Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 8713,14 грн., три проценти річних в сумі 469,01 грн., інфляційні нарахування в сумі 2150,98 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду повернувся поштовий конверт з відміткою «за закінченням строку зберігання». Таким чином, суд вважає, що відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача та у звязку з повторною неявкою відповідача в судове засідання, повідомленого належним чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міського РЕМ та побутовим споживачем [PERSON] існують договірні відносини з користування електричної енергії, що виникли з поведінки сторін та свідчать про їх волю щодо настання відповідних правових наслідків. Кожна із сторін взяла на себе зобов'язання, а саме: енергопостачальник взяв на себе зобов'язання постачати відповідачу електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності електроустановок, а відповідач взяв на себе зобов'язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами). На підставі вищезазначених договірних відносин, що виникли з поведінки сторін, ММРЕМ відкрив особовий рахунок побутового споживача № 0922077 на ім'я [PERSON] та проводив постачання електричної енергії на об'єкт відповідача, який розташований за адресою: 72301, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Челюскінців, буд. 4/1. На підставі вказаного особового рахунку побутового споживача здійснювалось постачання електричної енергії відповідачу, користування електроенергією відповідачем та оплата постачальнику вартості використаної електроенергії. На підставі даних договірних відносин проводилось знімання показів засобів обліку енергопостачальником та/або відповідачем, відповідно до яких енергопостачальником були виписані відповідачу платіжні документи, згідно яких відповідач проводив часткову оплату за спожиту ним електричну енергію і тим самим своєю поведінкою підтверджував існування договірних відносин з користування електричної енергії з ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ММРЕМ. В період часу з 13.12.2014 по 15.12.2016 відповідачем було спожито 10 894 кВт/год електричної енергії на загальну суму 8713,14 грн. Однак, відповідач вартість спожитої ним електричної енергії не оплатив, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання. У зв'язку з тим, що відповідачем було порушено договірні зобов'язання в частині своєчасної оплати рахунків за спожиту електричну енергію, загальна сума заборгованості відповідача за спожиту електричну енергію складає 8713,14 грн. /а.с.11/ Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричної енергії для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, із наступними змінами та доповненнями. Згідно п. 1 ПКЕЕН ці Правила регулюють відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками. Правила обов'язкові для виконання всіма побутовими споживачами і енргопостачальниками незалежно від форм власності. П. 42 ПКЕЕН встановлено, що побутовий споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до цих правил. П. 19 ПКЕЕН встановлено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. П. 20 ПКЕЕН встановлено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10-го числа наступного місяця. П. 48 ПКЕЕН встановлено, що побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Ч. 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні нарахування від простроченої суми заборгованості за спожиту відповідачем електричну енергію складають 2150,98 грн. /а.с.6-10/ Три проценти річних від простроченої суми заборгованості за спожиту відповідачем електричну енергію складають 469,01 грн. /а.с.5/ Таким чином, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту не обліковану електроенергію у розмірі 8713,14 грн., 3% річних у розмірі 469,01 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 2150,98 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.

Outcome: approved