Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 94 621,77 гривень, з яких: 5000 доларів США - сума основного боргу, 256,85 доларів США - відсотків за користування позикою, зазначивши, що 19 березня 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за якою він передав [PERSON] грошову суму в розмірі 5 000 доларів США, а відповідач прийняв на себе зобов'язання повернути вказану суму до 20 травня 2013 року. Однак до цього часу відповідач грошей не повернув, на неодноразові його вимоги повернути борг відповідач відмовляється називати дату, коли поверне гроші. До теперішнього часу відповідач борг не повернув. 03.03.2015 року позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 134 290,50 гривень та процентів за користування грошима у розмірі 7 152,31 гривень, а всього у розмірі 141 442,81 гривня. Представник позивача у судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та суду пояснив, що 19.03.2013 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якої відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5 000 доларів США у строк до 20.05.2013 року. Однак зазначена сума у строк повернута не була, у зв'язку з чим виникла необхідність звернутися до суду. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що дійсно брав гроші у позивача, однак вже все повернув йому. Гроші він повертав частками, однак на теперішній час у нього відсутня заборгованість. Розписку, надану до суду, не визнає. Заслухавши доводи сторін по справі, дослідивши матеріали справи, а також заслухавши пояснення свідка [PERSON] суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно копії розписки від 19 березня 2013 року, відповідач [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 5 000 доларів США та зобов'язався повернути вказану суму до 20 травня 2013 року /а.с. 5/. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, не його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичайного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як встановлено під час розгляду справи до теперішнього часу відповідачка суму боргу не повернула. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що про розписку, на підставі якої на теперішній час вирішується питання про стягнення заборгованості з [PERSON], йому нічого не відомо. Одного разу вони разом приїхали до [PERSON]. Він спитав, чи є до нього якісь грошові питання, їх не було. Після цього стали вирішувати його питання. До [PERSON] він приїжджав з проханням, щоб останній був поручителем за його боргом. Відповідно до курсу НБУ станом на 05.05.2015 року 1 долару США еквівалентно 21,13 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, сума боргу за договором позики складає 105 650 гривень (5000 доларів США х 21,13 грн. = 105 650 грн.) та сума відсотків за користування грошовими коштами складає 5 626,92 гривень (266,30 доларів США х 21,13 грн. = 5 626,92 грн.), а всього заборгованість перед позивачем складає 111 276,92 гривень. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що жодних грошових зобов'язань у нього перед позивачем не має, оскільки зазначена обставина нічим не підтверджена, а також в повному обсязі спростована наданою до суду борговою розпискою. Суд також не приймає показання свідка [PERSON] до уваги, оскільки вони спростовуються наданою до суду борговою розпискою. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 111 276,92 гривень, а також з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, судових витрат по справі в розмірі 1 112,76 гривень.

Outcome: partial