Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням поданих уточнень, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.01.1997р. по 30.11.2013р. в розмірі 11 979,12 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що на обслуговуванні ЛМКП «Львівводоканал» знаходиться квартира [ADDRESS], в якій зареєстровані та проживають відповідачі. Відповідачі постійно користується послугами ЛМКП «Львівводоканал» і згідно ст.67, 68 Житлового Кодексу України та ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (в тому числі за послуги водопостачання та водовідведення) у встановлений термін. Однак, відповідачі не здійснюють оплату в повному обсязі за послуги, надані ЛМКП «Львівводоканал», у зв'язку з чим в травні 2013 року ЛМКП «Львівводоканал» зверталось до суду з заявою про видачу судового наказу та стягнення з відповідачів 11 125,99 грн. заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. 15.05.2013р. Сихівським районним судом м.Львова видано судовий наказ про стягнення солідарно з відповідачів боргу за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 11 125,99 грн., проте ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 31.05.2013р. судовий наказ за заявою боржників було скасовано. Відповідачам неодноразово направлялися попередження про необхідність оплати наданих послуг, які були останніми проігноровані, що стало причиною виникнення заборгованості, яка станом на 03.12.2013р. складає 11 979,12 грн., яка виникла в період з 01.01.1997р. по 30.11.2013р. Оскільки відповідачі в добровільному порядку сплатити борг не бажають, просять стягнути суму заборгованості в судовому порядку. Відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов, в якому просить скасувати всі заявлені вимоги ЛМКП «Львівводоканал», застосовані нормативно-правові акти, що обмежують права та пільги ветерана війни-інваліда війни згідно Закону України «Про статус ветерана війни гарантії їх соціального захисту» та законів України спрямованих на покращення матеріальних умов та надання пільг багатодітній сім'ї; скасувати заявлену ЛМКП «Львівводоканал» суму заборгованості; заборонити ЛМКП «Львівводоканал» здійснювати неправомірне нарахування сум за надання послуг водопостачання та водовідведення. В обгрунтування зустрічних позовних вимог покликається на те, що в силу Закону України «Про статус ветерана війни гарантії їх соціального захисту», Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства» відповідачі є багатодітною сім'єю, а відповідач [PERSON] - ветераном війни - інвалідом війни, відтак мають право на пільги, в тому числі по сплаті за житлово-комунальні послуги. Однак, ЛМКП «Львівводоканал» в порушення норм законодавства України неправомірно здійснює нарахування за надані послуги водопостачання та водовідведення, що відповідно стало підставою для оскарження дій останнього. В судовому засіданні представник позивача ЛМКП «Львівводоканал» первісний позов та заяву про збільшення розміру позовних вимог підтримав в повному обсязі, дав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити. Зустрічний позов заперечив, вважає такий безпідставним, а тому просить у його задоволені відмовити. Відповідач в судовому засіданні первісний позов заперечив, зазначивши, що нарахована заборгованість по оплаті за надані послуги водопостачання та водовідведення є неправомірною. Зустрічний позов підтримав в повному обсязі, дав пояснення, аналогічні змісту зустрічної позовної заяви, просить таку задоволити. Відповідачі за первісним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, у зустрічному позові слід відмовити, з наступних підстав. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Надавач послуг зобов'язаний забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором або законодавством. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. В свою чергу, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за надані комунальні послуги. До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). В судовому засіданні встановлено, що на балансі ЛМКП «Львівводоканал» знаходиться квартира [ADDRESS], в якій зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою БУ №4 КЕВ м.Львова від 01.09.2013р. № 1084. Згідно ст.67 ЖК плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 60 від 21.07.2005р. споживачі зобов'язані оплачувати за надані житлово-комунальні послуги. Згідно представленого ЛМКП «Львівводоканал» розрахунку заборгованості за оплату за послуги водопостачання та водовідведення станом на 03.12.2013р. відповідачам нарахована заборгованість за період 01.01.1997р. по 30.11.2013р., яка складає 11979,12 грн. За надані послуги ЛМКП «Львівводоканал» здійснює нарахування згідно нормативів водоспоживання, які затверджено Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 161 від 29.02.2008р., оскільки прилади обліку води заданою адресою не встановлені. Про виникнення заборгованості відповідачам було скеровано попередження, однак, заборгованість по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення погашено не було. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач [PERSON] у своїй зустрічній позовній заяві в підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що ЛМКП «Львівводоканал» всупереч нормам чинного законодавства України неправомірно нараховує жильцям квартири [ADDRESS] плату за послуги водопостачання та водовідведення, хоча він як інвалід війни та учасник ліквідації аварії на ЧАЕС за законом має право на 100% пільги, яка поширюється також на членів сім'ї, які проживають з ним. Так, відповідач [PERSON] у 2009р. звертався з аналогічними позовними вимогами до Личаківського районного суду м.Львова, який з врахуванням заперечень ЛМКП «Львівводоканал» у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовив та визнав нарахування за послуги водопостачання та водовідведення таким, що відповідає вимогам закону, що підтверджується відповідним рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 22 вересня 2009р. у цивільній справі № 2-417/09р. У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Таким чином, рішення Личаківського районного суду м.Львова від 22 вересня 2009р. підтверджує законність та правомірність нарахування плати за послуги водопостачання та водовідведення для жильців квартири [ADDRESS], що не потребує доказуванню в даній справі. Крім того, судом встановлено, що у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відповідачу [PERSON], як інваліду війни та його дружині [PERSON] надана пільга у розмірі 100% по оплаті за житлово-комунальні послуги. До 2001р. пільга надавалася на інваліда та усіх членів його сім'ї, проте, згідно Закону України «Про державний бюджет на 2001 рік» було визначено, що пільга надається інваліду, його дружині (чоловікові) та дітям до 18 років. Оскільки, дочка інваліда [PERSON] у 2001р. була повнолітньою пільга на неї у 2001р. не нараховувалася. Проте, згідно Закону України «Про державний бюджет на 2002 рік» пільги інвалідам війни надавались на інваліда та всіх членів його сім'ї, тому пільги у 2002р. ЛМКП «Львівводоканал» нараховував на 4 особи які були зареєстровані в даній квартирі. Згідно Закону України «Про державний бюджет» з 2003р. і по теперішній час пільга надається інваліду, його дружині (чоловікові) та дітям до 18 років. Тому починаючи з 2003р. ЛМКП «Львівводоканал» нараховував пільгу на 2 особи (тобто на інваліда [PERSON] та його дружину). [PERSON] та [PERSON], які прописані в квартирі [ADDRESS] станом на 2003р. були повнолітніми. З 01.09.2010р. за даною адресою враховується пільга на 4-ох осіб як багатодітній сім'ї відповідно до Закону України «Про охорону дитинства». Пільга надається батькам та дітям до 18 років в розмірі 50% вартості комунальних послуг. У відповідності до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частина 3 цієї статті передбачає, що суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В силу вказаних норм суд не приймає до уваги додані відповідачем [PERSON] до зустрічного позову докази - копії платіжних документів ЛКП «Львівсвітло», договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та заяву на відмову від договору БУ № 2 КЕВ м.Львова, оскільки такі є не належні, не містять інформації щодо предмета доказування та не обгрунтовують позовні вимоги. З огляду на вказані обставини та виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного статтею 11 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приводить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. З врахуванням правомірності нарахування відповідачам плати за послуги водопостачання та водовідведення, первісний позов ЛМКП «Львівводоканал» підлягає лише частковому задоволенню, на підставі наступного. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 4 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З огляду на те, що заборгованість відповідачів за надані послуги виникла з 01 січня 1997р., а позов заявлено 18 листопада 2013р., суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності в частині вимог про стягнення заборгованості за період з 01.01.1997р. до 31.10.2010р., а відтак за наслідків спливу строку давності, поважності причин пропуску якого позивачем не доведено, а підстав для його поновлення судом не здобуто, в задоволенні зазначених вимог слід відмовити. Як вбачається із розрахунку заборгованості з 01.11.2010р. по 30.11.2013р. борг відповідачів за надані послуги водопостачання та водовідведення складає 4355,51 грн., і саме в цьому розмірі підлягає солідарному стягненню з відповідачів. Також з відповідачів, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню судові витрати: сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст.3, 11, 16, 257, 264, 267, 319, ч.2 ст.383, 509 ЦК України, ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005р., Правил користування приміщеннями житлових будинків, що затвердженні постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992р., ст.ст.67, 68, 162 ЖК УРСР, ст.ст.13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.7, 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків та

Outcome: dismissed