Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.1-2, 84, 115) і свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.07.2016 року в магазині ФОП [PERSON], розташованому за адресою: м. Сумы, вул. Ярослава Мудрого, 24 ним був придбаний газовий водонагрівач (газова колонка) марки «RODA» № 20160101475 виробництва КНР. Таким чином між ним та відповідачем (продавцем) був укладений договір купівлі-продажу товару побутового призначення. Зазначене підтверджується товарним чеком № 28 від 20.07.2016 року, вартість газового водонагрівача становила 2250грн. Перед укладенням договору купівлі-продажу він повідомив продавця про умови, яким має відповідати прилад, зокрема, прилад має працювати на дві точки розбору (одночасне подавання гарячої води на два відкриті крани), що він буде змонтований в цокольному приміщенні, нижче на три метри від точок розбору води. Продавець (відповідач) запевнив його, що газовий нагрівач «RODA» № 20160101475 виробництва КНР за своїми споживчими якостями та технічними характеристиками повністю відповідає цим вимогам. Він не є спеціалістом у цій галузі тому сприйняв цю інформацію як таку, що відповідає дійсності (достовірну). При перевірці перед монтажем нагрівача, за порадою спеціаліста, він провів перевірку водопостачання на дві точки розбору води. Під час перевірки з'ясувалося, що при відкритті другого крану, подача води в першому крані припинилась. Таким чином було встановлено, що нагрівач не відповідає його вимогам та інформації про нього, наданої відповідачем. За участю представника сервісної служби [PERSON], з яким у відповідача укладено договір, ним було проведено заміри водопостачання приладу в результаті яких з'ясувалося, що при надходженні до приладу холодної води 20 літрів на хвилину при тиску 2.7 кг/кв.см., на виході об'єм води складає 10 літрів, а на крані розбору 5.8 літра на хвилину, що свідчить про недопустимий гідравлічний спротив газового нагрівача. Таким чином відповідач продав йому товар, який не відповідає умовам договору, вимогам, які до нього висуваються та наданій продавцем інформації відносно проданого товару. Згідно до п.1 ч.7 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило: придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. Жоден з водонагрівачів, які були виставлені для продажу у відповідача, не відповідали таким вимогам але відповідач свідомо замовчував про технічні характеристики водонагрівачів, чим порушив право споживача на отримання інформації про товар. Неправомірними діями позивача йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 5000грн. На підставі ст.709 ЦК України він має право також на стягнення пені в розмірі 1% від вартості газового водонагрівача. Позивач просить суд ухвалити рішення яким розірвати договір купівлі-продажу товару, укладений 20.07.2016 року між ним та відповідачем ФОП [PERSON], стягнути з відповідача вартість газового водонагрівача в розмірі 2250грн., 5000грн. в відшкодування моральної шкоди, пеню в розмірі 1% від вартості газового водонагрівача за кожен день прострочення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з зазначених в позові підстав, додатково пояснивши, що відповідач при придбанні товару одночасно не видав йому товарний чек, пропонував придбати іншу більш вартісну газову колонку італійської фірми, але з такими ж характеристиками, як і колонка «RODA», посилався на невідповідність водонагрівача вимогам додатку 2 ДБН В 2.5-64:2012, де на один змішувач норматив витрат 0,09 л/сек (5,4 л/хв.), тобто 5,4 л/хв. на «одну точку розбору» і відповідно не менше 10,8 л/хв.. на «дві точки розбору», а на змішувач у ванній 0,18 л/сек, тобто 10,8 л/хв.. В судовому засіданні відповідач, представник відповідача позовні вимоги не визнали, пояснивши, що відповідач визнає той факт, що до укладення угоди купівлі-продажу позивач, 20.07.2016 року звертався до магазину відповідача за адресою: м.Суми, вул. Ярослава Мудрого, 24 та консультувався у продавців магазину, а також особисто і у відповідача стосовно того, який газовий проточний водонагрівач і за які кошти на той час можна було придбати. На запитання позивача відповідачем було пред'явлено позивачеві асортимент продукції, яка може задовольнити потреби позивача, ціни на продукцію різних торгових марок. Після того, як відповідачем було оголошено позивачеві ціна на весь асортимент газових проточних водонагрівачів, які були у наявності в магазині, вибір позивача зупинився на водонагрівачеві ТМ «RODA», оскільки водонагрівачі зазначеної марки є найдешевшими в асортименті продукції свого роду, а водонагрівач серії JSD-20, зазначеної торгової марки взагалі є найдешевшим газовим проточним водонагрівачем у магазині відповідача. Відповідач повідомив позивачеві, що в комплекті з товаром є повний пакет документації щодо його використання та технічних характеристик товару та надав для огляду інструкцію з монтажу та користування газовим проточним водонагрівачем «RODA» серії JSD-20. Відповідачем було пред'явлено зокрема сторінку 15 зазначеної інструкції, на якій описані технічні характеристики товару, який позивач мав намір придбати і у подальшому придбав. Зокрема продуктивність гарячого водопостачання обраного позивачем товару становить десять літрів на хвилину. Щодо роботи на «дві точки розбору» треба брати до уваги діаметр запірної арматури, тиск води на вводі в нагрівач. Місце встановлення газового водонагрівача повинно відповідати вимогам безпеки, інструкції з монтажу приладу, ДБН, обумовлено робочим проектом із газопостачання. Не можливо здійснити перевірку газового проточного водонагрівача без приєднання його до мережі. Позивачем, після придбання газового проточного водонагрівача був здійснений монтаж зазначеного приладу, оскільки саме такими словами позивач оперував при зверненні 03.08.2016 року до магазину та у письмових претензіях від 08.08.2016 року та 18.08.2016 року. Саме те, що позивач здійснив монтаж (встановлення) водонагрівачу, тобто здійснив його використання, стало підставою для відмови позивачу в обміні товару та у поверненні грошей з одночасним поверненням товару з підстави відсутності у продажі товару для обміну. Відповідач детальніше роз'яснив необхідність звернення позивача до сервісної служби, адже за результатами обстеження, у разі, якщо причиною претензій позивача є газовий водопідігрівач, сервісною службою буде складений акт, відповідно до якого відповідач здійснить заміну газового водонагрівача на новий або здійснить повернення коштів за рішенням позивача. Позовна заява не містить жодного належного та переконливого доказу на підтвердження позовних вимог. Зокрема, не надано доказів, що придбаний позивачем водонагрівач мав істотні недоліки в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», що б давало споживачу право на розірвання договором купівлі-продажу та повернення сплаченої суми. Посилаючись на виявлений недопустимий спротив газового водонагрівача з представником сервісної служби [PERSON], позивач не надає суду жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, так само як і доказів того, що за допомогою сервісної служби позивач з'ясував, що для його потреб водонагрівач повинен мати потужність вище 20 кВт, забезпечуючи подачу підігрітої води об'ємом 14 л/хв. і вище. Також позивачем не надано жодних доказів, що йому не було надано інформації про товар, і що його змушували придбати саме цей товар, що продавець навмисне ввів його в оману відносно суттєвих умов договору купівлі-продажу. Представник третьої особи Сумської міської ради в особі відділу торгівлі, побуту та захисту прав споживачів, приймаючи участь в судовому засіданні, пояснила, що згідно з письмовим поясненням ФОП [PERSON], після звернення споживача, продавець звернувся до офіційного представника компанії ТМ «RODA» щодо претензій роботи газового водонагрівача. Споживача було проінформовано, що для вирішення питання по суті необхідно провести комплексне обстеження газового водонагрівача представником сервісної служби. За результатами проведеного обстеження буде складено [PERSON] та вирішуватись питання щодо заміни водонагрівача на новий або повернення коштів. Свідок [PERSON], який працює приватним підприємцем в сфері сервісу опалення, має договірні відносини з ТОВ «Оптім» на обслуговування обладнання, пояснив, що до нього звернувся [PERSON] і пояснив, що у нього проблеми з водонагрівачем. Він приїхав до [PERSON] Він показав, що водонагрівач справний. Водонагрівач був розміщений на стіні, підключений до водопровідної мережі і до мережі природного газу гнучким шлангом. Він виявив, що водонагрівач підключений неправильно, були помилки монтажу, він виправив ці помилки. Він не має права встановлювати водонагрівачі, тому він проконсультував [PERSON], що необхідно закінчити монтаж водонагрівача, встановити димохідну трубу, здати газовій службі, а вже потім викликається сервісний майстер і прилад ставиться на гарантію. Тобто, прилад встановлюють спеціалісти, які виконують сантехнічні роботи, Сумигаз приймає цей прилад, а потім викликається він, налаштовує роботу водонагрівача, вводить в експлуатацію, ставить прилад на гарантію. Потім якщо є несправності приладу, він зясовує це, проводить ремонт. Через деякий час [PERSON] телефонував йому, він замірів не робив, заміри не фіксував, в його присутності замірів води не було. У [PERSON] були претензії по розходу води. Він пояснив [PERSON], що колонка в справному стані, включається, гріє воду. Він надсилав письмове повідомлення фірмі «Оптім». Якщо після колонки обємна витрата води становить 10 л/хв., то колонка справна. Такого терміну як «точки розбору» не має, а єсть термін «витрата води». Для розрахунку обємної витрати води при витоку з крану має значення гідравлічний опір труби, гідравлічний опір колонки, стовп води, на який піднімається вода. Він привозив [PERSON] іншу колонку, обємна витрата води становить 14л/хв., це колонка фірми «Bosch» і ціна її становить 10000грн. Свідок [PERSON] пояснив, що він не перебуває у трудових відносинах з [PERSON], є його партнером. Він памятає, що до магазину приходив позивач, звернувся до нього щодо придбання газового водонагрівача, він консультував позивача. Які саме вимоги були у позивача, він не памятає, він не памятає, щоб позивач говорив про «дві точки розбору» і встановлення водонагрівача в цокольному приміщенні. Він консультував позивача недовго, а потім продовжив консультацію [PERSON] Свідок [PERSON], який є сусідом [PERSON], пояснив, що [PERSON] гріє воду на газовій плиті, з осені має такі незручності. З цього приводу йому скаржився [PERSON] і він сам бачив, коли приходив до нього додому. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що 20.07.2016 року позивач [PERSON] в магазині відповідача [PERSON] придбав газовий водонагрівач (газову колонку) марки «RODA» №20160101475, виробництва КНР, вартістю 2250грн. Викладені обставини підтверджуються копією товарного чеку (а.с.5). В магазині відповідача був вибір газових водонагрівачів різних торгових марок, ціни на які різнилися. Після консультації з відповідачем позивач придбав газовий водонагрівач марки «RODA», який був найдешевшим в магазині. Позивачу була надана інструкція з монтажу та користування газовим проточним водонагрівачем, в якій розміщені технічні характеристики товару. Позивач стверджує, що перед купівлею товару він повідомив відповідачу, що газовий водонагрівач, який він бажає придбати, повинен відповідати таким умовам: працювати на «дві точки розбору» (одночасне подавання гарячої води на два відкриті крани), і водонагрівач буде змонтований в цокольному приміщенні, нижче на три метри від «точок розбору» води, а відповідач запевнив його, що газовий водонагрівач відповідає цим вимогам. Доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Докази, якого змісту були консультації відповідача [PERSON], під час придбання водонагрівача позивачем [PERSON], в матеріалах справи відсутні. Так, з наданого позивачем доказу відеозапису розмови між ним і відповідачем в магазині ФОП [PERSON] (а.с.13) після придбання газового водонагрівачу вбачається, що [PERSON] стверджує, що ним проведені заміри і витрати води становлять: два відра на хвилину до водонагрівача і після проходження води через водонагрівач 1 відро на хвилину, водонагрівач має значний гідравлічний спротив. При цій розмові [PERSON] відповідає, що рекомендували позивачу придбати італійський водонагрівач, відповідач не висловлює ніяких підтверджень, що він гарантував роботу приладу на тих умовах, про які зазначає позивач. На цьому ж диску (а.с.13) міститься розмова між позивачем і [PERSON] після придбання водонагрівача, в якій позивач зазначає, що сервісна служба не має відношення до водонагрівача, який справно працює, водонагрівач працює справно на «одну точку розбору» , а щоб водонагрівач працював на «дві точки розбору» необхідно, щоб продуктивність по воді становила від 14 л/хв. і потужність була від 24 кВт; позивач стверджує, що водонагрівач не забезпечує «дві точки розбору». [PERSON] при цій розмові стверджує, що він не памятає, щоб була розмова про встановлення водонагрівача в цокольному приміщенні. При допиті як свідка в суді [PERSON] не підтвердив, що позивачем при придбанні водонагрівача висувалися умови, про які [PERSON] зазначає в позові. При розмовах з відповідачем [PERSON] (а.с.107), які позивач записував на мобільний телефон, позивач зазначав, що для того, щоб водонагрівач працював на «дві точки розбору» необхідно регулювати спеціальною ручкою (регулятором) на водонагрівачу, відповідач зазначив, що водонагрівач працює на «дві точки розбору», але є водонагрівачі з більшою потужністю. Також відповідач [PERSON] зазначив позивачу, що брак приладу може діагностувати сервісна служба, яка дає відповідний висновок. Також позивач як доказ надає диск з записом розмов з [PERSON] (а.с.40). В цих розмовах позивач стверджує, що водонагрівач не працює на «дві точки розбору», хоча поміняли труби, поставили труби 25 діаметру, [PERSON] зазначає про те, що водонагрівач задовольняє вимогам щодо продуктивності по воді 10л/хвилину, водонагрівач справний, також вказує на те, що водонагрівач буде працювати на «дві точки розбору», але потрібно регулювати спеціальною ручкою (регулятором) на водонагрівачі. Позивач [PERSON] в цих розмовах вказує на те, що продуктивність по воді до водонагрівача 20 л/хвилину, після водонагрівача 10 л/хвилину, якщо кран поруч з водонагрівачем, а якщо водонагрівач стоїть у приміщенні цокольного поверху 5,8-6л/хвилину. В першій розмові з [PERSON] (а.с.40- диск з записом) [PERSON] зазначає, що «гаряча вода біжить так собі…», що підтверджує підключення водонагрівача до газу. З дослідження цих розмов вбачається, що позивач самостійно змонтував водонагрівач, водонагрівач працює, є справним, але позивача не задовольняє обємна витрата води, яка становить, за вимірами позивача, 10 л/хвилину, якщо кран розташований поруч з водонагрівачем, а при розміщенні водонагрівача в цокольному приміщенні, нижче на три метри від точок розбору води, обємна витрати води становить 5,8л/хвилину і йому недостатньо на «дві точки розбору». [PERSON], який є спеціалістом з обслуговування такого обладнання, вказує на те, що водонагрівач буде працювати на «дві точки розбору», але потрібно регулювати спеціальною ручкою (регулятором), який розміщений на водонагрівачі. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію повинна містити: назву товару, основні властивості продукції, умови використання, дані про ціну дату виготовлення, гарантійні зобовязання виробника, правила та умови ефективного і безпечного використання продукції, найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Доводи позивача, що він зупинив свій вибір на газовому водонагрівачі (газовій колонки) марки «RODA» після консультації з відповідачем, який начебто запевнив, що водонагрівач відповідає його вимогам: робота на «дві точки розбору» з цокольного приміщення, не підтверджуються доказами. Відповідач [PERSON] не підтверджує, що він гарантував роботу приладу на умовах, які в позові зазначає позивач. Технічні характеристики