Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 14028,95 грн. за кредитним договором №б/н від 07.11.2012 року та судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 07.11.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, взятих на себе зобов`язань відповідач не виконував, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2017 року становить 14028,95 грн., і складається: з заборгованості за кредитом 1545,08 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 11339,63 грн., а також штрафи: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 644,24 грн.. Наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати його повернення та штрафних санкцій за невиконання умов договору, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 14028,95 грн. заборгованості, а також понесені судові витрати. Представник позивача не з`явився, попередньо заявивши (у позовній заяві) про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи мається відзив на позовну заяву, в якому просить про застосування строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за процентами, пенею та комісією, а також до штрафів. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явились то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини Матеріалами справи встановлено, що 07.11.2012 року між позивачем Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №б/н відповідно до Анкети заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», Правил користування платіжною карткою та «Тарифами Банку», на підставі якого відповідач отримав кредитну карту, кредит відповідно до Тарифів картки у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ними договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач фактично скористався лімітом кредитування, про що свідчить виписка з особового рахунку клієнта та розрахунок суми заборгованості. У відповідності до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року по справі № 6-14цс14 «Відповідно до правил користування кредитною картою, картка діє в межах зазначеного на ній строку. За таким договором строк позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається з останнього дня місяця дії картки». Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] станом на 31.12.2017 року становить 14028,95 грн., і складається : з заборгованості за кредитом 1545,08 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 11339,63 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 644,24 грн.. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача суд зазначає наступне. Згідно\~ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України № 6-14цс14 від 19 березня 2014 року, яка відповідно до положень\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов`язковою для всіх судів України. Разом з тим, Указом в.о. Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого\~Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII «Про часткову мобілізацію в Україні»\~в Україні оголошена мобілізація, у зв`язку з чим з 18 березня 2014 року настав особливий період. Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації»\~внесено зміни до \~ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту «військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». Відповідно до довідки військової частини № [NUMBER] від 02.07.2018 року №324 [PERSON] в період з 17.08.2010 по 27.02.2015 проходив військову службу курсанта вищого військового навчального закладу військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка; з 28.03.2015 року і по даний час проходить військову службу за контрактом осіб офіцерського складу у Збройних Силах України у військовій частині [NUMBER] . Відповідач, як особа, яка безпосередньо бере участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції має право на звільнення від сплати штрафних санкцій і процентів за користування кредитом, отриманим за кредитним договором, а банк із часу оголошення мобілізації, оскільки відповідач є військовослужбовцем, зобов`язаний був припинити їх нарахування. Враховуючи наявність порушення відповідачем умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобов`язання, а також обов`язок позивача припинити нарахування штрафних санкцій і процентів за користування кредитом із часу оголошення мобілізації із 17.03.2014 року, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із застосування трирічного терміну позовної давності (враховуючи заяву позивача) та оголошення мобілізації та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за кредитом в розмірі 1545,08 грн.. Щодо спеціальної позовної давності суд зазначає, що як вбачається з частини 2 пункту 1\~статті 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 вересня 2014 року (справа №6-100цс14). Отже, стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності. Відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності до штрафів. Тому, що стосується неустойки в межах строку спеціальної позовної давності, а саме в межах одного року до звернення із позовом до суду (25.01.2018 року), що рахується з 25.01.2017 року,з в рахуванням того, що в такий час діяв особливий період,суд відмовляє у стягнення суми неустойки та штрафів з відповідача за договором з моменту 17.03.2014 року на підставі п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захисти військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.91 року\~зі змінами та доповненнями. Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитом в розмірі 1545,08 грн.; яка утворилась станом на 31.12.2017 року, а в решті позову відмовити. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору, в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved