Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідно до договору позики від 06 червня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу [PERSON] 06.06.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №1571, надав відповідачу довгострокову позику в розмірі 100000 грн., процент за користування коштами не визначався. Однак, з урахуванням ст. 1048 ЦК України, відповідач щомісячно повинна була сплачувати йому відсотки за користування позикою у розмірі на рівні облікової ставки Національного банку України. Позивачем направлялись на адресу відповідача листи з вимогами про перерахування йому відсотків, однак остання їх не отримувала, прагнучи уникнути їх сплати. Враховуючи викладене, позивач\~просить стягнути з відповідача [PERSON] проценти за користування позикою в сумі 63155,10 грн. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами 06 червня 2014 року укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1571 (а.с. 6). Відповідно до умов договору позики, позивач [PERSON] передав у власність відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 100000 гривень із строком виплати боргу до 06.06.2063 року. Зазначена сума коштів передана позикодавцем та одержана позичальником до підписання договору. Проценти за користування позикою договором не встановлено. 12.09.2017р. представником позивача направлено відповідачу вимогу щодо сплати йому процентів за користування позикою в сумі 56803,00 грн., розмір яких визначено на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України з урахуванням ставок Національного банку України (а.с. 7-9). Дану вимогу відповідачем у поштовому відділенні не отримано (а.с. 10). До теперішнього часу відповідачем не сплачено позивачу проценти за користування позикою. Суд зазначає,\~що відповідно до\~ст.1046\~ЦК України за\~договором позики\~одна сторона\~(позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов'язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.\~536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.\~\~\~\~Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір позики може бути оплатним, тобто таким, що передбачає сплату процентів за користування сумою позики, або безоплатним - якщо виконання позичальником зобов'язання обмежується поверненням боргу. Правила щодо сплати процентів від суми позики містяться у статті 1048 ЦК України. Так, згідно із частиною першою статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п. п. 1.1, 3.2 постанови Національного\~банку України\~від 18\~серпня 2004\~року №\~389\~«Про затвердження\~Положення про\~процентну політику\~Національного банку\~України» облікова ставка Національного банку - один з монетарних інструментів, за допомогою якого Національний банк установлює для суб'єктів грошово-кредитного ринку орієнтир щодо вартості залучених та розміщених грошових коштів на відповідний період, і є основною процентною ставкою, яка залежить від процесів, що відбуваються в макроекономічній, бюджетній сферах та на грошово-кредитному ринку. Визначення рівня та характеру змін облікової ставки Національного банку залежить від тенденцій загального економічного розвитку, макроекономічних та бюджетних процесів, стану грошово-кредитного ринку. Відповідно до п. п. 3.3 зазначеної постанови розмір облікової ставки затверджується рішенням Правління Національного банку та діє до її зміни. Отже, у частині першій статті 1048 ЦК України, що має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором. Вказане правило спрямоване на захист інтересів позикодавця у разі, якщо договором позики розмір процентів не визначений. Випадки, коли договір позики вважається безоплатним, зазначені в частині другій статті 1048 ЦК України. Визначене вказаною нормою правило про безоплатність договорів позики є імперативним і не може бути змінене за погодженням сторін. Відсутність у договорі умови про винагороду не означає, що договір є безоплатним. В цьому разі розмір відсотків визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. Для того, щоб договір позики вважався безоплатним, необхідно прямо в договорі встановити норму, що відсотки за договором не нараховуються або інший рівнозначний вислів. Проценти за договорами позики можуть сплачуватися позикодавцем у будь-якому погодженому сторонами порядку (у тому числі й одноразово), а якщо такий порядок сторонами не визначений, проценти мають сплачуватися щомісяця до дня фактичного повернення грошового боргу (абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК). Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом.\~\~ Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року (№ 6-36цс14). Арифметичною формулою для розрахунку відсотків є наступна формула - «сума боргу помножена на розмір відсотків, поділена на календарний рік та помножена на кількість днів, у які діяла відповідна облікова ставка в період прострочення». Позивач просить суд стягнути з відповідача проценти за користування позикою у розмірі 63155,10 грн., при цьому надав відповідний розрахунок, який відповідачем не спростовано. За таких обставин суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави.

Outcome: approved