газового водонагрівача марки «RODA» містяться на стор.15 Інструкції з її монтажу та користування, цю інструкцію відповідач надав позивачу. З Інструкції вбачається, що теплова потужність газового водонагрівача становить 20кВт, продуктивність гарячої води 10 л/хвилину. Індивідуальні умови, на яких наполягає позивач, ця Інструкція не містить. Жодного доказу, що при придбанні газового водонагрівача відповідач гарантував позивачу роботу приладу на «дві точки розбору» за умови установки в цокольному приміщенні, нижче на три метри від «точок розбору» матеріали справи, в тому числі і досліджені диски з записами розмов, не містять. В неодноразових зверненнях до відповідача (а.с.3,15) позивач [PERSON] зазначав, що він встановив газовий водонагрівач, але прилад не може забезпечити «дві точки розбору» при установці його в цокольному приміщенні. Відповідач [PERSON] у відповідь на заяви позивача (а.с.4,26) зазначив, що враховуючи, що газовий водонагрівач був змонтований і експлуатувався, позивачу необхідно звернутися до сервісної служби компанії «RODA», яка направить спеціаліста для обстеження газового водонагрівача та перевірки, що монтажна організація виконала монтаж без порушення норм і правил, прилад змонтований в місці, де дозволено його розміщення відповідно до вимог ДБН, наявна дозвільна документація газового господарства на установку та експлуатацію газового водонагрівача (а.с.26). З показань свідка [PERSON] в судовому засіданні вбачається, що в будинку [PERSON] водонагрівач був розміщений на стіні, підключений до водопровідної мережі і до мережі природного газу гнучким шлангом. Коли він приїхав до [PERSON], то він побачив, що прилад неправильно змонтований, він виправив помилки монтажу і розяснив [PERSON], що необхідно закінчити монтаж водонагрівача, встановити димохідну трубу, здати газовій службі, а вже потім викликається сервісний майстер і прилад ставиться на гарантію. Тобто, прилад встановлюють спеціалісти, які виконують сантехнічні роботи, «Сумигаз» приймає цей прилад, а потім викликається він, як сервісний майстер, налаштовує роботу водонагрівача, вводить в експлуатацію, ставить прилад на гарантію. Він надсилав письмове повідомлення ТОВ «Торгова компанія «Оптім». Замірів витрат води він не виконував. Згідно з листом ТОВ «Торгова компанія «Оптім» (а.с.90) [PERSON] звертався до ТОВ «Торгова компанія «Оптім» з приводу роботи газового водонагрівача і представник авторизованого сервісного центру ФОП [PERSON] виїжджав за місцем встановлення обладнання. Згідно з висновком фізичної особи-підприємця [PERSON] від 01.08.2016 року (а.с.91) газовий водонагрівач був змонтований позивачем з порушенням вимог інструкції по монтажу, змонтований нелегально без погодження з газовою службою, підключення до газу виконано споживачем самостійно, прилад введений в експлуатацію самостійно, що є порушенням гарантійних зобовязань. Отже, доводи позивача, що він не здійснював монтажу газового водонагрівача, не підключав його до газу доказами не підтверджені. Згідно з вимогами Інструкції (стор.10, 13) введення приладу в експлуатацію повинно виконуватися виключно кваліфікованими фахівцями, вони повинні надати користувачеві всю необхідну інформацію щодо правильної експлуатації обладнання, є необхідним звернення до сервісного центру. Позивач [PERSON] здійснив монтаж (встановлення) водонагрівача самостійно без дотримання вимог, передбачених Інструкцією, тобто здійснив його використання, ввів його в експлуатацію. За таких умов представник сервісної служби надав висновок щодо порушення [PERSON] гарантійних зобовязань, і акт щодо роботи водонагрівача [PERSON] не складався, заміри щодо витрат води [PERSON] не здійснювалися у звязку з самовільним підключенням приладу, його використанням. Відповідно [PERSON] відмовив позивачу в обміні приладу на інший та в поверненні коштів за придбаний товар. Доказів порушення відповідачем ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачем не надано. Позивачем не надано жодних доказів, що йому не було надано інформації про товар, і що його змушували придбати саме цей товар, що продавець навмисно ввів його в оману відносно суттєвих умов договору купівлі-продажу. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Істотні недоліки газового водонагрівача відсутні, оскільки з досліджених доказів вбачається, що прилад є справним, при використанні приладу обємна витрати води становить 10 л/хвилину, що підтверджував в розмовах, зафіксованих на мобільному телефоні і досліджених в суді, позивач [PERSON], позивач не має претензій щодо справності роботи приладу. Згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі зобов'язані:1) перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар;2) в разі необхідності роз'яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз'ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції;3) користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації. Отже, позивач, придбавши газовий водонагрівач, зобовязаний був детально ознайомитися з Інструкцією з монтажу та користування, за необхідності звернутися за розясненнями до ТОВ «Торгова компанія «Оптім», впевнившись, що газовий водонагрівач відповідає його вимогам, дотримуватися вимог, правил, встановлених в експлуатаційній документації, що не було виконано позивачем. В ході судового розгляду справи позивач зазначив щодо невідповідності водонагрівача вимогам додатку 2 ДБН В 2.5-64:2012, де на один змішувач норматив витрат 0,09 л/сек (5,4 л/хв.), тобто 5,4 л/хв. на «одну точку розбору» і відповідно не менше 10,8 л/хв.. на «дві точки розбору», а на змішувач у ванній 0,18 л/сек, тобто 10,8 л/хв. (а.с.52-56). Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог. Така підстава позову щодо невідповідності технічних характеристик водонагрівача державним будівельним нормам не заявлялась в позовній заяві. Крім того, згідно з вимогами ДБН «Внутрішній водопровід та каналізація ДБН В.2.5-64:2012» п.4.2. приготування гарячої води треба передбачати відповідно до вимог ДБН В 2.5-39. Відповідно до ДБН В.2.5-39:2008 (а.с.82) вимоги цих державних будівельних норм виконують при проектуванні нових та реконструкції та модернізації і технічному переоснащенні існуючих теплових мереж. Ці норми поширюються на теплові мережі, які транспортують гарячу воду до вхідної запірної арматури (вузлів вводів) споживачів. Отже, обємні витрати води 10,8 л/хв., які зазначені в додатку 2 ДБН В.2.5-64:2012 не стосуються норм для приватного житлового будинку. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що вимога позивача [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів в сумі 2250грн. задоволенню не підлягає. Безпідставними є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 1% вартості газового водонагрівача за кожен день прострочення на підставі ст.709 ЦК України, оскільки не доведена неналежна якість приладу, відповідно відсутні і вимоги про усунення недоліків товару чи надання в користування аналогічного товару. Згідно з чинною редакцією п. 5 ч. 1\~ст. 4 Закону «Про захист прав споживачів»\~споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У\~ст. 1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції»\~поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така шкода завдана в звязку з пошкодженням або знищенням майна споживача або каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. З врахуванням викладеного, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Щодо витрат відповідача на правову допомогу. Відповідач надав суду копію договору про надання юридичних послуг, укладений з фізичною особою-підприємцем [PERSON] та квитанцію про сплату витрат в сумі 2000грн. (а.с.30,31). Відповідач не заявляв клопотання про допуск до участі у справі як фахівця у галузі права представника [PERSON], як це передбачено ч.2 ст.56 ЦПК України. Витрати на правову допомогу в розмірі 2000грн. не доведені, відсутній розрахунок таких витрат. Отже, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правову допомогу з позивача.

Outcome: dismissed