Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 88 314,67 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20 січня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір № б/н, згідно з яким позивач надав відповідачу кошти в розмірі 25 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач зобов'язання за договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 31.08.2011 р. становить 88 314, 67 грн., що складається з заборгованості по кредиту - 24 961, 92 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 57 171, 10 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1500 грн., штрафу(фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) - 4181, 65 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені позивачем судові витрати. Відповідач позов не визнав. При цьому його пояснення є суперечливими, оскільки він не погоджувався з розміром заборгованості, в той же час заперечував взагалі щодо укладення кредитного договору. Представник відповідача також заперечував проти позову з викладених підстав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами 20 січня 2006 року було укладено договір № б/н, що складається з заяви, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою і Тарифів, згідно з яким позивач надав відповідачу кошти в розмірі 25 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідно до п. 6.5 кредитного договору позивач зобов'язалась виплачувати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, перевищення платіжного ліміту, а також виплачувати комісію на умовах передбачених вказаним кредитним договором. Відповідно до п. 8.5 кредитного договору усі спори, розбіжності, що виникають між сторонами за цим договором підлягають врегулюванню шляхом, передбаченим чинним законодавством України. Згідно п. 8.6 кредитного договору, при порушенні відповідачем строків платежів по будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше чим на 120 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п.9.12 кредитного договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом 12 місяців, якщо протягом цього строку одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення кредитного договору, він автоматично пролонгується на той же самий строк. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 31.08.2011 р. становить 88 314, 67 грн., що складається з заборгованості по кредиту - 24 961, 92 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 57 171, 10 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1500 грн., штрафу(фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) - 4181, 65 грн. Належних, допустимих доказів щодо зворотного відповідачем надано не було. В ході судового засідання за клопотанням представника відповідача на підтвердження того, що відповідачем не укладався вищевказаний кредитний договір була призначена судово-почеркознавча експертиза, проведення якої було доручено експертам Київського НДІ судових експертиз МЮ України. При цьому сторона була попереджена про наслідки ухилення від проведення експертизи у відповідності до ст.146 ЦПК України. Не дивлячись на це, відповідачем було проігноровано надіслане, зокрема, і на його адресу, клопотання експерта щодо необхідності надання додаткових матеріалів для проведення експертизи та її оплати. Таким чином, відповідач ухилився від проведення експертизи, що свідчить також про його недобросовісну процесуальну поведінку та зловживання ним своїми процесуальними правами. Інших доказів у порядку ст.ст.57-59 ЦПК України на підтвердження того, що ним та позивачем не укладався кредитний договір, суду не надавалося. За таких обставин судом не може бути визнаний факт того, що між сторонами даний кредитний договір не було укладено. Отже, [PERSON] всупереч вимог ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України не були доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. У той же час у відповідності до ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання. Згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє здійсненню процесуальних прав сторін, встановлених цим Кодексом. Тобто процесуальними нормами передбачено як право на участь у дослідженні доказів, так і обов'язок із доказування обставин при невизнанні їх сторонами (ст. 60 ЦПК України). При цьому суд безпосередньо не повинен брати участь у зборі доказового матеріалу. Таким чином встановлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання по зазначеному кредитному договору належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості по кредиту в сумі 88 314,67 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним суму боргу, що утворилась станом на 31.08.2011 року та складає 88 314,67 грн. і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по вказаному договору. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 883 грн. 15 коп.

Outcome: approved