Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтував тим, що він є власником вищевказаної квартири. Його син [PERSON] зареєстрований, проте у квартирі не проживає. Реєстрація відповідача призводить до обмеження його прав як власника майна, так як він не може оформити субсидію, несе додаткові витрати по утриманню квартири . Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач на розгляд справи не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації, поштові відправлення повернулися до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання. Заперечень проти позову та заяв про розгляд справи без його участі відповідач не надав. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Копією договору купівлі-продажу квартири від 01 грудня 2004 року, зареєстрованого Міжміським бюро технічної інвентаризації за номером 497-3 від 14 лютого 2005 року, підтверджується, що квартира будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 6). Довідкою Світловодського РС УДМС України в Кіровоградській області від 26 березня 2015 року підтверджується, що [PERSON] з 21 березня 2012 року зареєстрований за вищевказаною адресою (а.с. 15). З акту мешканців будинку № 20 по вул. Конько м. Світловодська Кіровоградської області від 18 травня 2015 року вбачається, що [PERSON] з 14 березня 2013 року в квартирі [ADDRESS] не проживає (а.с. 25). Ч. 1 ст. 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Виходячи з положень ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України, позивач, як власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідач в квартирі не проживає, його реєстрація у належній позивачеві на праві приватної власності квартирі перешкоджає у реалізації ним прав, передбачених ст. 150 ЖК України. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved