Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 08.02.2017 року між нею та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалось у зв'язку з постійними сварками. З вересня сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Від шлюбу з відповідачем є малолітній син [PERSON], [INFO] Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно та аліменти на утримання дружини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про те, що він згоден сплачувати аліменти тільки на свого сина в розмірі 1/8 частки від своєї заробітної плати, не згоден сплачувати аліменти на утримання дружини. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч.3 ст. 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 08.02.2017 року. Від шлюбу з відповідачем є малолітній син [PERSON], [INFO] На період розгляду справи шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони з вересня 2018р. не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У зв`язку з цим підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17.09.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. У зв`язку з цим підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення аліментів на користь та утримання [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.09.2018р. і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. На підставі викладеного та

Outcome: approved