третя особа в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати без її участі (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України\~визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії Свідоцтва про народження [PERSON] (позивача) серії 1-ВЛ № 082300, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). З копії паспорта відповідача вбачається, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.01.1998р. з матірю позивача. (а.с.6). У позивача є рідна неповнолітня сестра [PERSON], [INFO], батьками якої також вказані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 053355 (а.с.7). Згідно довідки з місця проживання [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матірю та батьком (а.с.9). Як вбачається зі змісту довідки Державного вищого навчального закладу «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну» (1 рівня акредитації) № 03-38/138 від 01 червня 2017 року, [PERSON] навчається у Державному вищому навчальному закладі «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну» (1 рівня акредитації) з 01.09.2014 р., є студентом третього курсу Т-31 групи денної денного відділення, бюджетної форми навчання, стипендії не отримує. Наказ про зарахування № 63-С від 10 серпня 2014 року. Термін закінчення навчання 31 січня 2018 року. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17, п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до яких, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. право на звернення. Також до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, Як розяснено в п. 20 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON], який продовжує навчання, [INFO], досяг 18 років, є студентом 3 курсу навчального закладу - Державного вищого навчального закладу «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну» (1 рівня акредитації), потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У разі припинення позивача навчання у навчальному закладі, відповідно до вимог ч. 2 ст. 199 СК України, право на його утримання припиняється. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання позивача не надає. Таким чином судом встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини, яка продовжує навчання, а тому наявні підстави для стягнення з нього аліментів у судовому порядку. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання з [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Рогань, вул. Горького, буд. 15, ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь свого повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Рогань, вул. Горького, буд. 15, в твердій грошовій сумі у розмірі 1600,00грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 01 серпня 2017 року і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23-річного віку. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.\~ Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved