Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права приватної власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 01 березня 2016 року державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори, заведена спадкова справа №55/2016 до майна померлої [PERSON] , що проживала та була зареєстрована до смерті за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , після якої відкрилась спадщина. Згідно з матеріалами спадкової справи, спадкоємцем за законом є онук [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 12 червня 2020 року для вчинення зазначеної нотаріальної дії [PERSON] надіслав державному нотаріусу поштою заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Нотаріусом був зроблений висновок , що свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої не може бути видане у зв`язку з тим, що не надані правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на майно. 16.06.2020 року поштою надіслано Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. Спадщина складалась з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Майно є спадковим та складає спадщину за законом. Спадщину [PERSON] прийняв, про що подав відповідну заяву в 2016 році. Просить визнати за ним, [PERSON] право власності на Ѕ частину квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 30.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №426. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частини кватири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка їй належала на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.07.1997 року. Заповіту [PERSON] не залишила. Спадкоємцями першої черги після смерті [INFO] є її доньки: [PERSON] та [PERSON] , які відмовилися від прийняття спадщини після смерті матері у встановленому законом порядку, а саме звернулися до нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця, [PERSON] подав до нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спад\-щину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.06.2020 року нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що не надані правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на майно. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Відповідно до ст.. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця; у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ст..ст. 1261-1265 ЦК України). Відповідно до ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Згідно зі ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З копії спадкової справи №55/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] - [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися на користь [PERSON] , про що надали державному нотаріусу заяви від 26.04.2020 року. 26.04.2016 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Отже, аналізуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що право на спадкування за законом майна [PERSON] після її смерті [INFO] , перейшло до позивача [PERSON] . Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст. 1216,1217, 1220, 1221, 1261, 1268-1274 ЦК України,

Outcome: approved