Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальне забезпечення на випадок безробіття в сумі 87 грн. 74 коп. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.02.2016 року [PERSON] звернувся до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи і йому надано статус безробітного відповідно до\~ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення»\~на підставі поданої заяви. Починаючи з 10.03.2016 року по 14.03.2016 року відповідач отримував\~матеріальне забезпечення допомогу по безробіттю. При обміні даними для здійснення перевірки достовірності інформації з ПФУ, ДПА, зясовано, що [PERSON] під час перебування на обліку як безробітний у Львівському міському центрі зайнятості уклав цивільно-правову угоду від 10.03.2016 року №570 з ТзОВ ТВК «Львівхолод» про виконання робіт та отримував дохід, відтак, підлягав зняттю з обліку як безробітний з 10.03.2016 року. У зв'язку із не повідомленням відповідачем спеціалістів центру про укладення цивільно-правової угоди від 10.03.2016 року з ТзОВ ТВК «Львівхолод» про виконання робіт, останній безпідставно продовжував отримувати допомогу по безробіттю та перебувати на обліку як безробітний. У звязку з чим, Львівський міський центр зайнятості скерував відповідачу претензію про відшкодування коштів в сумі 87,74 грн., проте така залишилась без задоволення. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача матеріальне забезпечення на випадок безробіття в сумі 87 грн. 74 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 1166 Цивільного кодексу України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з\~ст. 1212 Цивільного кодексу України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення»\~статусу безробітного може набути\~особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 2\~ст.44 цього Закону\~зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у\~ ст. 45 цього Закону. Згідно ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Судом встановлено, що 05.02.2016 року [PERSON] звернувся до Львівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначення виплати допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Як вбачається із витягу із наказів Львівського міського центру зайнятості про прийнятті рішення по [PERSON], останньому 26.02.2016 року надано статус безробітного, та починаючи з 29.02.2016 року призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Як вбачається із акту розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення» №895 від 15.06.2016 року Львівського міського центру зайнятості відповідач [PERSON] уклав цивільно-правову угоду №570 від 10.03.2016 року з ТзОВ ТВК «Львівхолод» про виконання робіт, отримує дохід відповідно до акту виконаних робіт, а також прийнятий на роботу і працює по даний час. У звязку із чим позивачем на адресу відповідача 28.10.2016 року було скеровано претензію щодо відшкодування коштів, однак, відповідачем жодних дій по виконанню вимог позивача не вчинено. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). Як вбачається із розрахунку, сума виплаченого відповідачу матеріального забезпечення на випадок безробіття, яка підлягає до відшкодування, складає 87 грн. 74 коп. за період з 10.03.2016р. по 14.03.2016р. З огляду на викладене, у зв'язку з тим, що відповідач не повідомив позивача про укладення цивільно-правової угоди, що є обставиною, яка впливає на умови виплати допомоги по безробіттю, він, починаючи з 10.03.2016 року по 14.03.2016 року, безпідставно отримував допомогу по безробіттю, суд приходить до висновку,що з відповідача в користь позивача слід стягнути 87 грн. 74 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 1\~600 грн. На підставі ст.ст. 1166, 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 43, 44 Закону України «Про зайнятість населення», 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~та

Outcome: approved