Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за договором кредиту у сумі 896 194,58 грн., в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], яка належить Іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, стягнути з відповідачів судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачами порушено умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог. Представник позивача в судовому засіданні збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 138 591,92 грн., підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні надав зустрічний позов, в якому просив визнати недійсним п. 10.1. кредитного договору №014/9408/82/53318 від 16.03.2007 р. та розірвати даний кредитним договір, укладений між ним та банком, посилаючись на те, що умови кредитного договору є несправедливими. Крім того, несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ними зобов'язання за договором та те, що банком було надано кредит в іноземній валюті - доларах США. Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення зустрічного позову та пояснила, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору, відповідач [PERSON] своїм підписом підтвердив те, що всі валютні ризики несе позичальник. З підписанням кредитного договору позичальник засвідчив, що йому розтлумачено (зрозуміло) та він згоден, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одиниці України може призвести до значних збитків та погіршення фінансового стану позичальника. Також за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених кредитним договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Також представник позивача зазначила, що відповідно до п.8.1 кредитного договору, при одержанні кредиту позичальник усвідомлює, що умови даного договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими, в зв'язку із чим просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, приходить до наступного. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до cт. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні встановлено, що 16.03.2007 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/9408/82/53318, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії на 120 місяців в сумі 51 000 доларів США, зі сплатою 13,750% річних. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору погашення кредиту здійснюється згідно графіку погашення кредиту (додаток 1 до Договору) ануїтентними платежами. Відповідно до п. 6.5. Кредитного договору Кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом та неустойки, у випадках невиконання позичальником умов кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 572 в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Для забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 06.09.2006 р., зареєстрованого в реєстрі №3307. У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору, станом на 05.06.2014 р. у них виникла заборгованість в розмірі 96 816,90 доларів США, що за курсом НБУ становить 1 138 591,92 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 36 475,13 доларів США, що еквівалентно 428 957,01 грн.; - заборгованість за відсотками 15 347,55 доларів США, що еквівалентно 180 491,18 грн.; - пеня за прострочення кредиту та відсотків 44 994,22 доларів США, що еквівалентно 529 143,73 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відносно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь банку пені в розмірі 44 994,22 доларів США, що еквівалентно 529 143,73 грн., суд вважає, що має бути задоволено частково враховуючи те, що розмір пені значно перевищує суму заборгованості, та враховуючи складну обстановку на території України, суд вважає, що на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір пені (неустойки) має бути зменшений і має становити 30 000 доларів США, що еквівалентно 352 800 грн. Оскільки відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит в сумі 51 000 доларів США, тобто позивач з свого боку виконав умови договору, а сам відповідач у свою чергу не неналежним чином виконував свої зобов'язання по вказаному договору, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за вказаним договором в розмірі 81 822,68 доларів США, що еквівалентно 962 234,72 грн. Представник відповідача в судовому засіданні просив визнати недійсним п. 10.1. кредитного договору №014/9408/82/53318 від 16.03.2007 р. та розірвати даний кредитним договір, укладений між ним та банком, посилаючись на те, що умови кредитного договору є несправедливими. Крім того, несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ними зобов'язання за договором та те, що банком було надано кредит в іноземній валюті - доларах США. Судом встановлено, що спірний кредитний договір був підписаний обома сторонами, тобто за правилом ч. 1 ст. 638 ЦК України є укладеним, оскільки сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, застережень до договорів не висловлювали. Згідно вимог ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ст. 208 ЦК України визначено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Судом встановлено, що вищезазначений кредитний договір укладений сторонами у письмовій формі, підписаний позивачем за зустрічним позовом і дана обставина не заперечувалась його представником у судовому засіданні, у зв'язку з чим, з урахуванням повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами та дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про відсутність підстав до задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Outcome: partial