Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що він від зареєстрованого шлюбу із відповідачкою має дитину дочку [PERSON] , [INFO] ,яка на даний час проживає з ним та перебуває на його утриманні. Близько двох років відповідачка пішла із сім`ї і проживає окремо, фінансової допомоги на утримання спільної дочки не надає. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. не заперечував щодо винесення заочного рішення, у разі неявки відповідачки в судове засідання. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, щодо задоволення не заперечила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.10.2011 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] [INFO] (свідоцтв про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до довідки від 22.09.2021 року № 107, виданої Долинянським старостинським округом Обухівської міської ради у Київській області, [PERSON] , [INFO] , постійно проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч. 1ст. 184 СК України суд за заявою одержувача та за наявними матеріалами визначає стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць у відповідності з п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України. Так як мати дитини, відповідачка по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги в повному обсязі на утримання неповнолітньої дитини, тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 щомісяця та стягувати їх, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитинною повноліття, на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачку.

Outcome: approved