Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №616/417/ВРL2B від 22.05.2013 року в розмірі 82922, 47грн. та понесені судові витрати. Мотивуючи тим, що 22.05.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 616/417/ВРL2B, згідно якого банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів у розмірі 59 000 грн., а відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленим кредитним договором, з кінцевим терміном погашення, не пізніше 06.06.2016 року, процентна ставка 15 % . Свої зобов»язання банк виконав, надавши позичальнику грошові кошти в обсязі та в строк визначений кредитним договором. Однак, відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання не виконав, припинив вносити платежі, передбачені умовами кредитного договору та сплату процентів за користування кредитом , після чого утворилась заборгованість за кредитними договором станом на 28.04.2014 року в розмірі - 82 922, 47 грн., а саме заборгованість по тілу кредиту - 59000 грн., заборгованість по відсоткам - 7027,79 грн., заборгованість по штрафним санкціях - 12517, 71 грн., заборгованість по комісії -4376, 97 грн. 28.04.2014 року ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ Фінансова компанія «Кредит -Капітал», уклали договір про відступлення права вимоги № 2014428-Г, відповідно до якого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Платинум - Банк», і до [PERSON] включно. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка про час та місце розгляду справи та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову виходячи з наступних підстав. У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій же самій кількості, того самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612, ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно положень ст.ст.525 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, порушенням зобовязання є його невиконання. Як вбачається з положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентної ставки не встановлений договором або законом. Як вбчається з ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. З розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що заборгованість перед позивачем станом на 30.11.2017 року становить 82 922,47 грн., а саме заборгованість по тілу кредиту - 59 000 грн., заборгованість по відсоткам - 7027, 79 грн., заборгованість по штрафним санкціях -12517,71 грн., заборгованість по комісії - 4376, 97 грн. Приймаючи до уваги те, що відповідач не належним чином виконує свої обов»язки перед кредитором, чим інтересам позивача завдано матеріальної шкоди, така шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат по справі в сумі 1600 грн. підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved