Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, посилаючись на наступне. Він є власником квартири [ADDRESS] (колишня Жуковського) в м.Нікополі. З 2009 року до теперішнього часу у належній йому квартирі зареєстрований його брат відповідач по справі [PERSON], який з часу реєстрації в квартирі не проживав і не проживає. Місце проживання відповідача йому невідоме, тому він не може вирішити питання зняття його з реєстрації в добровільному порядку. Однак, внаслідок того, що відповідач залишається зареєстрованим в його квартирі, він вимушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних платежів і не може оформити субсидію. За таких обставин звернувся до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що відповідач його троюрідний брат, який проживав в с.Ленінське і хотів переїхати жити до Нікополя. Тому він попросив зареєструвати його в квартирі, хоча сам проживав в квартирі, яку винаймав, щоб влаштуватись на роботу. В квартирі у нього відповідач ніколи не проживав. Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлявся про розгляд справи належним чином, однак, конверт повернувся до суду з відміткою про закінчення строку зберігання. Тому повідомлявся на офіційному веб-порталі «Судової влади» оголошенням про розгляд справи. Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача. Вислухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, надані позивачем, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2.4.7.11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Згідно зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно із ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71. 72, 116. 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення: про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних реєстраційному органу. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником квартири [ADDRESS] (колишня Жуковського) в м.Нікополі (а.с.4-5). З 2009 року до теперішнього часу у належній позивачу квартирі зареєстрований його брат відповідач по справі [PERSON] (а.с.6), який з часу реєстрації в квартирі не проживав і не проживає (а.с.7). Внаслідок того, що відповідач залишається зареєстрованим в квартирі позивача по справі, позивач вимушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних платежів і не може оформити субсидію. Дані обставини в судовому засіданні підтвердив й свідок [PERSON], який суду пояснив, що він кум позивача, оскільки його дружина хрещена мати доньки позивача. Часто ходять один до одного в гості, дружать сімями, спілкуються тощо. Відповідача бачив один раз років 8 назад на чийомусь дні народження в квартирі позивача. Хто він такий його куму, не знає. Бачив його за столом як гостя і все. Речей відповідача в квартирі позивача також ніколи не бачив. За таких підстав суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved