Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що між ПАТ «Автокразбанк» та ТОВ «Енергетична компанія «Інтерком» було укладено кредитний договір № 88-К/Л від 05.08.2013 року у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування 6\~000\~000,00 грн. зі сплатою 19 % річних строком по 04.08.2015 року включно. Для забезпечення виконання умов договору між ПАТ «Автокразбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 88-П від 05.08.2013 року, згідно якого поручитель зобовязався відповідати перед кредитором за зобовязання у разі його порушення з боку ТОВ «Енергетична компанія «Інтерком». У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобовязання за вказаними договорами належним чином не виконали. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачі станом на 07.08.2015 року мають заборгованість за кредитним договором у розмірі 5\~225\~933,33 грн., яка складається з наступного: поточна заборгованість за кредитом у розмірі 4\~300\~000,00 грн., поточні проценти за кредитом у розмірі 4\~538,89 грн. та прострочені проценти за кредитом у розмірі 921\~394,44 грн. Просить стягнути вказану заборгованість та судові витрати покласти на відповідачів. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази (ст. 11 ЦПК України) суд установив наступне. Судом встановлено, що між ПАТ «Автокразбанк» та ТОВ «Енергетична компанія «Інтерком» було укладено кредитний договір № 88-К/Л від 05.08.2013 року у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування 6\~000\~000,00 грн. зі сплатою 19 % річних строком по 04.08.2015 року включно. Для забезпечення виконання умов договору між ПАТ «Автокразбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 88-П від 05.08.2013 року, згідно якого поручитель зобовязався відповідати перед кредитором за зобовязання у разі його порушення з боку ТОВ «Енергетична компанія «Інтерком». У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобовязання за вказаними договорами належним чином не виконали. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачі станом на 07.08.2015 року мають заборгованість за кредитним договором у розмірі 5\~225\~933,33 грн., яка складається з наступного: поточна заборгованість за кредитом у розмірі 4\~300\~000,00 грн., поточні проценти за кредитом у розмірі 4\~538,89 грн. та прострочені проценти за кредитом у розмірі 921\~394,44 грн. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно до ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі ст. 544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачі не виконують в односторонньому порядку умови кредитного договору, а тому у позивача виникло право вимагати від відповідачів виконання зобов'язань по кредитному договору, які останні ігнорують. Тому є підстави для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що відповідач в однобічному порядку не виконав покладені на нього договором зобовязання по поверненню кредиту та оплаті за користування грошима, тому позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача на день звернення до суду звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України його слід стягнути з відповідачів.

Outcome: approved