Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зняти арешт з нерухомого майна [PERSON] , як неналежного боржника за виконавчим провадженням № 29705714, яке було відкрито Солом`янським районним ВДВС у місті Києві. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що йому на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування № 77 від 17.01.2020 року. Крім цього зазначив, що народився та весь час проживав у місті Маріуполі Донецької області. Позивач вирішив продати належну йому на праві власності квартиру, однак не зміг цього зробити та дізнався, що у 2011 році на все майно, яке належить позивачу, був накладений арешт Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві. На запит позивача Солом`янський ВДВС повідомив, що у провадженні перебуває виконавче провадження № 29705714 з примусового виконання судового наказу № 2-н-701-1/10 від 10 грудня 2010 року, виданого Солом`янським районним судом міста Києва, про стягнення солідарно з [PERSON] ,, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КУ «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва» заборгованості у розмірі 8431,44 грн. 08 листопада 2011 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно боржника. Позивач зазначає, що була допущена помилка при ідентифікації боржників, та боржник [PERSON] за вказаним виконавчим провадження, це зовсім інша особа, яка не має жодного відношення до позивача. Позивач зазначає, інколи не проживав та не був зареєстрований у місті Києві, не має там нерухомості у власності. Про наявність встановленого відносно нього обтяження позивач дізнався лише у травні 2020 року, у зв`язку із чим строк позовної давності пропущений не був. Оскільки матеріали виконавчого провадження на теперішній час знищені за закінченням строку зберігання, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, по справі призначено підготовче судове засідання. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 листопада 2020 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 січня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва» у судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались. Представник третьої особи Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вирішення справи залишив на розсуд суду. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів, які не повідомили про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 17 січня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Л.М., на праві власності належить квартира [ADDRESS] . 10 грудня 2010 року Солом`янським районним судом міста Києва видано судовий наказ за заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва» про солідарне стягнення з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на користь стягувача заборгованості за житлово-комунальні послуги, станом на 01.1.02010 року в сумі 8359,64 грн. Як вбачається з листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 21092/А-4725/02.4Д від 06.08.2020 року, згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 21.06.2012 року зареєстровано обтяження всього нерухомого майна, власником якого є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , підстава обтяження - постанова про відкриття виконавчого провадження № 29705714, обтяжувач - ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві. Крім цього, з листа Солом`янського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) № 91890 від 05.06.2020 року вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 29705714, з примусового виконання судового наказу № 2-Н-701-1, виданого 10 грудня 2010 року Солом`янським районним судом міста Києва, в рамках якого державним виконавцем 08.11.2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з арештом на майно боржника. Як вбачається з копії паспорту позивач [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 22 квітня 1999 року, позивач з 27 квітня 1999 року по 04 листопада 2008 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а з 11 листопада 2008 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації № 108-12589 від 06.10.2020 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є різними особами, при цьому боржником за судовим наказом № 2-Н-701-1, виданим 10 грудня 2010 року Солом`янським районним судом міста Києва, є саме відповідач [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] , [INFO] , в місті Києві ніколи не проживав та не був зареєстрований, та відповідно не має ніяких зобов`язань перед відповідачем Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва». Оскільки позивач не є та ніколи не був стороною виконавчого провадження № 29705714, з примусового виконання судового наказу № 2-Н-701-1, виданого 10 грудня 2010 року Солом`янським районним судом міста Києва за заявою відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва», то обтяження на майно, яке належить на праві власності позивачу, було накладено безпідставно. Частинами 1, 4 ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст. 321 ЦК України передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини справи та системний аналіз норм права, що врегульовують спірні питання щодо захисту майнових прав та зняття арешту з майна, дають законні підстави для задоволення позову про зняття арешту з майна, оскільки наявність арешту майна та заборона дій по його відчуженню є порушенням майнових прав позивача щодо володіння, користування та розпорядження належним нерухомим майном, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Звільнення з-під арешту нерухомого майна є ефективним засобом захисту права позивача, оскільки наддасть йому можливість здійснити, окрім іншого, своє право на розпорядження майном. Майнове право позивача підлягає захисту шляхом усунення перешкод в здійсненні володіння, користування і розпорядження майном шляхом звільнення квартири з-під арешту. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн., а саме по 420,40 з кожного. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved