Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №ІСКGМСG.9581.003 від 27.10.2008р. в розмірі 51 678,78 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно кредитного договору №ІСКGМСG.9581.003 від 27.10.2008р. відповідачу було надано кредит у розмірі 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за рахунком [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно умов даного кредитного договору банк нараховує проценти в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду, при цьому нарахування процентів здійснюється щоденно, а проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк вважається простроченою. Так, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, отримані кредитні кошти не повернув, відсотки та комісію за кредитним договором не сплатив, у зв'язку із чим просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором. Представник позивача подав до суду клопотання в якому зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у відсутності представника установи, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданого представником позивача клопотання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 жовтня 2011р. між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №ІСКGМСG.9581.003, відповідно до п.п 2.2-2.8, 3.1, 3.4 якого, банк зобов'язався, протягом 30 днів з моменту укладення цього договору, встановити кредитний ліміт у розмірі 6500,00 грн. на рахунок [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання Позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Кредит надавався на підставі анкети - договору позичальника з лімітом, зазначеним в п.2.2. на споживчі цілі. За умовами даного кредитного договору банк нараховує проценти в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду; нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому, проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з розрахунку: рік - 360 днів, місяць - рівний кількості календарних днів; день повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається; щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць; заборгованість що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк вважається простроченою. Позивач прийнятті на себе зобов'язання по кредитному договорі виконав у повному обсязі, надавши позичальнику визначені кредитним договором кошти. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У відповідності до положень п.4.2.2 кредитного договору, позичальник зобов'язується погашати заборгованість в порядку і строки, зазначені в кредитному договорі. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом, банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п.6.2 кредитного договору). Як встановлено судом, відповідач умов договору кредиту не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, які встановлені умовами і правилами надання банківських послуг. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 25.03.2015р. загальна сума боргу за кредитним договором становить 51 678,78 грн., з яких: 0,00 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту; 10 790,26 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 0,00 грн. - поточна заборгованість за процентами; 14 161,65 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 26 042,87 грн. - сума пені. Встановлено, що по причині наявності простроченої заборгованості, позивач направив на адресу відповідача вимогу вих. № 297 від 14.01.2014р. сплати заборгованості, однак станом на дату звернення до суду борг відповідачем на погашено. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не повернув отриманий кредит, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягнення заборгованість за кредитним договором №ІСКGМСG.9581.003 від 27.10.2008р. в розмірі 51 678,78 грн. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд вважає, що відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 516,78 грн., від сплати якого позивач звільнений відповідно до приписів п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 611, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved