Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 49356 грн.96 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, повязаної з витратами на лікування, 2168 грн. витрат, повязаних з перебуванням пошкодженого автомобіля на зберіганні в ПП «Богуславська юридична група» та 2000 грн. витрат на оплату юридичної допомоги, посилаючись на те, що 16 серпня 2010 року біля 22 години 50 хвилин на автодорозі Побережка-Дібрівка поблизу с. Митаївка Богуславського району сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], який належав [PERSON], не вибрав безпечної швидкості руху, допустив виїзд в кювет, внаслідок чого сталося зіткнення з деревом. Внаслідок зіткнення він отримав тяжкі тілесні ушкодження, а його автомобіль був пошкоджений і діями відповідача йому була завдана матеріальна та моральна шкода. Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 01 лютого 2012 року з [PERSON] на його користь було стягнуто 36233 грн. витрат на його лікування, 210972 грн. вартості його автомобіля, 500 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження та 1500 грн. витрат за надання юридичної допомоги. В звязку з отримання під час ДТП тяжких тілесних ушкоджень він неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, при якому витрачав власні грошові кошти, а тому вважає, що відповідач повинен йому додатково відшкодувати заподіяні збитки, оскільки [PERSON] визнаний винним у вчиненні у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України та був засуджений, в звязку з чим він і змушений звернутися з відповідним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, посилаючись на вищенаведені обставини та просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча судом був належним чином повідомлений про час розгляду справи через засоби масової інформації. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 16 серпня 2010 року біля 22 години 50 хвилин на автодорозі Побережка-Дібрівка поблизу с.Митаївка Богуславського району сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER] та позивач [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Із копії вироку Богуславського районного суду Київської області від 04 березня 2011 року вбачається, що [PERSON] був засуджений за ч.2 ст.286 КК України до пяти років позбавлення волі без позбавлення права на керування транспортними засобами зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки відповідно до ст.75 КК України. Із копії рішення Богуславського районного Київської області від 01 лютого 2012 року видно, що з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто 36233 грн. витрат на його лікування, 210972 грн. вартості його автомобіля, 500 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1500 грн. витрат за надання юридичної допомоги. Із копії рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 04 квітня 2012 року вбачається, що рішення Богуславського районного Київської області від 01 лютого 2012 року скасувати в частині відшкодування моральної шкоди. Із копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0093842 від 11.12.2014 року видно, що [PERSON] повторно з 01 січня 2015 року встановлена 2 група інвалідності загального захворювання; строк чергового перегляду: 05 грудня 2016 року. Із копії довідки №1939 від 19.10.2015 року Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги вбачається, що [PERSON] дійсно перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми після ДТП з 19 серпня 2010 року по 18 лютого 2011 року; з 18 лютого 2011 року по 17 червня 2011 року; з 18 квітня 2012 року по 24 липня 2012 року. Із копії довідки №1766 від 13.10.2015 року Київської міської клінічної лікарні №3 видно, що [PERSON] дійсно лікувався у відділенні гнійно-кісткової хірургії КМКЛ після ДТП з 25 липня 2012 року по 26 жовтня 2012 року; з 18 листопада 2012 року по 21 грудня 2012 року; з 11 лютого 2013 року по 04 вересня 2013 року; з 16 вересня 2013 року по 21 жовтня 2013 року; з 14 травня 2014 року по 29 травня 2014 року; з 11 червня 2014 року по 03 липня 2014 року). Хворому виконано ряд операцій, після чого наступила стадія стійкої ремісії. Із копії наданих чеків та квитанцій вбачається, що [PERSON] поніс грошові витрати на придбання ліків та проведення операцій під час тривалого лікування. Із копії квитанції до прибуткового касового ордера №10 від 07 лютого 2010 року видно, що [PERSON] сплатила ПП «Богуславська юридична група» 150 грн. компенсації послуг евакуатора. Із копії квитанції до прибуткового касового ордера №9 від 07 лютого 2012 року видно, що [PERSON] сплатила ПП «Богуславська юридична група» 2018 грн. компенсації послуг за охорону автомобіля на штрафмайданчику. Із розрахункової квитанції серії АКАА №735145 від 12 серпня 2015 року видно, що [PERSON] сплатив адвокату [PERSON] на надання правової допомоги 2000 грн. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Із ч.2 ст.1187 ЦК України вбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.2 ст.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року з відповідними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обовязок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено. В даному випадку, оскільки відповідач вчинив ДТП, внаслідок якого постраждав позивач, то його позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних витрат на лікування потерпілого та витрат на зберігання пошкодженого автомобіля підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В даному випадку, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме: витрати на оплату юридичної допомоги в розмірі 2000 грн., оскільки це підтверджується відповідною квитанцією про сплату коштів. На підставі ст.ст.1166, 1187 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року з відповідними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,

Outcome: approved