Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати його батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини, посилаючись на те, що з червня 2018р. він зустрічався з [PERSON] і в листопаді 2018р. вона завагітніла. На той час вона фактично припинила шлюбні відносини зі своїм чоловіком - відповідачем [PERSON] : вони не вели спільне господарство і проживали окремо. [INFO] народився [PERSON] . Оскільки шлюб не був розірваний, відповідач [PERSON] зазначений в свідоцтві батьком дитини. Ухвалою від 26.12.2019 року відкрито провадження у вказаній вище справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання, викликано сторін. За приписами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Під час підготовчого засідання представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові. Відповідач у свою чергу під час підготовчого засідання позовні вимоги про визнання батьківства визнав у повному обсязі, надавши, крім цього, відповідну заяву. 3-тя особа [PERSON] позов підтримала. Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, просить слухати справу у відсутність його представника. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника і 3-ї особи, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі в підготовчому засіданні, у зв`язку з існуванням визначених ч. 3 ст. 200 ЦПК України умов, та задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбу з 20.11.2010р. (а.с. 16). Як убачається з нотаріально посвідченої заяви та підтверджено в судовому засіданні, [PERSON] хоча і перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , проте з осени 2018р. між ними шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться (а.с. 39). Згідно висновку генотипоскопічного дослідження № 24273 від 21.10.2019р. біологічне батьківство [PERSON] [PERSON] не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючи ознак неродинних осіб, складає 99, 999999% (а.с. 20-38). Відповідно до ст. 128 Сімейного Кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 129 Сімейного Кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників ( ч.1 ст. 82 ЦПК України). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки під час судового розгляду знайшов своє підтвердження факт того, що позивач є біологічним батьком малолітнього [PERSON] , 2019р. народження. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved