Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач\~ звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що в період з 03.01.2014 року до 04.06.2015 року працював на ДП «Укршахтгідрозахист». 04.06.2015 року за наказом ДП «Укршахтгідрозахист» № 87-к був звільнений у звязку із порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов трудового договору,за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці. В день звільнення предявив вимогу про виплату усіх належних при звільненні сум, в тому числі заборгованості з заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку та вихідну допомогу в розмірі 56775,14 грн. Відповідачем заробітна плата при звільненні не виплачена, що й стало підставою для звернення до суду. У судовому засіданні позивач присутнім не був, надав клопотання про розгляд справи у його відсутності.\~ Представник відповідача\~ в судовому\~ засіданні присутнім не був, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений через поштове повідомлення, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. В запереченні не оспорюється підстава та закон, за яким звільнено позивача , не заперечують проти задоволення позову щодо стягнення розміру заборгованості з заробітної плати та вихідної допомоги, однак в розмірі 27980,32грн .за період з 01.12.2014р по 04.06.2015р. Треті особи - Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. Представники третіх осіб з заявами про перенесення розгляду справи до суду не зверталися. Дослідивши письмові матеріали справи,\~ суд вважає позов\~ таким, що підлягає задоволенню з\~ наступних підстав . Згідно до ст. 10,11 ,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 256 ЦК України передбачено право особи звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу в межах строку позовної давності. Ст.43 Конституції України у відповідності зі ст. 23 Загальної декларації прав людини проголосила право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, що людина вільно вибирає і на яку вільно погоджується. Визначення заробітної плати, як нагороду, установленої, як правило, у грошовому вираженні, що за трудовим договором власник або уповноважений їм орган виплачує працівнику за виконану роботу, передбачене ст. 94 КЗпП України і ст.1 Закону України від 24 березня 1995року Про оплату праці. Статею 115 КЗпП України передбачений обовязок власника чи уповноваженого ним органу виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. В суді встановлено, що позивач з 03.01.2014 р. по 04.06.2015р. працював гірним майстром підземним з повним робочим днем в шахті ВОК ш. ім. В.Володарського. Наказом № 87-к від 04.06.2015 року позивач був звільнений у звязку із порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов трудового договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці (арк..спр.14-15) Згідно довідки №121/01 від 25.06.2015року заборгованість по заробітній платі перед позивачем за період з 01.12.20014р по 4.06.2015 року становить 56775,14 грн.., яка складається з заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану щорічну відпустку та вихідну допомогу(арк..спр.12). Згідно ст.116 КЗпП України власник чи уповноважений їм орган зобов'язані виплатити працівнику, що звільняється, усі належні йому суми в день звільнення. При укладанні трудового договору\~ працівник зобов*язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник\~ підприємства, установи чи організації або уповноважений ним орган зобов*язується виплачувати\~ працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.( ст..21 КЗпП України). \~\~\~\~\~\~ За змістом ст..38 КЗпП України працівник має право з власної ініціативи в будь-який час розірвати укладений з ним на невизначений строк трудовій договір., при цьому строк розірвання трудового договору і його правові підстави залежать\~ від причин, які спонукають працівника до його розірвання і які\~ працівник визначає самостійно. Працівник має право у визначений строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, мови колективного чи трудового договору. Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору(ст.38,39) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України Про оплату праці за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 ( із змінами та доповненнями), згідно якому середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події,з якою пов'язана відповідна виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Оскільки відповідач не виплатив позивачу всі необхідні до виплати суми в передбачені законом строки, що не оспорюється відповідачем, суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача заборгованість в розмірі, який вказаний в довідці №121/01 від 25.06.2015 року , яка складається з заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану щорічну відпустку та вихідну допомогу, та рішення суду в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання. В поясненні до позовної заяви представником відповідача вказується сума заборгованості, , яка визнається ними в розмірі 27980,32грн за вище вказаний період, але з чого складається вказана сума, чи була здійснена виплата позивачу частини заборгованості з заробітної плати в поясненнях не вказано і довідки для підтвердження розміру заборгованості, яка повинна бути завірена керівником підприємства та головним бухгалтером , до пояснень не надано. Оскільки судом довідку про розмір заборгованості №121/01 від 25.06.2015 року відповідача перед позивачем визнано належним доказом, суд не бере до уваги визначений представником відповідача розмір 27 980,32грн. Підлягає стягненню з відповідача судовий збір на виконання вимог ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved