Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати запис про право власності № 51531301 від 10.03.2020р. на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , який вчинений державним реєстратором Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмила Іванівна. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 15.08.2008 р. між ВАТ КБ «Надра» (Правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6/4/35/2008/840-К/ 105 за яким, позивачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 24 800, 00 дол. США в порядку та на умовах, визначених цим Договором.Крім того між позивачем, [PERSON] та ВАТ «КБ «Надра» було укладено Договір іпотеки № 6/4/35/2008/980-1/107, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П., 15.04.2008 р., зареєстрований за реєстровим № 1177, відповідно до якого ним з метою забезпечення виконання зобов`язання за основним договором було передано в іпотеку ВАТ «КБ «Надра» нерухоме майно: однокімнатну ізольовану квартиру, житловою площею 16,6 кв.м., загальною площею 32,7 кв.м., яка розташована за адресою : [ADDRESS] . Як стало відомо позивачу з Вимоги без номеру, надісланої [PERSON] 24.06.2019 року та відповідно до Додатку №2 до Договору №6/4/35/2008/840- К/105 від 12.06.2019 між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] 12.06.2019 р. було укладено Договір № 6/4/35/2008/840-К/105 купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за кредитним договором та Договір про відступлення прав за Договором іпотеки, за яким ПАТ «КБ «Надра» 12.06.2019 р. відступив права вимоги за Кредитним договором № 6/4/35/2008/840-К/105 від 15.04.2008 року та Договором поруки № 6/4/35/2008/840- П/106 від 15.04.2008 р., а також Договором іпотеки № 6/4/35/2008/840-1/107, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П., 15.04.2008 р., зареєстрований за реєстровим № 1177. 15.06.2020р. позивач дізнався про те, що право власності на належну йому квартиру [ADDRESS] перереєстровано на [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51531301 від 10.03.2020р. 11:41:04, державний реєстратор Микитенко Людмила Іванівна, Виконавчий комітет Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області. Харківська обл. (далі за текстом - Рішення №51531301 від 10.03.2020р.).Вважає, що Рішення № 51531301 від 10.03.2020р. про державну реєстрацію права власності вчинене державним реєстратором Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмилою Іванівною без належних на те правових підстав, протирічить умовам Договору іпотеки та вимогам чинного законодавства України, а також ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Державний реєстратор у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, про що надав суду відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 15.08.2008 р. між ВАТ КБ «Надра» (Правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6/4/35/2008/840-К/ 105 за яким, позивачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 24 800, 00 дол. США в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Крім того між позивачем, [PERSON] та ВАТ «КБ «Надра» було укладено Договір іпотеки № 6/4/35/2008/980-1/107, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П., 15.04.2008 р., зареєстрований за реєстровим № 1177, відповідно до якого ним з метою забезпечення виконання зобов`язання за основним договором було передано іпотеку ВАТ «КБ «Надра» нерухоме майно: однокімнатну ізольовану квартиру, житловою площею 16,6 кв.м., загальною площею 32,7 кв.м., яка розташована за адресою : [ADDRESS] . Згідно Вимоги без номеру, надісланої [PERSON] 24.06.2019 року та відповідно до Додатку №2 до Договору №6/4/35/2008/840- К/105 від 12.06.2019 між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] 12.06.2019 р. було укладено Договір № 6/4/35/2008/840-К/105 купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за кредитним договором та Договір про відступлення прав за Договором іпотеки, за яким ПАТ «КБ «Надра» 12.06.2019 р. відступив права вимоги за Кредитним договором № 6/4/35/2008/840-К/105 від 15.04.2008 року та Договором поруки № 6/4/35/2008/840- П/106 від 15.04.2008 р., а також Договором іпотеки № 6/4/35/2008/840-1/107, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П., 15.04.2008 р., зареєстрований за реєстровим № 1177. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.5.3. Договору іпотеки від 15.04.2008р. звернення стягнення відбувається зокрема (але не виключно) на підставі домовленості сторін про передачу Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного Зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених статтею 12 вказаного Закону. Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом здійснення позасудового врегулювання є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» . Згідно статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь- який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до частин першої та другої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Згідно п.5.4 договору Іпотеки іпотекодержатель має право на власний розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, предбачених п.5.3 цього договору. У п.5.3 договору іпотеки, зокрема, зазначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст.38 ЗУ «Про іпотеку». 07 червня 2014 року набув чинності Закон України № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», пунктом 1 якого передбачено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: -таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; -загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. В той же час, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить 18/400 квартири [ADDRESS] та на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Отже, вимоги ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» у даному випадку не розповсюджуються на позивача, відчуження іпотечного майна відбулось у передбачений договором іпотеки спосіб, та оскільки у позивача є у власності інше житло, позивачем не доведено, що спірна квартира ним використовувалась як місце постійного проживання. За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed