Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у праві користування та розпорядженні майном шляхом визнання відповідача такою що втратила право користування та зняття відповідача з реєстрації за адресою: [ADDRESS], посилаючись на наступні обставини. Позивач є наймачем квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані позивач, його донька та колишня дружина, а всього 2 особи, та позивач. Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем остання виїхала з вказаної квартири та на даний час не проживає в ній, не сплачує комунальні послуги та не здійснює поліпшення умов проживання. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав в позові викладених зазначив, що до 2008 року між позивачем та відповідачем мали місце конфлікти, також відповідач жодних дій для проживання в спірній квартирі не вчиняв, участі в утриманні квартири не приймає. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, оскільки позивач створив несприятливі для проживання відповідача умови, крім того позивач мешкає в квартирі з іншою жінкою, тому відповідач змушена була змінити місце мешкання. Третя особа в судовому засідання проти задоволення позову заперечувала, просила в задоволенні позову відмовити. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Встановлено, що позивач є наймачем квартири 31в будинку № 106 по вул. Набережній Перемоги, в м. Дніпропетровську на підставі ордеру № 237 від 25 серпня 1989 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 211330 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 17 жовтня 2007 року, актовий запис № 496 (а.с. 6) Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є колишнім товаришем по службі позивача, періодично буває у позивача у гостях, колишня дружина позивача не мешкає з ним 8 років, позивач мешкає один про існування співмешканки позивача свідку нічого не відомо. Згідно довідки № 17 від 16.06.2015, яка видана на підставі акту від 16.06.2015 [PERSON] не проживає за адресою [INFO] з 2008 року. Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов'язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Відповідно до законодавства може бути встановлено й інші умови і випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий строк. Жодного з вказаних пунктів, які б дозволяли збереження жилого приміщення за відповідачем судом не встановлено. Згідно зі ст. 71 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд критично ставиться до пояснень відповідача та представника відповідача стосовно створення позивачем несприятливих умов для проживання відповідача, оскільки доказів на підтвердження вказаного відповідачем не надано, а судом не встановлено, крім того відповідачем не вживалось дій за для реалізації права на проживання в зазначеній квартирі та не сплачувались комунальні послуги, та доказів протилежного суду не надано. Розглядаючи вимоги позивача в частині зняття [PERSON] з реєстраційного обліку у відділі Державної міграційної служби Жовтневого РВ ДМУ УМВС в Дніпропетровській області суд приходить до висновку, що в задоволенні цієї частини позову слід відмовити оскільки ця вимога є похідною від вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та вирішення якої відноситься до компетенції відділу Державної міграційної служби Жовтневого РВ ДМУ УМВС в Дніпропетровській області. Таким чином, враховуючи, що доводи позивача частково знайшли підтвердження в ході судового розгляду, в звязку з чим підлягають частковому задоволенню. Окрім того, з відповідачів у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у встановленому законом розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial