Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] Маряни Василівни, в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 637867,79 грн., мотивуючи позов тим, що 28.04.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON], був укладений кредитний договір №IKIZG.4975.002, згідно якого остання отримала кредит в сумі 624\~ 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 27.04.2016 року та сплатою за користування кредитом 18% річних, а [PERSON] зобовязалась повернути кредит, згідно графіку повернення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом. Згідно п.3.1.11 вказаного кредитного договору, при порушенні позичальником зобовязань, передбачених умовами даного договору, банк на свій розсуд має право змінити умови договору зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. \~Відповідно до п.6.1, 6.3 кредитного договору, за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. \~Для забезпечення виконання зобовязання по вищевказаному кредитному договору, 28.04.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» \~та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки, відповідно до яких останні прийняли на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобовязань перед позивачем за вказаним кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань. Відповідач [PERSON] зобовязань за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 27.11.2013р. утворилась заборгованість в розмірі 637867,79 гривень. В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» [PERSON] в режимі відеоконференцзвязку із Апеляційним судом Київської області позов підтримав в повному обсязі просив такий задовольнити. Представник [PERSON], [PERSON], [PERSON] адвокат [PERSON] заперечив позов повністю, підтримав подані відзиви. Вислухавши пояснення учасників, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи із наступного. 21 червня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу якою частково задовольнив касаційну скаргу [PERSON], заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року в частині солідарного стягнення заборгованості з [PERSON]І скасував, справу в цій частині направив на новий розгляд до суду першої інстанції. Як вбачається з ухвали ВССУ заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором [PERSON] було скасовано, а тому питання часткового стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] вирішено судом та є таким, що не підлягає доказуванню. Судом встановлено, що 28.04.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON], був укладений кредитний договір №IKIZG.4975.002, згідно якого остання отримала кредит в сумі 624\~ 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 27.04.2016 року та сплатою за користування кредитом 18% річних та зобовязалась повернути кредит, згідно графіку повернення кредиту та сплатити проценти за користування кредитом /а.с.11-15/. З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання боржника, 28.04.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки /а.с.20-21, 23-24/, відповідно до яких останні прийняли на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобовязань перед позивачем за вищевказаним кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань. У порушення умов кредитного договору, [PERSON] зобов'язання не виконувала, у звязку з чим станом на 27 листопада 2013 року утворилась заборгованість в сумі 637 867,79 грн., яка складається з: 416 040,87 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 84 917,26 грн. - простроченої заборгованості за тілом кредиту, 7 269,94 грн. - заборгованості за процентами, 67 017,27 грн. - заборгованості за простроченими процентами та 62 622,45 грн. пені. Приписами статті 559 Цивільного кодексу України регламентовано, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до пункту 12 Договору поруки від 28 квітня 2011 року №РХ029031.4977.003, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» як Кредитором, [PERSON] як позичальником, та [PERSON] як поручителем, порука за цим договором припиняється після закінчення з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором. Водночас, 09 липня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» змінив умови кредитного договору і вимагав від [PERSON] дострокового повернення кредиту, сплати винагороди та відсотків за користування кредитом, та виконання інших зобов'язань, передбачених кредитним договором, до 07.09.2012 року. Вказане засвідчується письмовою вимогою Банку на ім'я [PERSON] вих.№Р.081400 від 09.07.2012 року, отриманою останнім 11.07.2012 року (Том 1, аркуш справи 210). Таким чином позивач визначив строк виконання основного зобов'язання 07 вересня 2012 року. Відтак, ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» слід було пред'явити позов до [PERSON], як поручителя, протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто до 07 березня 2013 року. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позов був поданий банком 16 грудня 2013 року. За таких обставин очевидно, що ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» предявив позовні вимоги до [PERSON], як поручителя, в порушення шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання, у звязку з чим втратив право вимагати від [PERSON], як поручителя, погашення заборгованості за кредитним договором №IKIZG4975.002 від 28 квітня 2011 року. Станом на час подання позову ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» до [PERSON], як поручителя, Договір поруки від 28 квітня 2011 року Х029031.4977.003, припинив свою дію. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобовязання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обовязок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до правил ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:\~\~письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;\~\~показаннями свідків. При таких обставинах, позовні вимоги про стягнення з [PERSON], як поручителя, заборгованості за кредитним договором від 28 квітня 2011 року, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: partial