overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому пояснив, що 19 листопада 2011 року було зареєстровано шлюб із відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управляння юстиції у Луганській області, актовий запис № 128. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб, з тих підстав, що шлюбні відносини між ними припинені, вони мають різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Тому, між ними втрачене почуття любові та взаємоповаги. Позивач у судове засідання не зявився, але надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, але надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав. У відповідності до вимог ч. 1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 12 СК України\~з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Між сторонами втрачене почуття любові та взаємоповаги, шлюбні стосунки між ними припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу і відповідач позов визнала. Таким чином причини розірвання шлюбу об'єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після реєстрації укладення шлюбу прізвище відповідача залишити шлюбне. Згідно ч.2\~ ст.114 СК України \~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судові витрати сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому пояснив, що 20 травня 1978 року було зареєстровано шлюб із відповідачем [PERSON] сільською радою, актовий запис № 7. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб, з тих підстав, що шлюбні відносини між ними припинені, вони проживають окремо та мають різні погляди на сімейне життя. Тому, між ними втрачене почуття любові та взаємоповаги. Позивач у судове засідання не зявився, але надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час,місце та дату розгляду справи повідомлена належним чином, заява про розгляд справи за її відсутності суду не надала. 20 вересня 2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав. У відповідності до вимог ч. 1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 12 СК України\~з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Між сторонами втрачене почуття любові та взаємоповаги, шлюбні стосунки між ними припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Причини розірвання шлюбу об'єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після реєстрації укладення шлюбу прізвище відповідача залишити шлюбне. Згідно ч.2\~ ст.114 СК України \~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судові витрати сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому прихав визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область, м. Привілля, вул. Донецька, буд. 129, посилаючись на те, що відповідач з 1996 р. за вказаною адресою не мешкає. Позивач у судове засідання не з'явився, позов підтримав, просив справу слухати за його відсутності, про що надав письмову заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав, про що надав письмову заяву. 3-я особа у судове засідання не зявилась, справу просила розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, про що надала відповідну письмову заяву. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником будинку №129 по вул. Донецькій м. Привілля Луганської обл. на підставі договору надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 10 травня 1958 року зареєстрованого Лисичанською державною нотаріальною конторою 15.01.1959 року в реєстрі №343. Відповідач зареєстрований, але з 1996 року не проживає за вказаною адресою без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову слід прийняти. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просе припинити стягнення аліментів з ньго [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини-Стороженко [PERSON], [INFO] згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2012 року по справі № 2-2858/11 , відкликавши виконавчий лист з Фортечного відділу виконавчої служби Головного управління виконавчої служби в Кіровоградській області. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка надала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Сторони перебували в шлюбі з 2007 року який був розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2011 року. Від подружнього життя народилася донька [PERSON] , [INFO]. Після розірвання шлюбу спершу донька проживала біля матері і вищезазначенним рішенням суду від 12 травня 2011 року з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. З травня місяця 2017 року дитина постійно проживає з позивачем за адресою домоволодіння, яке на праві приватної власності належить батькам позивача і розташоване по вул. - вул. Глибка, 67 в м. Кропивницькому , що підтверджується довідкою квартального комітету №16 Фортечного району м. Коопивницький . Кіровським районним судом м. Кіровограда 01.02.2018 року винесена ухвала, якою затверджена мирова угода між сторонами згідно якої визначено місце проживання дитини біля позивача. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Так як дитина і фактично проживає разом з позивачем, і з 7 березня 2018 року офіційно зареєстрована за місцем проживання позивача по вул. Глибка, 67 м. Кропивницький він самостійно матеріально утримує доньку, то суд вважає за можливе припинити стягнення аліментів з позивача, оскільки відпали обставини передбачені ст. 181 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив: 1.Поділити спільне майно подружжя, яке є об'єктом спільної сумісної власності. 2.Визнати за ним право особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] вартістю 200261 грн. 3.Припинити за [PERSON] право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] вартістю 200261 грн. 4.Визнати за ним право особистої приватної власності на земельну ділянку, розташовану у с. Виноград, Коломийського району (цільове призначення - ведення особистого селянського господарства) площею 0,4947 га, вартістю 46716 грн. 5.Припинити за [PERSON] право спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану у с. Виноград, Коломийського району (цільове призначення - ведення особистого селянського господарства) площею 0,4947 га, вартістю 46716 грн. 6.Визнати за відповідачем - [PERSON] право особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] вартістю 210253 грн. 7. Припинити за ним - [PERSON] право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] вартістю 210253 грн. 8. Виділити йому [PERSON] 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться по [ADDRESS] частину земельної ділянки у [ADDRESS] площею 0,2500 га на якій розміщений даний житловий будинок; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0565га, розташованої по [ADDRESS] 9. Виділити відповідачу - [PERSON] 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться по [ADDRESS] 1/2 частину земельної ділянки у [ADDRESS] площею 0,2500 га на якій розміщений даний житловий будинок; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0565га, розташованої по [ADDRESS] Позовні вимоги мотивував тим, що між ним, [PERSON], та [PERSON] 11 серпня 1984 року було зареєстровано шлюб у Виноградській сільській раді Коломийського району, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 14 та видано свідоцтво про шлюб від 11.08.1984 року. У останні декілька років сімейне життя між нами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. У зв'язку з тим, що їхні відносини з відповідачкою остаточно погіршились і вони не можуть більше проживати разом, ним до суду подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Цивільна справа про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] перебуває на розгляді у Коломийському міськрайонному суді і остаточне рішення по ній не прийнято. Домовленості про добровільний розподіл майна, що є їхньою спільною сумісною власністю, між ними не досягнуто. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив виділити частку у спільному сумісному майні - квартирі [ADDRESS], виділивши кожному з її співвласників по 1/3 частці квартири та визнавши за позивачем право власності на 1/3 частку зазначеної квартири, визнавши за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] померлого 22.05.2008 р. право власності на 1/3 частку квартири №4 по вул.. Єрмака м. Перевальська Луганської області Позивач у судове засідання не зявився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, про що надав суду письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не зявилася, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія свідоцтва про народження; копія свідоцтва про смерть; копія домової книжки; копія свідоцтва про право власності на житло; копія технічного паспорту на квартиру; копія висновку про вартість майна; розяснення нотаріуса. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 22 травня 2008 р. помер син позивача - [PERSON], після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді частки квартири [ADDRESS], яку прийняв позивач, оскільки на час смерті спадкодавця був зареєстрований та постійно мешкав за однією адресою зі спадкодавцем. Сторони та спадкодавець є співвласниками вказаної квартири, тому на підставі ст.370 ЦК України за відсутності домовленості між співвласниками частка спадкодавця дорівнювала 1/3. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається, таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивач оформити спадщину нотаріально не має змоги, оскільки в нотаріальних конторах розміщених в зоні проведення АТО відсутній доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, спадкового реєстру. Згідно з [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явився, позов підтримав, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія довідок; копія акту. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач проживає та мешкає в будинку, який розташований в [ADDRESS], та належить йому на праві приватної власності. 19.02.2008 року [PERSON] зареєстрував відповідача, проте той в цій квартирі не проживає, за комунальні послуги і житло не сплачує. Відповідно до ст. 167 ч.2 ЖК України разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Оскільки згідно наданих доказів відповідач вибув із найманого житла, договір найму вважається розірваним, а відповідач є таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. На користь позивача на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню 487,2 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі разом зі ним зареєстрована відповідач, [PERSON] . Більше двох років відповідач за місцем реєстрації відсутня. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 24.12.2020 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду справи (а.сп.23),в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив не направляла. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відносини між ним та відповідачем за період з 01 червня 2016 р. по 18 травня 2017 р. трудовими та оформити згідно норм законодавства України про працю. Позивач в судове засідання не зявився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копії цивільно-правових договорів від 01.06.2016 р., 01.07.2016 р., 01.08.2016 р., 01.09.2016 р., 01.10.2016 р., 01.11.2016 р., 01.12.2016 р., 01.01.2017 р., 01.02.2017 р., 01.03.2017 р., 01.04.2017 р., 01.05.2017 р.; копії актів прийняття-передачі виконання робіт від 30.06.2016 р., 31.07.2016 р., 31.08.2016 р., 30.09.2016 р., 31.10.2016 р., 30.11.2016 р., 31.12.2016 р., 31.01.2017 р., 28.02.2017 р., 31.03.2017 р., 30.04.2017 р., 18.05.2017 р. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем (виконавцем) та відповідачем (замовником) підписувалися строкові договори від 01.06.2016 р., 01.07.2016 р., 01.08.2016 р., 01.09.2016 р., 01.10.2016 р., 01.11.2016 р., 01.12.2016 р., 01.01.2017 р., 01.02.2017 р., 01.03.2017 р., 01.04.2017 р., 01.05.2017 р. на виконання робіт по недоторканості обєктів БОК «Волна». Згідно підпункту 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України: роботодавець юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ чи її представництво) або само зайнята особа, яка використовує найману працю фізичних осіб на підставі укладених трудових договорів (контрактів) та несе обовязки із сплати їм заробітної плати, а також нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету, нарахувань на фонд оплати праці, інші обовязки, передбачені законами. Згідно п. 3.2 перерахованих вище цивільно-правових договорів укладених між сторонами обовязкові платежі (податок з доходів фізичних осіб (18%, військовий збір 1,5%) оплачував відповідач. Розмір оплати був заздалегідь визначений кожним з договорів. Окрім того, згідно п.п.2.2.2 всіх договорів передбачалося укладання між сторонами договорів про повну матеріальну відповідальність, тобто про відповідальність, передбачену трудовим законодавством, а саме главою IX КЗпП України. Таким чином, зазначене свідчить, що дані відносини носять характер трудових відносин. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 640 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], мотивуючи позов тим, що він є власником спірної квартири, у якій зареєстрований відповідач, який є колишнім власником квартири. Відповідач з моменту укладення з позивачем договору дарування фактично виселився з квартири, обіцяв знятись з реєстрації місця проживання, однак зазначеного не зробив. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. 5/9 частин квартири [ADDRESS] належить на праві власності позивачеві [PERSON], що підтверджено договором дарування від 21.02.2017 р., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно довідки №27 від 15.03.2017 р. виданої ОСМД «Райна», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (колишній власник), [PERSON] (колишній власник, померла не зняття з реєстрації). Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, \~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні з лютого 2017 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. На\~ підставі викладеного,

Outcome: approved