Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання за ним права власності на житловий будинок. На обґрунтування позовних вимог позивач в заяві зазначив, що у 1989 році разом зі своєю сім»єю на підставі переселенського квитка № 172129 від МКСП «Зоря Інгулу» (яке реорганізовано в ТДВ «Зоря Інгулу») отримав у власність житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS]. Зазначений будинок було передано позивачу на підставі акту та рішення виконавчого комітету Баштанської міської ради народних депутатів № 147 від 17.08.1993 року «Про оформлення права власності на житлові будинки громадянам, що прибули в дану місцевість по переселенню». Остаточний розрахунок за житловий будинок було здійснено 12 серпня 1993 року. Позивачем не було використано можливість звернутися до КП «Баштанське БТІ» для остаточного оформлення документів на житловий будинок, оскільки досконало не знав діючого законодавства та вважав, що надані документи, а саме акти передачі та рішення є документами, що посвідчують його право власності на майно. В 2010 році на підставі акту та рішення виконкому за 1993 рік ним було отримано державний акт на земельну ділянку для обслуговування даного житлового будинку. Звернувшись до нотаріуса для отримання консультацій з метою продажу будинку, позивачу було надано роз'яснення, щодо необхідності реєстрації права власності на нерухоме майно у реєстраційній службі. Звернувшись до реєстраційної служби Баштанського РУЮ з заявою щодо реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, позивачу було надано роз»яснення про неможливість проведення реєстрації та видачі відповідних документів в зв»язку з ненаданням всіх необхідних документів визначених Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затвердженої31.01.1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР відповідно до вимог якої акт про передачу будинку у власність переселенцю та довідка про його сплату є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація будинку та домоволодіння, а саме відсутність довідки МКСП «Зоря Інгулу», яка мала б бути датованою 1993 роком про внесення коштів за житловий будинок. Реєстраційна служба не в змозі провести реєстрацію та видати відповідні правовстановлюючі документи. Позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову та визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та складається з житлового будинку житловою площею 42,7 кв. м та господарських будівель і споруд - сарайВ-1, гараж Ж-1, сарай Е-1, убиральня З-1, сарай К-1, замощення № 1.11 та огорожа № 2,3,5. Позивач в судове засідання з'явився, позов підтримав просив про його задоволення. Представник відповідача до суду не з'явився , надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник реєстраційної служби Баштанського РУБ до суду не з'явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи або заперечень проти позову від нього не надходило.. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що дійсно позивач на підставі переселенського квитка № 172129 у 1989 року від МКСП «Зоря Інгулу» отримав у власність житловий будинок з побутовими спорудами, який знаходиться по [ADDRESS]. Будинок було передано позивачу на підставі акту та рішення виконкому Баштанської міськради народних депутатів № 147 від 17.08.1993 року. Позивач повністю розрахувався за спірний будинок 12 серпня 1993 року. Відповідач майнових претензій до позивача не має. Рішенням виконкому Баштанської міської ради від 17.08.1993 рокузатверджено акт передачі спірного житлового будинку у власність позивачу. Реєстрацію права власності на спірний житловий будинок було проведено в 1993 році в Баштанському БТІ . Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що діяла станом на 1993 рік правовстановлюючим документом, що підтверджував право власності громадян на жиловий будинок були Акти про передачу будинків у власність переселенцям при наявності рішень про це виконкомів районних Рад депутатів трудящих і довідок фінансових відділів про остаточний розрахунок переселенця за одержану будівлю. Вказана інструкція втратила чинність 13.12.1995 року. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і правочинів вважається правомірним, якщо набуте на законних підставах. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про набуття позивачем у власність спірного житлового будинку правомірно відповідно до законодавства, що діяло на час такого набуття. Зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved