Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, встановлених рішенням суду від 25.05.2013 р. та стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно. В обгрунтування позову покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 23.05.2013 року вирішено стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час він працює на посаді директора ТзОВ «Караван-Україна» та його посадовий оклад складає 1300 грн., підприємницькою діяльністю займатися він припинив. Крім того, на його утриманні є неповнолітній син від першого шлюбу [PERSON], [INFO], що не було враховано судом при визначенні розміру аліментів Тому просить зменшити розмір аліментів, визначений рішенням суду до 300 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що обставини на які посилається позивач у позовній заяві, були враховані судом при ухваленні рішення про стягнення аліментів та визначення їх розміру. Просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Як встановлено судом позивач є батьком [PERSON], [INFO], відтак, зобов»язаний утримувати її до досягнення повноліття. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 23.05.2013 року вирішено стягувати з позивача в користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісячно, починаючи з 01.04.2013 р. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як вбачається із змісту позову обставинами, що є підставою для зімни розміру аліментів, позивач вважає припинення підприємницької діяльності та наявність на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак, на час ухвалення рішення Сихівського районного суду м.Львова від 23.05.2013р. обставина щодо обов»язку утримання неповнолітнього сина вже існувала. Крім того, як вбачається із вищезазначеного рішення, при його ухваленні, судом було враховано розмір заробітку позивача, який згідно довідки №5796 від 16.05.2013р. у 2012р. становив 13 640 грн., що в середньому в місяць становило 1 136 грн. 60 коп. (13640/12). При цьому, [PERSON], знаючи про наявність у нього іншої дитини та доходу у такому розмірі визнавав позов про стягнення аліментів саме у сумі 1000 грн. Із наданої позивачем довідки ТзОВ «Караван-Україна» вбачається, що його заробіток за місцем праці на посаді директора ТзОВ «Караван-Україна» за період з грудня 2013р. по травень 2014р. становив від 1600 грн. до 1300 грн., щомісяця. Відтак, з часу визначення судом розміру аліментів дохід позивача не зменшився, а навпаки, збільшився. Крім того, позивач є одночасно як директором, так і засновником ТзОВ «Караван-Україна», а тому самостійно встановлює розмір своєї заробітної плати, відтак, зазначена довідка не може об»єктивно свідчити про дійсний дохід позивача. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Однак, всупереч зазначеним нормам законодавства позивачем не надано суду доказів в підтвердження обставин щодо зміни матеріального та сімейного стану. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що обставини, які б свідчили про підстави для зменшення розміру аліментів достатніми доказами не підтверджені, а відтак підстави для задоволення позову відсутні. На підставі ст.180, 192 Сімейного кодексу України та

Outcome: dismissed