Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 09.11.2006 року № PLB0GK00000059, звернути стягнення на будинок розташований в [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки, а також виселити відповідача з цього будинку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно вищевказаного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 13600 грн., зі сплатою за користування кредитом 14,04% на рік, з кінцевим терміном повернення 09.11.2016 року. Погашення заборгованості мало здійснюватись щомісячними платежами, що включають заборгованість за кредитом, відсотками, комісією та інші витрати. В порушення умов договору та вимог Закону, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконував, що призвело до завдання збитків позивачу. На підставі ст. 1054 ЦК, позивач має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Станом на 22.04.2014 року заборгованість відповідача становить 21331,73 грн., з яких 9622,93 грн. заборгованість по кредиту, 6859,97 грн. - заборгованість по відсотках, 707,20 грн. - заборгованість по комісії, 4141,63 - пеня. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 09.11.2006 року, між сторонами було укладено договір іпотеки № PLB0GK00000059. Відповідач надав в іпотеку будинок, розташований в [ADDRESS], що належить йому на підставі договору купівлі-продажу. Ціна предмета іпотеки 17000 грн. З урахуванням зазначених обставин, згідно з положеннями ЗУ «Про іпотеку», позивач має право задовольнити свої вимоги за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки. Попередньо позивачем направлено відповідачу повідомлення про порушення основного зобов'язання, з вимогою добровільно звільнити житловий будинок. Представник позивача в судовому засіданні підтримує позов у повному обсязі і просить суд його задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Судові повістки направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Зі статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що вони є правонаступниками ЗАТ КБ «ПРИВАТ БАНК». (а.с. 26) Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. 09.11.2006 року між сторонами укладено кредитний договір, згідно умов якого банк зобов'язався надати [PERSON] кредитні кошти у розмірі 15130 грн., з них 1530 грн. на сплату страхових платежів і 13600 грн. на придбання житлового будинку. Кредитні кошти надаються готівкою через касу банку, на строк з 09.11.2006 року по 09.11.2016 року, зі сплатою за користування кредитом 1,17% на місяць і щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту - 0,20 %. Кредит надано в обмін на зобов'язання позичальника ([PERSON]) по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, в передбачені договором строки. Погашення заборгованості позичальником мало здійснюватись щомісячними платежами (п. 1.1). При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, на суму непогашеної заборгованості нараховуються відсотки у розмірі 2,87% (п. 3.2). За порушення зобов'язань передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору (сплата відсотків і винагороди) - пунктом 4.1 передбачена пеня у розмірі 0,15% від суми прострочення платежу. При порушенні строків повернення кредиту, позичальник зобов'язаний сплачувати відсотки у розмірі 2,87% на місяць, нараховані на суму непогашеної заборгованості. (а.с. 15-17) В матеріалах справи міститься меморіальний ордер №6 про видачу позичальнику суми кредиту на придбання будинку - 13600 грн. (а.с. 18) Пунктом 1.3 кредитного договору визначено, що виконання зобов'язань позичальником, забезпечується договором іпотеки житлового будинку. (а.с. 15) Договір іпотеки від 27.11.2006 року долучено до матеріалів справи. (а.с. 21-22) Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» від 05.06.2003 року, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону, у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Статтею 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно договору іпотеки, [PERSON] (іпотекодавцем) надано в іпотеку житловий будинок по [ADDRESS], разом з невід'ємними приналежностями, що знаходяться в ньому (п. 1, 7). Іпотека поширюється на земельну ділянку під будинком (п. 8). (а.с. 21) Будинок належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2006 року. (а.с. 23) Іпотекою забезпечено виконання всіх грошових зобов'язань [PERSON] (п. 2). На підставі рішення суду, банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, у разі порушення позичальником зобов'язань забезпечених іпотекою (п. 1). Сторонами було визначено вартість предмета іпотеки - 17000 грн. (п. 13). Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, в тому числі і у випадку невиконання [PERSON] будь-якого із зобов'язань в строк (п. 18.8.1, п. 24). До матеріалів справи долучено копію договору купівлі-продажу, на підставі якого будинок [ADDRESS], належить [PERSON] (а.с. 23) Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З розрахунку заборгованості по договору від 09.11.2006 року, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] не належним чином виконує своє зобов'язання щодо щомісячного повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів. Згідно розрахунку, станом на 22.04.2014 року заборгованість по договору становить 21331,73 грн. Заборгованість складається із тіла кредиту, в тому числі і простроченого - 9622,93 грн., відсотків, в тому числі і прострочених - 6859,97 грн., комісії, в тому числі і простроченої - 707,20 грн. та заборгованості по пені нарахованої банком - 4141,63 грн. (а.с. 7-10) В матеріалах справи міститься копія повідомлення банку, направлена [PERSON] про існуючу заборгованість та про наміри банку продати предмет іпотеки у разі непогашення такої. (а.с. 11-14) На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та відсотків, а також має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки. Визначена сторонами вартість предмета іпотеки співмірна заборгованості. Положення ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», щодо надіслання іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення, стосуються лише звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки передбачене ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. В матеріалах справи міститься адресна довідка, згідно якої [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS]. (а.с. 29) Згідно довідки сільської ради - [PERSON] проживає один. (а.с. 44) На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 09.11.2006 року, у розмірі 21331,73 грн., звернути стягнення на будинок по [ADDRESS] Полтавської області, що належить [PERSON], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки. Суд також вважає за можливе виселити [PERSON] з даного будинку. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В задоволенні позову в частині виселення інших осіб, що проживають в будинку - необхідно відмовити, оскільки позовні вимоги не конкретизовані. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, суд також вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ними судові витрати за подачу позову у розмірі 243,60 грн. (а.с. 1).

Outcome: partial