Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26 лютого 1994 року у відділі ЗАГС виконавчого комітету Галицької райРади народних депутатів м.Львова, актовий запис № 64, в якому дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з самого початку подружнє життя складалось непогано. Проте з вересня 2012 року у сім'ї систематично стали виникати конфлікти та непорозуміння, що остаточно і призвело до розпаду сім'ї. Вони, проживаючи в одній квартирі, не ведуть спільне господарство і не підтримують подружніх відносин. Неодноразові спроби помиритись позитивних наслідків не дали. Примирення категорично заперечує. Стверджує, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, категорично заперечив можливість примирення, ствердив, що мав достатньо часу для прийняття такого рішення, та втратив до відповідача, яка постійно його принижує і ображає, почуття любові, а тому вживати заходи для збереження сім'ї не буде. Додатково суду пояснив, що саме через ставлення відповідача до нього, нехтування його принципами, постійні побутові конфлікти не може існувати повноцінна сім*я. За строк, наданий суду для примирення, позитивних змін в їх відносинах не відбулось, навпаки вони стали ненавидіти один одного, а відповідач ще й подала позов про поділ майна. Настоює на розірванні формально існуючого шлюбу. Відповідач у судовому засіданні формально позов заперечила, хоча суду дала наступні пояснення. Жили з позивачем непогано, допоки останній у вересні 2012 року не звільнився з роботи, і все змінилось в гіршу сторону. Дійсно вона вчиняє сварки, т.я. позивач піднімав на неї руки. Вона водила його по церквах. Позивач її безпідставно ревнує, звинувачує, що щось йому «підсипає» до їжі. Вона б покинула відповідача, натомість не має де жити. В подальшому після надання строку для примирення відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, до суду не з*являлась, у зв*язку з чим суд вважає можливим розглядати справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів: сторони, перебуваючи в зареєстрованому повторному шлюбі з 26.02.94., міцної сім'ї так і не утворили. Між ними систематично з вересня 2012 року виникали конфлікти та непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. Вони не ведуть спільне господарство і не підтримують подружні відносини, хоча і проживають в одній квартирі. Як вбачається з тверджень сторін, а в подальшому і самого позивача, вони намагались зберегти сім*ю, проте такі спроби позитивних наслідків не дали - їх взаємовідносини не змінились. Позивач категорично ствердив суду, що втратив до відповідача почуття любові, без чого повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконаний, що не буде більше вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. За наведених обставин суд приходить до висновку про суперечливість моральним засадам суспільства подальшого вжиття судом заходів щодо примирення подружжя, яке з 2012 року і по даний час не відбулось, незважаючи на неодноразові спроби сторін, як ствердили останні, і суду. Покликання відповідача на непроведення поділу майна подружжя суд не може розцінювати як спроби збереження шлюбу, адже матеріальні цінності не є однією із складових шлюбу, який ґрунтується на спільних почуттях любові й поваги подружжя та на їх вільній згоді. Аналізуючи пояснення сторін у судовому засіданні, суд не вбачає можливості примирення між ними та відновлення їх шлюбу, оскільки фактичне заперечення відповідачем позову спрямоване на з*ясування між нею і позивачем відносин у виді помсти і аж ніяк не на збереження шлюбу. Позивач категорично заявив суду, що жити з відповідачем, яка негативно його характеризує, не буде і це його остаточне волевиявлення. Враховуючи викладене, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, що негативно впливає на його психологічний стан. Зазначені обставини мають істотне значення для прийняття рішення про розірвання шлюбу. Сім*я сторін розпалась остаточно і та шлюб існує формально. Тому суд вважає необхідним такий розірвати. З відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені останнім витрати при подачі позову до суду - судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved