Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 02.10.2012 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, у відповідності до вимог якого, позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач, на виконання вимог договору своєчасно надав відповідачеві належну за договором суму коштів. Проте, відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, у звязку з чим станом на 31.12.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 25053 гривень 07 копійок, яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені ним судові витрати у розмірі 1600.00 гривень, а також витрати повязані з наданням оголошення в газеті про виклик відповідача в судове засідання у розмірі 252 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомляв, заяви про відкладення розгляду справи та письмових заперечень щодо вимог позову від нього не надходило. У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову виходячи з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612, ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно положень ст.ст.525, 610, 623, 625, 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, порушенням зобовязання є його невиконання. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що станом на 31.12.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 25053 гривень 07 копійок. На думку суду зазначена сума заборгованості представником позивача обґрунтована та доведена в судовому засіданні. Приймаючи до уваги те, що відповідач не належним чином виконує свої обовязки перед кредитором, чим інтересам позивача завдано матеріальну шкоду, така шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат по справі в сумі 1600 грн. 00 коп. та 252 гривень підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved