Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 13 882 гривні 89 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 28.01.2014 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 15 000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (т.с. 1, а.с. 1 - 3). Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 09.04.2019 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача. Під час розгляду справи судом прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, у якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 12 715 гривень 36 копійок, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 9 353 гривні 68 копійок і заборгованості по відсоткам нарахованим на прострочений кредит в сумі 3 361 гривня 68 копійок (т.с. 1, а.с. 237). Представником відповідача надано відзив на позов (т.с. 1, а.с. 219 - 223). Позивачем надано відповідь на відзив (т.с. 2, а.с. 8 - 16). Представник відповідача в судовому засіданні визнав позов частково та просив відмовити у стягненні заборгованості по відсоткам нарахованим на прострочений кредит в сумі 3 361 гривня 68 копійок, оскільки такі вимоги позову не обґрунтовані ні у позовній заяві, ні у заяві про зменшення розміру позовних вимог. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Із копії анкети-заяви [PERSON] від 28.01.2014 року вбачається, що він отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кредитну картку «Універсальна»; він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку; також, вона виразив згоду з тим, що Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг (т.с. 1, а.с. 7). Також, у зазначеній заяві міститься відмітка про те, що відповідача ознайомлено у тому числі з тарифами по карткам і умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (т.с. 1, а.с. 8). Відповідно до п. 1.1.2.1.7. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (т.с. 1, а.с. 9 - 23). Також, відповідно до п. 1.1.2.1.8. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту й овердрафту), оплатити винагороди банку. Пунктом 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим договором, умовами і правилами клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, що діяла у період, за який платиться пеня, за кожний день прострочення. Також, відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, підписання цього договору є прямим і безумовним згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пункт 2.1.1.12.11. Умов та правил надання банківських послуг передбачає, що процентна ставка за кредитом на місяць, наступний за звітним, вказується банком у щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць. Згідно із п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, в разі порушення клієнтом строків платежу за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. За несвоєчасне погашення заборгованості за картрахунком стягується неустойка відповідно до тарифів; сума неустойки нараховується на залишок простроченого основного боргу і розраховується з дати виникнення простроченої заборгованості (включаючи цю дату) до дати внесення платежу (не включаючи цю дату) (п. 2.1.6.10. Умов). Пункт 1.1.7.11. Умов та правил надання банківських послуг передбачає, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання; якщо на протязі цього строку жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же строк. Також, пунктом 1.1.7.42. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що даний договір діє без обмеження строку. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором. З наданого позивачем на підтвердження своїх первинних вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 09.04.2019 року відповідач мав заборгованість по договору на загальну суму 13 882 гривні 89 копійок, з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 9 353 гривні 68 копійок та штрафні нарахування (т.с. 1, а.с. 5 - 6). До заяви про зменшення позовних вимог позивач додав розрахунок заборгованості станом на 20.06.2021 року відповідно до якої відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 12 715 гривень 36 копійок, з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 9 353 гривні 68 копійок та заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 в сумі 3 361 гривня 68 копійок (т.с. 1, а.с. 241). Тобто, після зменшення позовних вимог позивач залишив незмінною суму заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 9 353 гривні 68 копійок, відмовився від вимог про стягнення усіх штрафних нарахувань та додатково заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 в сумі 3 361 гривня 68 копійок. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). В пункті 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз`яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим частково та підлягає задоволенню в частини стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 9 353 гривні 68 копійок. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 в сумі 3 361 гривня 68 копійок, суд виходить з наступного. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Зокрема, зменшуючи розмір позовних вимог, позивач також заявив нову позовну вимогу про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 в сумі 3 361 гривня 68 копійок. В первісній позовній заяви позивач не заявляв таких вимог. Натомість, в заяві від 01 червня 2021 року про зменшення розміру позовних вимог, позивач не обґрунтував підстави стягнення з відповідача на його користь заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 в сумі 3 361 гривня 68 копійок. Посилання у прохальній частині вказаної заяви на статтю 625 є незрозумілим, оскільки позивачем не вказано назву нормативно-правового акту до якого належить вказана стаття. При цьому, слід звернути увагу, що вимоги позовної заяви за її змістом обґрунтовано необхідністю стягнення заборгованості станом на 09.04.2019 року, тоді як заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 в сумі 3 361 гривня 68 копійок, - позивач включив у розрахунок заборгованості станом на 20.06.2021 року, що не охоплюється періодом за які позивач заявляє позовні вимоги. Навіть в розрахунку заборгованості станом на 30.09.2019 року не було включено заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 в сумі 3 361 гривня 68 копійок (т.с. 1, а.с. 239 - 240). Таким чином, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу та відсутності обґрунтування позивачем заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 в сумі 3 361 гривня 68 копійок, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. За таких обставин, позов підлягає задоволенню лише в частині вимог, які доведено позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: partial