Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів посилаючись на те, що Сторони перебували у шлюбі, який розірвано 26.05.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився мешкати з відповідачкою. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2014 року з позивача були стягнені аліменти на користь відповідачки на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів мого заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно другого рішення Вільнянского районного суду Запорізької області 15.11.2016 року з позивача також стягнені аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів мого заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Апеляційний суд Запорізької області своїм рішенням від 19.01.2017 року змінив рішення Вільнянского районного суду Запорізької області, визначивши розмір аліментів на користь [PERSON]О на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття у розмірі по 1/6 частки всіх видів мого заробітку щомісячно. У звязку з чим звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання сина. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2014 року в цивільній справі № 333/1762/14-ц з [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання нашої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення нашою дитиною повноліття. Дану суму аліментів вона зараз отримує. ЇЇ заробітна платня складає 2698 грн., на руки в лютому 2017 року вона отримала 1812 грн. з урахуванням оплати за знаходження на лікарняному. Але зазначених коштів на утримання дитини, враховуючи її частку на його утримання, наразі не вистачає. Дитина постійно хворіє, що підтверджується копією його амбулаторної картки. Через те, що син часто хворіє, я один або два рази на місяць ходжу на лікарняний. Через невеликий страховий стаж, кошти за перебування на лікарняному листі вона отримую в розмірі 70% від її заробітку. До того ж, через те, що дані кошти перераховує Фонд соціального страхування, ці кошти надходять з запізненням у один-три місяці - це загальновідомий факт. В даний час вона з дитиною з приводу обструктивного бронхіту знаходяться на стаціонарному лікуванні у 1-й міській дитячій лікарні. Окрім витрат на ліки і аналізи в примусовому порядку приходиться сплачувати різні благодійні внески в касі лікарні. Крім того, вони не мають власного житла і змушені винаймати житло. її щомісячні витрати на піднайом житла та оплату житлово-комунальних послуг становлять близько 2000 грн., на харчування, проїзд на роботу та на лікування дитини уходить решта грошей. У звязку з чим звертається до суду з даним позовом. Позивач та його представник наполягали на задоволенні первісної позовної заяви з підстав викладених в позовній заяві. У задоволенні зустрічної позовної заяви просили відмовити. Відповідач та її представник відповідача заперечували на задоволенні первісної позовної заяви. На задоволенні зустрічної позовної заяви наполягали з підстав викладених у ній. [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності просила задовольнити первісну позовну заяву, а в задоволенні зустрічної позовної заяви просила відмовити. Суд вислухав учасників процесу, дослідив письмові матеріали справи, вважає, що у задоволенні первісної позовної заяви слід відмовити з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частині від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання, що до розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, що в нашому випадку відсутнє. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2014 року з позивача були стягнені аліменти на користь відповідачки на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів мого заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно другого рішення Вільнянского районного суду Запорізької області 15.11.2016 року з позивача також стягнені аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів мого заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Апеляційний суд Запорізької області своїм рішенням від 19.01.2017 року змінив рішення Вільнянского районного суду Запорізької області, визначивши розмір аліментів на користь [PERSON]О на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття у розмірі по 1/6 частки всіх видів мого заробітку щомісячно. Оскільки розмір стягнутих з нього аліментів на сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів мого заробітку перевищує розмір аліментів, які він сплачує на свою доньку [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів мого заробітку, то виходячи з цого, донька буде отримувати менше грошових коштів чим сич, тобто вона буде менш забезпечена. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, законодавець покладає обовязок на батьків спільно утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Однак доказів про погіршення матеріального становища позивач не надав. Крім того, надані відомості про те що він є батьком дітей та мешкає з непрацездатними батьками та має сплатити судові витрати на суму більш ніж 9000 гривень не є підставою для зменшення аліментів за рішенням суду яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак позивачем за первісним позовом не надано жодних доказів в підтвердження того, що його батьки знаходяться на його утриманні та він мешкає з ними окрім власних пояснень. У звязку з вище викладеним суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів. Тим більше посилання позивача на низьку лише заробітну плату за місцем його роботи не позбавляє його обовязку утримувати своїх дітей. Крім того, вказані в позовній заяві підстави (рівень матеріального становища) були враховані в рішеннях суду при призначенні аліментів, а тому не можуть бути взяті за основу при розгляді даної справи бо з часу призначення аліментів матеріальне становище позивача не змінилося. З приводу зустрічної позовної заяви суд вважає, що у її задоволенні слід також відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. 192 СК України, на яку посилається відповідачка у своєму позові, розмір аліментів може бути збільшений тільки за умов, коли покращився матеріальний стан платника аліментів, погіршився стан здоров'я дитини. Однак, жодної із підстав викладеної ст. 192 СК України в даних правовідносинах не встановлено судом та не доведено сторонами. Крім того, зустрічний позов не може бути задоволений, з підстав визначених ч. 4 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», де зазначено, що загальний максимальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 50% заробітної плати, в тому числі і в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Також суд звертає увагу сторін про те, що відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, аналізу даної статті випливає про солідарний обовязок обох батьків утримувати дитину до її повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed