Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що між сторонами фактично припинені шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки. Оскільки наявність зареєстрованого шлюбу суперечить інтересам позивача та порушує його право на сім'ю, а відповідач відмовляється розірвати шлюб в добровільному порядку, він просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою та зареєстрований 18.10.2003року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №404. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, зазначаючи, що час на примирення йому не потрібен. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю і не заперечували проти вирішення справи без надання сторонам строку для примирення. Відповідачка також зазначила, що просить після розірвання шлюбу не змінювати її прізвище на дошлюбне. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини, викладені в позовній заяві обидві сторони визнають, а тому суд вважає їх доведеними. Зокрема, суд виходить з того, що 18.10.2003р. між сторонами укладений та зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - донька [PERSON], 05.04.2006р.н.. На теперішній час сім'я фактично розпалася і тому позивач вимагає розірвати укладений між сторонами шлюб. Після розірвання шлюбу дитина проживатиме з відповідачкою. Питання про порядок утримання дитини та порядок участі кожного з батьків у вихованні дитини перед судом не ставиться, оскільки, як зазначив позивач, спору між сторонами з цього приводу немає. Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами також немає. Тож між сторонами склалися шлюбні відносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України, один з подружжя має право пред'явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення, оскільки, за твердженням сторін, це не відповідатиме їхнім інтересам і може лише ускладнити взаємовідносини між сторонами, та сприятиме виникненню особистою неприязності та ворожнечі між ними. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просила суд не відновлювати їй дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання позивача про покладання судових витрат на нього. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved