Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та Чернігівської державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції на свою користь заборгованість в сумі 240\~131 грн. 69 коп.,мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору позики під процент від 10 червня 2013 року [PERSON] позичив кошти відповідачу [PERSON] в сумі 9\~000 доларів США, поручителем виступила Чернігівська державна сільськогосподарська машинно-технологічна станція, в подальшому [PERSON] відступив право вимоги позивачу за договором про відступлення права вимоги від 28.05.2014 року. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.12.2014 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором про відступлення права вимоги від 28.05.2014 року в розмірі 105\~930 грн. Враховуючи, що на даний час заборгованість не погашена, позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку проценти відповідно до п. 1.2.2 Договору позики під процент від 10.06.2013 року у період з липня 2013 року по серпень 2015 року в сумі 198\~501, 20 грн. та втрати внаслідок інфляції, виходячи з розміру заборгованості в сумі 105\~930 грн. згідно рішення суду, яке набрало законної сили 29.12.2014 року, в розмірі 41\~630, 49 грн., а всього 240\~131, 69 грн. В судове засідання сторони не зявились, від позивача до суду надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, позов підтримує, причини неявки відповідачів суду не повідомлені. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору позики під процент від 10 червня 2013 року [PERSON] позичив кошти відповідачу [PERSON] в сумі 9\~000 доларів США, поручителем виступила Чернігівська державна сільськогосподарська машинно-технологічна станція, в подальшому [PERSON] відступив право вимоги позивачу за договором про відступлення права вимоги від 28.05.2014 року. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.12.2014 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором про відступлення права вимоги від 28.05.2014 року в розмірі 105\~930 грн. Згідно змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610 та 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей. Відповідно до п. 1.2 Договору позики під процент від 10.06.2013 року позикодавець має право на одержання від позичальника три проценти від суми позики. П. 1.2.1 встановлено, що проценти виплачуються у валюті позики щомісячно в строк до 30 числа кожного наступного місяця, який слідує за місцем укладання даного договору. Доводи позивача про несплату позичальником процентів згідно умов договору, в судовому засіданні ніяким чином не спростовані. Згідно п. 1.2.2 Договору від 10.06.2013 року у разі несплати або несвоєчасної сплати позичальником процентів від суми позики у визначений п. 1.2.1 Договору строк, сторони домовились, що належні до виплати проценти від суми позики будуть складати шість процентів. Суд погоджується з розрахунком суми заборгованості по процентам відповідно до умов договору за період з липня 2013 року по серпень 2015 року в розмірі 198\~501, 20 грн., наданим позивачем та вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення втрат внаслідок інфляції, виходячи з розміру заборгованості в сумі 105\~930 грн. згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова, яке набрало законної сили 29.12.2014 року, в розмірі 41\~630, 49 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи приписи ст. ст. 553, 554 ЦК України, заборгованість підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку, також з відповідачів на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved