Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою №88 у будинку № 19 по пр. Соборному в м. Олександрія Кіровоградської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він на підставі договору купівлі-продажу від 12 жовтня 1992 року є власником квартири [ADDRESS]. У спірній квартирі крім нього зареєстрований його син, відповідач по справі, який в 2001 році добровільно змінив своє місце проживання, виїхавши до іншого міста. Місце проживання сина йому невідомо, оскільки вони не спілкуються. Реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі створює перешкоди для повноцінного користування та розпорядження нею, зокрема, позивач сплачує надмірні кошти за комунальні послуги, які фактично не отримує. Позивач у судове засідання не зявився. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, у якій просив судове засідання провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву, заяв і клопотань від нього не надходило. За відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно договору купівлі-продажу від 20.10.1992 року посвідченого державним нотаріусом першої Олександрійської державної нотаріально контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-3572, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки про склад сімї №39 від 03.01.2019 року виданої КП «Житлогосп», [PERSON], зареєстрований в [INFO], що також підтверджується довідкою ЦНАП Олександрійської міської ради від 30.01.2019 року. Згідно акту-розпорядження №7 від 03.01.2019 року складеного майстром дільниці та паспортистом в присутності сусідів, затвердженого директором КП «Житлогосп», при обстеженні квартири [ADDRESS], [PERSON] не проживає з 2001 року, на момент перевірки в квартирі відсутній, особистих речей немає. За приписами ч.ч. 1, 2 п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. У випадках, передбачених пп. 1 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи надані позивачем докази, виходячи зі змісту наведених норм права і з урахуванням вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, а також те, що відповідач не надав суду доказів, які б вказували на те, що він не проживає у зазначеній вище квартирі або відсутній у ній з поважних причин, або за ним відповідно до закону зберігається право користування жилим приміщенням, суд вважає доведеним те, що відповідач втратив право користування квартирою. Тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved