Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача за період прострочення грошового зобов`язання з 24.04.2014 по 30.09.2019 інфляційні втрати в розмірі 149619,85 грн., а також 3 % річних в розмірі 16963,57 грн., а всього: 166583,42 грн. та понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.11.2012 стягнуто з відповідача на користь позивача 102848,13 грн., а також понесені судові витрати по справі: сплачений судовий збір в сумі 1028,48 грн., витрати за телеграму в сумі 48,36 грн., а всього 103924,97 грн. Виконавчий лист № 1323/5329/2012 від 14.05.2014 було пред`явлено до виконання та постановою державного виконавця від 04.06.2014 відкрито виконавче провадження, проте відповідач рішення суду не виконав, чим спричинив матеріальні втрати від знецінення грошових коштів. При цьому грошові зобов`язання відповідач до цього часу не виконав, у зв`язку з чим, в силу дії ст. 625 Цивільного Кодексу України, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з травня 2014 року по жовтень 2019 року, що становить 149619,85 грн. та 3% річних за період часу з 24.04.2014 по 01.10.2019 в сумі 16963,57 грн.. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення, проти такого вирішення справи позивач не заперечив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.11.2012, яке набрало законної сили, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про повернення позики та стягнуто з останнього 102848,13 грн., а також понесені судові витрати по справі: сплачений судовий збір в сумі 1028,48 грн., витрати за телеграму в сумі 48,36 грн., а всього 103924,97 грн. 04.06.2014 старшим державним виконавцем ВДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №43557938 на підставі виконавчого листа №1323/5329/2012, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 14.05.2014 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 102848,13 грн., а також понесені судові витрати по справі: сплачений судовий збір в сумі 1028,48 грн., витрати за телеграму в сумі 99,24 грн., а всього 103974,88 грн. Відповідно до довідки начальника Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області № 09-20-1/7451 від 23.10.2019, станом на 23.10.2019 заборгованість по виконавчому документі (№1323/5329/2012 від 14.05.2014) становить 103974,88 грн. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем рішення суду від 02.11.2012, яке набрало законної сили, не виконано, а тому із довготривалим його невиконанням, у позивача виникло право щодо нарахування 3% річних та інфляційних витрат на відповідне грошове зобов`язання. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у спорі про застосування наслідків порушення грошового зобов`язання ( справа № 6-113 цс 14 , постанова від 01.10.2014 року), будь-яке зобов`язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов`язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватись, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць прострочення. Така позиція висвітлена в листі Верховного суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997р. № 62-97р. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на індекс інфляції за кожен місяць прострочення платежу окремо. При цьому, якщо заборгованість виникла з 1 по 15 число відповідного місяця, розрахунок індексу інфляції слід проводити з врахуванням цього місяця. Судом приймаються розрахунки позивача, відповідно до яких загальна сума нарахованих інфляційних втрат за період з травня 2014 року по жовтень 2019 року становить 149619,85 грн., а загальна сума нарахованих 3% річних за період з 24.04.2014 по 01.10.2019 становить 16963,57 гривень. Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був проведений із застосуванням відповідних індексів інфляції та за відповідними формулами, належним чином обґрунтований та мотивований. Крім цього, в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів математичні розрахунки наведені позивачем. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що позивачем надано підтвердження понесення витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн., зокрема, ордером серії ЛВ№148617 на надання правової допомоги, договором про надання правової допомоги від 22.10.2019, квитанцією до прибуткового касового ордера №35 від 22.10.2019. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved