Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 01.12.2015р. він потрапив до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини [PERSON], який керував автомобілем «Ровер» 200. Внаслідок ДТП позивачеві завдано матеріальної шкоди на суму 8619,74грн. За договором страхування цивільно-правової відповідальності відповідача СК «Європейський страховий альянс» відшкодувало позивачеві 6489,12грн. Натомість для визначення вартості збитків позивачем було проведено автотоварознавчу експертизу, вартість якої склала 450грн. Тож в позові позивач просить стягнути з відповідача суму коштів в розмірі 1450грн, з яких 450грн вартість послуг експерта авто товарознавця, а 100грн розмір франшизи СК «Європейський страховий альянс». В судове засідання сторони не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив розглянути справу у його відсутність та покласти на відповідача судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судовий виклик направлявся відповідачеві за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресату за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції за поштовим повідомленням, що в контексті положень ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до ч.5 ст.74 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідачів належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 01.12.2015р. о 19год 00хв з вини відповідача, який перебуваючи у стані алкогольного спяніння керував транспортним засобом «Ровер 200 І», д.н.з. [NUMBER], сталося ДТП внаслідок якого було пошкоджено автомобіль позивача. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.12.2015р., яка набрала законної сили 25.12.2015р., відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП /а.с.5/. Для встановлення вартості відновлювального ремонту свого пошкодженого автомобілю позивачем було замовлено автотоварознавче дослідження, вартість якого склала 450грн, що підтверджується актом надання послуг /а.с.21/ та квитанцією від 07.12.2015р. /а.с.6/. Згідно висновку №106 від 07.12.2015р., складеного за наслідками проведення автотоварознавчого дослідження, вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження його автомобілю 01.12.2015р. в ДТП, складає 8619,74грн /а.с.7-10/. На теперішній час СК «Європейський страховий альянс», що є страховиком відповідача за полісом страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ №3842452 від 22.04.2015р., здійснило страхову виплату позивачеві на відшкодування завданих йому внаслідок ДТП матеріальних збитків в розмірі 6439,04грн /а.с.22-24/. При цьому розмір страхового відшкодування був зменшений, зокрема, на суму франшизи в розмірі 1000грн. 01.08.2016р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування понесених ним збитків з оплати вартості автотоварознавчого дослідження та франшизи СК «Європейський страховий альянс», що разом складає 1450грн. Натомість до теперішнього часу відповідач в добровільному порядку не відшкодовує позивачеві понесені ним фактичні матеріальні збитки завдані внаслідок ДТП у звязку з чим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Таким чином спір між сторонами виник з правовідносин про відшкодування шкоди і регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК) та Закону України від 01.07.2004р. №1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV). Статтею 22 ЦК передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як встановлено в судовому засіданні, внаслідок ДТП, яке сталося 01.12.2015р. з вини відповідача, позивач зазнав матеріальних збитків, з яких залишилися йому не відшкодованими вартість оплати автотоварознавчого дослідження, що є необхідною умовою для визначення розміру завданих збитків, та розмір франшизи страховика цивільної відповідальності відповідача. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Пунктом 36.6 статті 36 Закону №1961-IV передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Враховуючи, що позивачеві завдано шкоди внаслідок дій відповідача, то саме відповідач зобовязаний відшкодувати всі понесені позивачем збитки, що були завдані внаслідок ДТП, яке сталося 01.12.2015р.. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно розподілу судових витрат суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в сумі 551,20грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved