Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 014/10613/2/23590 від 25.09.2008 року у розмірі 78 655, 83 доларів США або еквівалент в національній валюті по курсу НБУ (1 USD=21, 739039 UAH) 1 709 902, 16 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 25 648,53 грн. і зазначає, що 25.09.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір з фізичною особою № 014/10613/2/23590. Відповідно до умов кредитного договору відповідачем отримано від позивача кредитні кошти в сумі 68 200, 00 доларів США на строк до 24.09.2033 року зі сплатою 12,5% річних. Відповідач, взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором виконував неналежним чином, у зв'язку з чим, за ним виникла заборгованість за кредитним договором № 014/10613/2/23590 від 25.09.2008 року, яка станом на 11.09.2015 року складає 78 655, 83 доларів США, що еквівалентно національній валюті по курсу НБУ (1 USD=21, 739039 UAH) 1 709 902, 16 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судові повістки надсилались йому за його зареєстрованою адресою: [ADDRESS], та за місцем проживання: [ADDRESS], однак до суду повернулись конверти з відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за її відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено наступне. 25.09.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір з фізичною особою № 014/10613/2/23590 (далі - кредитний договір). Відповідно до умов якого відповідачем отримано від позивача кредитні кошти в сумі 68 200, 00 доларів США на строк до 24.09.2033 року зі сплатою 12,5% річних. /а.с. 7-9/. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно п. 5.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу кредитора щомісячно, до 15 числа (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, сплату ануїтетних платежів згідно з Графіком платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору, та остаточне погашення отриманого кредиту та сплату нарахованих відсотків. 15.09.2015 року позивачем було надіслано на адресу відповідача письмовий лист-вимогу про порушення зобов'язання за кредитним договором. /а.с. 10/. Проте станом на день подання позову вимога відповідачем задоволена не була. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував свої обов'язки по сплаті заборгованості за кредитним договором, а саме - не своєчасно здійснював сплату платежів по тілу кредиту і погашення відсотків. Таким чином, станом на 11.09.2015 року за відповідачем виникла заборгованість у розмірі 78 655, 83 доларів США, що еквівалентно національній валюті по курсу НБУ (1 USD=21, 739039 UAH) - 1 709 902, 16 грн., яка складається з: 68 095, 30 доларів США або еквівалент - 1 480 326, 38 грн. - борг за несплаченою (простроченою) частиною кредиту по договору; 10 560, 53 доларів США або еквівалент 229 575, 77 грн. - прострочені нараховані проценти. Розмір заборгованості за вказаним кредитним договором підтверджується розрахунком заборгованості. /а.с. 4/. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, тому вважає необхідним задовольнити вказаний позов повністю не виходячи за межі заявлених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір, в розмірі 25 648,53 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 297691620 від 15.09.2015 року /а.с.1/, тому суд вважає необхідним стягнути ці витрати з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved