Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 29.12.2016 року між банком та відповідачем було укладено Кредитний договір № CL2-36206, згідно якого позичальник отримав кредит в сумі 51 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % річних до 28.12.2021 року. Банк свої зобов`язання виконав. Відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав. Станом на 07.02.2019 року має заборгованість - 54 904,58 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 39 029,49 грн., прострочена заборгованість по процентам - 1 176,08 грн., заборгованість по сплаті комісії - 14 699,01 грн. Крім того, за порушення зобов`язання просив стягнути пеню за період з 21.02.2018 року по 21.02.2019 року у розмірі 3 761,24 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, у стягненні комісії просив відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в суді 12.06.2016 року. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2019 року відкрито провадження у справі. В суді встановлено, що 29.12.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № CL2-36206, згідно якого позичальник отримав кредит в сумі 51 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % річних до 28.12.2021 року. Банк свої зобов`язання виконав. Відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав. Станом на 07.02.2019 року має заборгованість - 54 904,58 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 39 029,49 грн., прострочена заборгованість по процентам - 1 176,08 грн., заборгованість по сплаті комісії - 14 699,01 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). По даній справі позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 21.02.2018 року по 21.02.2019 року у розмірі 3 761,24 грн. Враховуючи надані документи, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, тоді як відповідач порушив взяті на себе зобов`язання. З приводу стягнення сум боргу суд дійшов до наступного. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У даному випадку, між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг, виникли договірні правовідносини (частина перша статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Статтею 1 п.17 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. У п. 4.1 Кредитного договору вказано, що позичальник за надання послуг сплачує банку комісію, у порядку, строки та розмірі відповідно до п. 2.12. Однак, які саме послуги надає банк, умови договору не містять. Оскільки, представником позивача не було законодавчо обґрунтовано нарахування комісії, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27.12.2018 року у справі № 695/3474/17. Враховуючи вимоги законодавства України, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача мають бути задоволені частково, з відповідача підлягає стягненню сума боргу по тілу кредиту та відсоткам у розмірі 40 205,57 грн., а також пеня у розмірі 3 761,24 грн. Всього стягненню підлягає 43 966,81 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 921,00 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial