Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Заставнівський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області про визнання батьківства. В позові вказує, що з відповідачем [PERSON] з березня 2017 року почав проживати однією сім`єю. На той час [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , носила прізвище « [PERSON] » та мала двох дітей. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] . Народження дитини не реєстрували, оскільки [PERSON] звернуляся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.11.2018 року шлюб між шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Однак у зв`язку із тим, що на час народження доньки [PERSON] перебувала в шлюбі із [PERSON] прізвище дитини було записано як « [PERSON] », а батьком дитини записано відповідача [PERSON] . Позивач стверджує, що являється батьком народженої [PERSON] доньки [PERSON] , оскільки до вагітності та впродовж вагітності до пологів проживав з [PERSON] , як чоловік та жінка за межами України, тому просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву в якій просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву в якій позовні вимоги визнала, просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України від 15.07.2019 року. Заяв чи клопотань з приводу участі у розгляді справи до суду не надходило. Третя особа Заставнівський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області в судове засідання не з`явилися, однак через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши всі здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає ,що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] батьком записано - [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.11.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». В акті обстеження місця проживання сім`ї [PERSON] №487 від 06.05.2019 року вказано, що [PERSON] проживає в будинку батька свого співжителя [PERSON] . Разом із співжителем [PERSON] виховують дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач надав достатнього доводів батьківства щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] . Виходячи з досліджених судом доказів, суд вважає батьківство [PERSON] стосовно народженої позивачкою [PERSON] доньки [PERSON] доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку. Виходячи з вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 125, 126 СК України, п.п. 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved