Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за укладеним сторонами кредитним договором та наявність значної заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими, передбаченими договором та законом платежами. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.11.2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 384/030/08-Ж, умови якого відповідачем порушуються і станом на 25.12.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 55982 долари США 99 центів. Інший відповідач - [PERSON] поручилась за належне виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором, уклавши відповідний договір поруки. Тому позивач просив солідарно стягнути з відповідачів зазначену суму боргу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю. Також подав через канцелярію суду копії документів, які витребовувались судом від позивача на попередніх судових засіданнях. Також, на попередніх судових засіданнях представник позивача пояснив, що існує первісний кредитний договір, за яким відповідач [PERSON] стала правонаступником (новим боржником) та прийняла на себе певні зобов'язання. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, оскільки вважав позовні вимоги незаконними та необґрунтованими, вказав що позов про солідарне стягнення заявлено неправомірно, так як сплинув строк позовної давності, просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог. Подав письмові заперечення, в яких посилався на необґрунтованість позовних вимог, оскільки в самому кредитному договорі не зрозуміла валюта договору, відсутні додатки, які визначають порядок повернення грошових коштів та інш. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], представника відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив такі обставини справи. 30.11.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», первісним позичальником [PERSON] та новим позичальником [PERSON] (відповідачем по справі) був укладений договір про переведення боргу, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених договором, первісний позичальник передає, а новий позичальник приймає на себе виконання зобов'язань первісного позичальника перед кредитором щодо погашення кредиту в сумі 42990 доларів США, сплати процентів в розмірі 13.25 % річних та наявних комісій (за кредитним договором № 384/030/08-Ж від 28.03.2008 року). Надані представником позивача довідка (№ 10.1-87/14243 від 25.07.2016 року) та виписка по особовому рахунку [PERSON] свідчать про наявність боргу та здійсненні відповідачем певних оплат в період з листопада 2011 року по липень 2016 року в погашення заборгованості по кредиту саме за договором № 384/030/08-Ж від 28.03.2008 року. 30.11.2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 384/030/08-Ж, відповідно до якого відповідачу було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 42990 доларів, зі сплатою 13,25 % річних та комісій. Саме на цей кредитний договір посилався позивач в позовній заяві. Також між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки № 384МІ11111130002-Пор, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язується перед Кредитором солідарно відповідати за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та у порядку, передбачених Договором кредиту № 384/030/08-Ж від 30.11.2011 року. Позивач в позовній заяві про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором посилався на кредитний договір № 384/030/08-Ж від 30.11.2011 року, при цьому просив стягнути заборгованість за кредитним договором № 384/030/08-Ж від 28.03.2008 року. Як з'ясувалось під час судового розгляду та було підтверджено представником позивача (надані відповідні документи), правовідносини між відповідачем ([PERSON].) та позивачем виникли саме за кредитним договором № 384/030/08-Ж від 28.03.2008 року (після укладення договору про переведення боргу від 30.11.2011 року). Всі оплати, зроблені відповідачем, були направлені на погашення саме кредитного договору № 384/030/08-Ж від 28.03.2008 року, про що свідчить виписка по рахунку відповідача. Однак, представником позивача не було заявлено будь-яких клопотань про зміну предмету чи підстави позову. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами. Доведенню підлягають обставини, що мають значення для винесення рішення по справі і відносно яких у сторін виникає спір. Згідно із положеннями ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін , та інших обставин , які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, пояснень свідків, письмових доказів та інше. Відповідно до ст. 59 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам статей 57-59 ЦПК України. Представником позивача не доведена наявність заборгованості відповідачів за договором кредиту № 384/030/08-Ж від 30.11.2011 року, на який посилався позивач у позовній заяві. Будь-яких заяв чи клопотань щодо зміни предмету або підстав позову заявлено не було. З урахуванням цих обставин, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними, а позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню. Що стосується заяви відповідача про застосування строків позовної давності, то суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки відмовляє в задоволенні позову з підстав його недоведеності.

Outcome: dismissed