Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.07.2014р. на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, шляхом зміни способу стягнення їх та в подальшому стягувати аліменти в розмірі 4400грн на двох дітей, тобто по 2200грн на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач зазначив, що на теперішній час змінився його сімейний стан і він перебуває у новому шлюбі, в якому в нього народилась ще одна дитина. Також позивач зазначає, що він має допомагати батькові-пенсіонеру та непрацюючій матері. Внаслідок наявності додаткових зобов`язань по утриманню близьких осіб подальша сплата ним аліментів на двох дітей від першого шлюбу в загальному розмірі 1/3 частини усіх видів доходів є занадто великою, а тому він звернувся до суду з даним позовом. 23.12.2019р. судом відкрито провадження по даній справі з визначенням здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Відповідачка відзиву проти позову не подавала. В судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Одночасно із позовною заявою позивач подав клопотання, в якому просив розглянути справу у його відсутність, а також зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. На підставі ст.ст.280, 281 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. В період часу з 01.08.2012р. по 14.12.2015р. позивач перебував у шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей ( [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ), які після розірвання шлюбу проживають разом з матір`ю, тобто з відповідачкою. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.07.2014р. з позивача на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання їх двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.03.2014р. і до повноліття дітей. Аліменти на користь [PERSON] стягуються з позивача в примусовому порядку за виконавчим листом. З 25.06.2016р. по теперішній час позивач перебуває у шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу у позивача є син [PERSON] , [INFO] , який перебуває на його утриманні. Дружина позивача до перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач працевлаштований і має дохід. На теперішній час загальний розмір стягуваних з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання двох його дітей складає 1/3 частину його доходів, що є занадто великим тягарем для позивача, а тому він звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини, внаслідок яких виник спір щодо розміру аліментів, що стягуються з батька на утримання дітей, який регулюється нормами Сімейного кодексу України (далі - СК). За змістом ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що на теперішній час позивач має зобов`язання по утриманню трьох неповнолітніх дітей, перебуває у зареєстрованому шлюбі і зобов`язаний матеріально підтримувати свою дружину [PERSON] до досягнення сином [PERSON] принаймні трирічного віку, тобто до [INFO] .. За матеріальним становищем позивач не має у власності об`єктів нерухомого майна та будь-яких транспортних засобів, що підтверджується відповідними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.10.2019р. та Єдиного державного реєстру МВС від 05.11.2019р.. Зазначені обставини не були враховані в повній мірі при визначенні розміру стягуваних з позивача аліментів на користь відповідачки. Беручи до уваги, що батьківський обов`язок щодо матеріального забезпечення має бути рівним щодо кожної дитини, то розмір частки доходу, який позивач має сплачувати на користь свого найменшого сина умовно має дорівнювати 1/6 частині всіх доходів позивача, оскільки на утримання старших двох синів він сплачує аліменти саме в таких частках. Таким чином має місце ситуація, внаслідок чого на теперішній час половина доходів позивача приходиться на забезпечення виконання його батьківського обов`язку по утриманню трьох неповнолітніх дітей, а на задоволення особистих потреб та виконання інших зобов`язань позивачеві залишається друга половина його доходів. Отже підставами для зміни розміру стягуваних аліментів є зміна сімейного стану та збільшення зобов`язань по утриманню інших осіб у платника аліментів, що відповідно до ч.1 ст.192 СК є підставою для зміни розміру аліментів. Надаючи оцінку доводам учасників справи щодо визначення конкретного розміру аліментів на кожну дитини варто звернути увагу, що визначальним фактором в цьому є якнайкраще забезпечення інтересів дитини і її потреб. Разом з тим у правовій державі визначення розміру стягуваних аліментів має також забезпечувати належний рівень захисту прав та законних інтересів платника аліментів з тим, щоб залишкова частина його доходів давала можливість реалізувати право на достатній життєвий рівень. Відповідно до ч.2 ст.183 СК якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Зазначена норма направлена на забезпечення рівності прав дітей та рівного і недискримінаційного ставлення батьків до кожної своєї дитини. Отже розмір частки доходу платника аліментів, яка стягуватиметься на утримання кожної дитини позивача має бути рівною. Згідно ч.2 ст.182 СК мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею сьомою Закону України «Про Державний бюджет України на 2020рік» визначено розміри прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років (з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня) та дітей віком від 6 до 18 років (з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень). Враховуючи рівний обов`язок батька та матері щодо належного матеріального забезпечення дитини, то визначення аліментів у твердій грошовій сумі з одного з батьків на рівні 2200грн на місяць на одну дитину не суперечитиме законодавчому регулюванню щодо мінімальних меж матеріального забезпечення дітей, а передбачена ч.2 ст.184 СК законодавча вимога щодо обов`язкової щорічної індексації такого розміру аліментів гарантуватиме запобігання втрати вартісної величини такої суми внаслідок інфляційних процесів. Таким чином, оцінивши обставини справи суд приходить до висновку, що з огляду на принцип паритетності побудови сімейних відносин (ч.2 ст.1 СК) та зміст засад справедливості, добросовісності і розумності (ч.9 ст.7 СК), зменшення розміру стягуваних з позивача на користь відповідачки аліментів шляхом зміни розміру та способу їх стягнення до рівня 2200грн на місяць на одну дитину буде належним та достатнім заходом матеріального забезпечення дитини та виконанням батьківського обов`язку, за рахунок якого існуватиме справедливий баланс забезпечення інтересів дитини та недопущення надмірного обтяження прав та законних інтересів платника аліментів. При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст.12 ЦПК цивільне судочинства здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК відповідач не надала суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не навела обставин, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлених судом обставин справи. За таких обставин позовні вимоги є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Щодо судових витрат, то згідно ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем сплачений судовий збір в розмірі 768,40грн. Разом з тим, оскільки позивач не просив суд відшкодувати йому зазначені судові витрати, то питання про їх відшкодування за рахунок відповідача судом не розглядається. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved