overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/5 частку квартири [ADDRESS] за набувальною давністю, посилаючись на те, що він з 1998 р. добросовісно заволодів чужим майном і на протязі більше 18 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у звязку з чим набув право власності на це майно. Позивач у наданій суду письмовій заяві позов підтримав. Представник відповідача у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову. 3-ті особи у наданих письмових заявах не заперечували проти задоволення позовних. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що в 1997 р. хрещена матір позивача [PERSON], [INFO], захворіла і оскільки вона мешкала та була зареєстрована у Попаснянському районі в селищі Шипілівка, в лікарню м. Лисичанська її не приймали, а до м. Попасна було далеко та вона не мала фізичної можливості постійно їздити лікуватися до лікарні м. Попасна, тому позивач був вимушений прописати її в своїй квартирі [ADDRESS], в якій він був головним наймачем. У 1998 році позивач, разом із третіми особами, приватизували зазначену квартиру та 07 квітня того ж року, виробничим обєднанням по видобутку вугілля «Лисичанськвугілля» було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] і тому, що окрім позивача та третіх осіб, в даній квартирі була зареєстрована [PERSON], то вона також була внесена в свідоцтво про право власності на зазначену квартиру. Свідоцтво було зареєстровано Лисичанським державним малим підприємством «Інвентарізатор», про що зроблено запис у реєстраційній книзі №1224 від 13.04.1998 р., тобто [PERSON] отримала право власності на 1/5 частку квартири [ADDRESS] В 1999 році [PERSON], так як вилікувалась, виписалась із зазначеної квартири та знову зареєструвалась у своєму будинку в с. Шипилівка Попаснянського р-ну Луганської обл., де і стала мешкати. З початку 2002 р. позивач перебуває за кордоном зі своєю родиною, в Україну поверталися на деякий час і знову їхали за кордон, так як так працювали. В 2005 році, коли позивач приїхав із-за кордону в м. Лисичанськ, йому стало відомо від знайомих, що [PERSON] 05 травня 2002 р. померла. Спадкоємців за законом на її спадок на час смерті вона не мала. Позивач на протязі більш ніж 18 років добросовісно та відкрито, безперервно володів, як своєю часткою квартири, так і часткою [PERSON], робив за власні кошти поточні ремонти квартири та добросовісно сплачував комунальні послуги. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 2/3 частини житлового будинку і господарських будівель, що розташований в [ADDRESS]. В обґрунтування вимог вказував, що на виділеній земельній ділянці було побудовано зазначений будинок з дозволу органу місцевого самоврядування з дотриманням санітарних та протипожежних норм, правил забудови і прийняті в експлуатацію, але свідоцтво про право власності не видавалось. Станом на 15.04.1991 року вказане будинковолодіння відносилось до колгоспного двору, головою якого був батько позивача [PERSON], котрий помер [INFO] року, членами двору були мати позивача [PERSON], яка померла [INFO] року та позивач. Після смерті батьків [PERSON], як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину, але він не може оформити спадщину, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правовстановлюючий документ, тому змушений звернутись з цього приводу до суду. В судове засідання позивач не з`явився, доручив представляти свої інтереси [PERSON], котрий позов підтримав та просив такий задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що на згаданий вище житловий будинок та господарські споруди, які станом на 15.04.1991 року відносились до колгоспного двору, головою якого був [PERSON], котрий помер [INFO] року, та за свого життя не отримав правовстановлюючий документ на вказане житло, що унеможливлює спадкоємцю оформити спадщину в нотаріальній конторі. Про належність будинку названій особі свідчать дані технічного паспорту, довідки старости сіл Великі Каленичі, Малі Каленичі, Коханівка. Після смерті спадкодавця, позивач як спадкоємець за законом, відповідно до ст.ст.1217, 1268 ЦК України, набув право власності на вказане майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 3/5 частину буд.[ADDRESS] разом з господарськими будівлями та спорудами, за набувальною давністю, посилаючись на те, що він з 1986 р. добросовісно заволодів чужим майном і на протязі більше 10 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у зв'язку з чим набув право власності на це майно. Позивач у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, про що надав суду відповідну письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про право на спадщину за законом; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно; копія свідоцтва про смерть; копія домової книги; копія технічного паспорту; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру; довідка ВДРАЦС м. Лисичанська; довідка БТІ. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що з 1986 р. позивач почав мешкати та мешкає по даний час в будинку [ADDRESS], власником 2/5 частин якого є. інші 3/5 частини будинку належали [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 3/5 частини будинку, яка була прийнята шляхом звернення , однак свідоцтво про спадщину не оформлено. Позивач після смерті [PERSON] вступив в управління зазначеним будинком, продовжує відкрито безперервно володіти вказаним майном до даного часу (тобто більше 10 років). Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на гараж [ADDRESS] та грошовий вклад в державному ощадному банку України 10012/087 на рахунках [NUMBER] та [NUMBER], які залишились після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] Позивач у судове засідання не з'явився, позовні вимоги підтримав, справу просив розглядати за його відсутності, про що надав відповідну письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не надала. У судовому засіданні досліджені докази: копія свідоцтва про смерть; копія заповіту; копія ощадних книжок; копія технічного паспорту; копія реєстраційного посвідчення; копія заяви про прийняття спадщини за законом; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді гаражу [ADDRESS] та грошових вкладів в державному ощадному банку України 10012/087 на рахунках [NUMBER] та [NUMBER]. Зазначену спадщину позивач прийняв по заповіту. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до приватного нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, однак, йому було відмовлено оскільки у позивача не було оригінала свідоцтва про право власності на гараж. Таким чином, суд вважає надані позивачами докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на домоволодіння [ADDRESS]. разом з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю, посилаючись на те, що він з лютого 2002 р. добросовісно заволодів чужим майном і на протязі більше 10 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у зв'язку з чим набув право власності на це майно. Позивач в судове засідання не з'явився, справу просив розглядати за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, про що надав суду відповідну письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копії свідоцтв про смерть; копія технічного паспорту; копія домової книги; копії свідоцтв про народження; копія довідки голови вуличного комітету; інформаційні довідки зі Спадкового реєстру. Суд дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що з лютого 2002 р. позивач почав мешкати та мешкає по даний час в будинку [ADDRESS]. та фактично вступив в управління зазначеним будинком, продовжує відкрито безперервно володіти вказаним майном до даного часу. Окрім позивача в будинку ніхто не проживає, речей власника та будь-яких інших осіб у вищезазначеному будинку не має. Оплату комунальних послуг та інших платежів позивач здійснює за свій рахунок. Будинок належить - [PERSON], який помер [INFO] р., після його смерті спадщину прийняв відповідач. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власності на жилий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначав, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на вказаний вище жилий будинок, і він як спадкоємець за законом, та який прийняв спадщину, має право успадкувати домоволодіння, однак оскільки на нього відсутній правовстановлювальний документ, тому змушений з цього приводу звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник сільської Ради в суд не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання ним позову. Заслухавши пояснення представника сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що покійному [PERSON] належав згаданий жилий будинок, на якого він за свого життя не отримав свідоцтво про право власності, що унеможливлює для позивача оформити право на спадщину в нотаріуса. Після смерті батька спадкоємці першої черги за законом [PERSON], [PERSON] в установленому законом порядку прийняли спадщину, та уклали договір про поділ спадкового майна, згідно якого погодили, що зокрема жилий будинок переходить у спадщину для позивача, а тому за ним відповідно до ст.1261, 1268, 1269, 1278 ЦК України є підстави визнати право власності на домоволодіння.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власності на жилий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначав, що станом на 15.04.1991 року зазначене домоволодіння відносилось до колгоспного двору, та належало в рівних частках для нього як члена двору, та його матері [PERSON], котра являлась головою двору. [INFO] мати померла. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на вказаний вище жилий будинок, і він як спадкоємець за законом, та який прийняв спадщину, має право успадкувати домоволодіння, однак оскільки на нього відсутній правовстановлювальний документ, тому змушений звернутись до суду з приводу визнання за ним права власності на домоволодіння на ? частину як за членом бувшого колгоспного двору, а також в порядку спадкування на іншу ? частину, що належала матері. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник сільської Ради в суд не з'явився. Заслухавши пояснення представника сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що позивач та його покійна матір [PERSON] на підставі ст. 120 ЦК УРСР 1963 року являлись власниками жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований за вказаною вище адресою, який до 1991 року відновився до типу колгоспний двір, про що свідчать дані довідок Новолабунської сільської ради № 30, від 20.01.2014 року та. № 224 від 10.04.2014 року. Після смерті матері позивач як спадкоємець першої черги за законом в установленому законом порядку прийняв спадщину, а тому за ним відповідно до ст.1261, 1268, 1269, 1278 ЦК України є підстави визнати право власності на належну спадкодавцю ? частину домоволодіння. Також, оскільки на даний час у зв'язку з прийняттям Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який набрав чинності з 01.01.2013 року не передбачено механізму реєстрації права власності на майно бувших колгоспних дворів, тому за [PERSON] слід в судовому порядку визнати право його власності на ? частину згаданого жилого будинку з господарськими спорудами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS]. разом з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю, посилаючись на те, що він добросовісно заволодів чужим майном і на протязі більше 14 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у зв'язку з чим набув право власності на це майно. Позивач в судове засідання не з'явився, справу просила розглядати за його відсутності, позов підтримав, про що надав суду відповідну письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копії товарних чеків; копії накладних; копії квитанцій; лист Лисичанської міської ради від 11.06.2015 р.; довідка голови вуличного комітету. Суд дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що понад 14 років потому позивач почав мешкати та мешкає по даний час в будинку [ADDRESS]. та фактично вступив в управління зазначеним будинком, продовжує відкрито безперервно володіти вказаним майном до даного часу. Окрім позивача в будинку ніхто не проживає, речей будь-яких інших осіб у вищезазначеному будинку не має. Оплату комунальних послуг та інших платежів позивач здійснює за свій рахунок. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], разом з господарськими будівлями та спорудами, за набувальною давністю, посилаючись на те, що він з 1975 р. добросовісно заволодів чужим майном і на протязі більше 10 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у зв'язку з чим набув право власності на це майно. Позивач в судове засідання не з'явився, справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, про що надав суду письмову заяву. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, у письмовій заяві позов визнала, не надала заперечень проти обставин, викладених у позові, попереджена про наслідки визнання позову, справу просила слухати за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що з 02 серпня 1975 р. позивач почав мешкати та мешкає по даний час в житловому будинку [ADDRESS] та фактично вступив в управління зазначеним будинком, продовжує відкрито безперервно володіти вказаним майном до даного часу. Окрім позивача в будинку ніхто не проживає, речей власника та будь-яких інших осіб у вищезазначеному будинку не має. Оплату комунальних послуг та інших платежів позивач здійснює за свій рахунок. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачкою слід прийняти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок № 11 з господарськими спорудами, що розташовані по пров. Толстого в м. Полонне, Хмельницької області, в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON]. В обґрунтування вимог вказував, що його дружині належав згаданий житловий будинок, на котрий вона за життя не отримала свідоцтво про право власності. У 2011 році [PERSON] померла та після її смерті він, як спадкоємець за законом, не може оформити спадщину на житло із вказаних вище підстав, тому змушений звернутись з цього приводу до суду. В судове засідання [PERSON] не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача та треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від останніх надійшли письмові заяви, в яких вказали про визнання ними позову батька [PERSON], а також просили розгляд справи проводити у їхній відсутності. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 25 вересня 1960 року позивач уклав шлюб з [PERSON]. В період шлюбу, згідно рішення № 952 виконавчого комітету Полонської міської ради від 20 липня 2005 року для [PERSON] було надано дозвіл на будівництво індивідуального будинку по пров. Толстого, 11 в м. Полонне, Хмельницької області, будівництво котрого з господарськими будівлями завершено у тому ж році, а у 2009 році побудовано погріб, що стверджується даними будівельного паспорта та інвентаризаційної справи. 12 жовтня 2011 року [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на житло, однак за життя вона не отримала правовстановлюючий документ на нього. [PERSON] у встановлений законодавством шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини та у 2013 році отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для обслуговування індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, а також для ведення особистого селянського господарства. Діти померлої [PERSON] та [PERSON] на спадщину після смерті матері не претендують, про що вони зазначили у своїх письмових заявах. Однак, через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок позивач позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. Після смерті спадкодавниці [PERSON], як спадкоємець за законом, відповідно до ст.ст.1217, 1261 ЦК України набув право власності вцілому на вказане житло. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підляють стягненню судові витрати по сплаті ним судового збору в сумі 928 грн. 34 коп., що підтверджено документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок №21 по вул. Костромській м. Лисичанська Луганської обл. разом з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю, посилаючись на те, що він з кінця 2000 р. добросовісно заволодів чужим майном і на протязі більше 10 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у звязку з чим набув право власності на це майно. Позивач в судове засідання не зявився, справу просив розглядати за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, про що надав суду відповідну письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія технічного паспорту; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; копія домової книги. Суд дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що з кінця 2000 р. позивач почав мешкати та мешкає по даний час в будинку №21 по вул. Костромській м. Лисичанська Луганської обл. та фактично вступив в управління зазначеним будинком, продовжує відкрито безперервно володіти вказаним майном до даного часу. Окрім позивача в будинку ніхто не проживає, речей власника та будь-яких інших осіб у вищезазначеному будинку не має. Оплату комунальних послуг та інших платежів позивач здійснює за свій рахунок. Будинок належить відповідачу. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved