Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитною лінією №001-20503-300113 у розмірі 41166,82 гривень та судові витрати у розмірі 1600 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30 січня 2013 року між сторонами шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №001-20503-300113 (надалі договір), за якою позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні з встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 24600 гривень. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 21 серпня 2017 року за ним утворилась прострочена заборгованість у розмірі 41166,82 гривень, яка складається з заборгованості: тіло кредиту 0 гривень, прострочене тіло кредиту - 24589 гривень, заборгованість за відсотками 16576,92 гривень, заборгованість за комісіями - 0 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2017 року провадження по справі відкрито. Представник позивача Романенко А.С., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилась, позовна заява містить її клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, яким вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України, в редакції закону чинної на момент подачі позовної заяви до суду, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 30 січня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» та фізична особа-резидент України [PERSON], шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №001-20503-300113 (надалі договір), за якою позивач відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні з встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 24600 гривень. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] №001-20503-300113 від 30 січня 2013 року, Тарифів на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Кредитна карта №1 Еволюція Лояльна», правил надання банківських послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів Банку від 18 липня 2012 року протокол №392 (надалі Правила) та тарифів банку, розміщених на офіційному сайті банку, між ПАТ КБ «Дельта Банк» та [PERSON]. був укладений кредитний договір. Заява [PERSON] №001-20503-300113 від 30 січня 2013 року, Тарифи на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Кредитна карта №1 Еволюція Лояльна», Правила та тарифи банку, які викладені на банківському сайті є по суті кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «Дельта Банк» та [PERSON] Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що [PERSON]. підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомивсь і згоден з умовами та правилами надання банківських послуг. У заяві [PERSON] №001-20503-300113 від 30 січня 2013 року, Тарифах на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Кредитна карта №1 Еволюція Лояльна», Правилах та тарифах банку визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов'язання банк перед відповідачем виконав, на підставі заяви [PERSON] від 30 січня 2013 року, останньому було відкрито картковий рахунок. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 частини 1 вищевказаного договору, позивач (за Договором - Банк) відкриває відповідачеві (за Договором - Клієнт) картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно п. 2.3 частини 3 договору, банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 24600 гривень. Згідно п. 1 частини 3 договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Відповідно п. 2.1. ч. 3 договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4. ч. 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. ч. 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Відповідно до п.2.5 частини 3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач здійснив операцію щодо зняття коштів із вказаного рахунку, таким чином відповідач погодився з усіма істотними умовами кредитного договору. Судом встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, що відповідачем не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 21 серпня 2017 року за ним утворилась прострочена заборгованість у розмірі 41166,82 гривень, яка складається з заборгованості: тіло кредиту 0 гривень, прострочене тіло кредиту - 24589 гривень, заборгованість за відсотками 16576,92 гривень, заборгованість за комісіями - 0 гривень. На підставі постанови Правління Національного банку України №664 від 02 жовтня 2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02 жовтня 2015 року «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» ( з урахуванням рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №278 від 30 грудня 2015 року, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Банку з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №619 від 20 лютого 2017 року продовжено процедуру ліквідації Банку на два роки по 04 жовтня 2019 року включно та продовжено повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» - Кадирова В.В.. Уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку та здійснює повноваження керівництво банку. Відповідно до ст. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків Відповідно до п. 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. За приписами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду, зокрема, має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. Згідно ч.ч. 1,6 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Відповідно до частини 1 статті 48 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, повноваження органів управління банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює повноваження, що визначені частиною 2 статті 37 цього Закону. Таким чином позивачем надані всі необхідні документи, які підтверджують повноваження представника та надають право позивачу вимагати у відповідача сплатити коштів за конкретним кредитним договором. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.. 617 ЦК України. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитною лінією №001-20503-300113, яка підлягає стягненню з відповідача складає 41166,82 гривень. Згідно платіжного доручення №6097069 (№1709635301) від 06 жовтня 2017 року при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягується сума судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved