Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 23.08.2007 року, між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-200/724/2007. Згідно з умовами кредитного договору та кредитних заявок, банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу [PERSON] в сумі 15000 доларів США. Призначення кредиту - купівля нерухомого майна. Кредит у іноземній валюті видавався на підставі генеральної банківської ліцензії № 191 від 08.11.2006 року та дозволу до неї № 191 від 08.11.2006 року. Відповідно до п. 1.1 ч.2 Кредитного договору, банк надав позичальнику кредит у розмірі 15000 доларів США, а позичальник приймав кредит та зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати всі інші зобов'язання. Згідно п. 3 ч.1 Кредитного договору було встановлено плаваючу проценту ставку, яка складається з фіксованого відсотку в розмірі 4,99% та FIDR (процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Відповідно до п. 4 ч. 1 Кредитного договору, повернення кредиту та сплати процентів здійснюється шляхом сплати позичальником платежів, що зменшуються. Датою остаточного повернення кредиту є 23.08.2022 року. Відповідно до п. 1.5 (з підпунктами) Кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строк, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений в графіку платежів. Відповідно до п. 4.1.1 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний заплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум. 23.08.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №SR-ML-200/724/2007, за яким поручитель поручався за виконання позичальником [PERSON] зобов'язання за кредитним договором №МL-200/724/2007. 25.06.2013 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №SR-ML-200/724/2007/1,за яким поручитель поручався за виконання позичальником [PERSON] зобов'язання за кредитним договором №МІL-200/724/2007. Відповідно до п. 1.2 вказаних договорів поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, а це означає, що Кредитор (Банк) може звернутись з вимогою про виконання Боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до всіх одночасно. Згідно п.п. 3.2, 3.4 зазначених договорів поруки, у випадку не виконання позичальником боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, поручитель зобов'язаний здійснити виконання боргових зобов'язань, в обсязі заявленому банком протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги. 30.01.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (ЄДРПОУ 36789421) та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (ЄДРПОУ 21685166) у відповідності до ст. ст. 512, 514, Цивільного кодексу України було укладено договір факторингу № б/н. Згідно з вищевказаним договором, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором №МL-200/724/2007 від 23.08.2007 року та договорами поруки №SR-ML-200/724/2007 від 23.08.2007 року, №SR-ML МL-200/724/2007/1 від 25.06.2013 року право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором. Однак, в супереч умовам Кредитного договору, вищевказані зобов'язання позичальником щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 12.06.2014 року мається заборгованість, що складається з наступного: -13206,07 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.06.2014 року складає 153602,96 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; -845,91 доларів США,, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.06.2014 року складає 9838,98 грн. - сума заборгованості за процентами; -13590,87 грн. - пеня, нарахована на суми заборгованості в розмірі 1% на кожний день прострочення сплати кредиту. Посилаючись на статті ЦК України позивач просить суд: - стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №МL-200/724/2007 від 23.08.2007 року в розмірі 177032,81 грн., та судовий збір в розмірі 1770,32 грн.; Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву у котрій просить суд справу розглянути у їх відсутності, позов підтримав у повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідачі у судове засідання двічі не з'явилися, про час розгляду справи своєчасно попереджені, що підтверджується повідомленням, заперечень не надіслали, у зв'язку з чим, суд вважає згідно з ст. 169, 224 ЦПК України, справу розглянути у заочному провадженні за матеріалами справи. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів. Згідно ст. 543 ЦК України зазначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарна, якщо інше не встановлено договором поруки. Вимоги позивача підтверджується копією кредитного договору № ML-200/724/2007 від 23.08.2007 року (а.с.5-8), копією додаткового договору № 1 від 23.09.2009 року до кредитного договору № ML-200/724/2007 від 23.08.2007 року (а.с.9-10), копією додаткового договору № 2 від 19.03.2010 року до кредитного договору № ML-200/724/2007 від 23.08.2007 року (а.с.11-13), копією додаткового договору № 3 від 25.06.2013 року до кредитного договору № ML-200/724/2007 від 23.08.2007 року (а.с.14-16), договором поруки №SR-ML-200/724/2007 від 23.08.2007 року (а.с.20-21), договором поруки №SR-ML-200/724/2007/1 від 25.06.2013 року (а.с.22-23),розрахунком заборгованості (а.с.23-24). На підставі викладеного,

Outcome: approved