Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що відповідно до письмового договору відповідач отримав від нього позику в сумі 2 080 доларів США із строком повернення до 13 квітня 2018 року. Оскільки вказану суму позики за договором відповідач не повернув, судовим рішенням на користь позивача і відповідача було стягнуто суму боргу із відсотками за період з 14.04.2018 року по 13.05.2019 року. Оскільки основне зобов`язання боржником не виконано, посилаючись на статті 524. 526, 610 і 625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 100 % річних за період з 14.05.2019 року по 03.02.2020 року в сумі 1 510,14 доларів США. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідач надав суду відзив на позов у якому просив зупинити провадження у даній справі до закінчення розгляду іншої справи про стягнення із нього боргу на користь позивача. Натомість, станом на дату ухвалення цього рішення, після спливу більше як десяти місяців з дати отримання судом відзиву на позов, відповідачем не заявлено будь-яких клопотань. У зв`язку із цим, суд вважає, що відповідачу було надано достатньо часу для заявлення клопотань будь-якого характеру, однак відповідач не скористався своїм правом і жодних клопотань не заявив. При цьому, судом не встановлено жодних перешкод в належній реалізації відповідачем своїх процесуальних прав. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 13 березня 2018 року між сторонами укладено договір позики грошей відповідно до якого відповідач отримав у позивача грошові кошти в сумі 2 080 доларів США та зобов`язався повернути позику до 13 квітня 2018 року (а.с. 6). Факт отримання відповідачем від позивача зазначеної суми грошових коштів підтверджується підписом позичальника у вказаній борговій розписці. Зокрема, відповідно до умов зазначеного договору позики, за несвоєчасне повернення позики позичальник несе відповідальність у вигляді зобов`язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 100 % річних вид розміру простроченої суми боргу. Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок суми стягнення 100 % річних від суми боргу 2 080 доларів США, яка за період з 14.05.2019 року по 03.02.2020 року становить 1 510,14 доларів США. Норма частини першої статті 1050 ЦК України встановлює, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із нормами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки станом на дату прийняття даного рішення суду, відповідачем не надано доказів про погашення ним свого боргу перед позивачем, суд приходить до висновку, що останній має право на відповідні відшкодування встановлених договором позики 100 % річних за період прострочення зобов`язання з 14.05.2019 року по 03.02.2020 року. При цьому, суд обов`язково враховує надані судам у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення відповідно до яких, що у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Натомість, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення суми 100 % річних саме станом на дату подання позову. Як наслідок, відповідно до положень статей 12 і 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заявлену суму боргу в розмірі національної валюти станом на дату подання позову, як просить позивач. Позов підписано позивачем і отримано судом 07 лютого 2020 року. Так, офіційний курс НБУ відповідної валюти, станом на 07.02.2020 року (дата подання позову) становить 24,58 гривень за 1 долар США (за даними офіційного сайту НБ України). Отже, з урахуванням офіційного курсу гривні до долару США станом на дату подачі позову, сума 100 % річних за позикою становить 1 510, 14 доларів США х 24,58 гривень = 37 119 гривень 24 копійки. Оскільки, відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним із позивачем договором позики від 13 березня 2018 року та не повернув останньому сум позики у визначеному розмірі, суд приходить до висновку, що порушені майнові права позивача слід захистити шляхом стягнення з відповідача на користь позивача встановленої суми 100 % річних за період з 14.05.2019 року по 03.02.2020 року. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved