Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком № 38 по вулиці Тернопільська в місті Рівне, зі зняттям його з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що є власником квартир № 1 та № 2 в двоквартирному будинку № 38 по вул..Тернопільська в м.Рівне. До реконструкції будинок був цілісним обєктом нерухомості та мав поштову адресу м.Рівне, вул.Тернопільська, 38, за якою зареєстрований його колишній зять - відповідач у справі. В липні 2016 року шлюб між відповідачем та його донькою розірвано, але у будинку відповідач не проживає більше року. Реєстрація відповідача без його фактичного проживання перешкоджає йому у належному користуванні та розпорядженні майном, позбавляє можливості отримати житлову субсидію. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та з аналогічних підстав. Пояснив, що відповідач не проживає в будинку з листопада 2015 року, коли після чергового конфлікту з дружиною зібрав свої речі та виїхав з помешкання. З того часу в будинок відповідач не зявлявся. Представник позивача пояснила, що відповідач у своїй позовній заяві про поділ майна подружжя, яка була ним подана до суду, не заперечує того факту, що з листопада 2015 року не проживає у будинку позивача. Просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Свідок [PERSON] показала, що відповідач, колишній чоловік її доньки, не проживає у будинку по вул.Тернопільська, 38 в м.Рівне з листопада 2015 року. З помешкання відповідач виїхав добровільно, забрав всі свої речі. Відповідно до ст.224 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача та показання свідка, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що квартира № 1 та квартира № 2 в двоквартирному будинку по вул.Тернопільська, 38 в м.Рівне належать на праві власності [PERSON], що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 41376283 та № 41376083 від 28 липня 2015 року, свідоцтвами про право власності на нерухоме майно № 41376274 та № 41376070 від 28 липня 2015 року. Як вбачається з довідки Управління містобудування та архітектури № 4493 від 25 червня 2015 року, вказаний житловий будинок, який розташований по вул.Тернопільська, 38 в м.Рівне, був реконструйований з добудовою у двоквартирний житловий будинок на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Управлінням ДАБІ в Рівненській області 22 червня 2015 року № РВ 142151730399. Відповідно до інформації, яка міститься в адресних картках на квартиру № 1 та квартиру [ADDRESS], відповідач у вказаних житлових приміщеннях не зареєстрований. Однак, відповідач зареєстрований у житловому будинку по вул.Тернопільська, 38 в м.Рівне, про що свідчить довідка адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Рівненській області. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свїм майном. Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Відповідач у житловому будинку по вул..Тернопільська, 38 в м.Рівне не проживає більше року, що встановлено з пояснень позивача, показань свідка, акту жителів вулиці Тернопільська в м.Рівне від 17 травня 2016 року, засвідченого ЖКП «Галицьке». Таким чином, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування належним позивачу житловим будинком. Позовна вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку до задоволення не підлягає, оскільки згідно із ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Функції реєстрації та зняття з реєстрації фізичних осіб покладено виключно на органи реєстрації. При відмові відповідача знятися з реєстрації добровільно, його зняття з реєстрації можливе за остаточного рішення суду. Питання зняття з реєстрації вирішується спеціально уповноваженим органом і не входить до компетенції суду, тобто, рішення суду є лише підставою для зняття з реєстрації. Відповідно до правил ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial