Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 22802,70 грн. та судовий збір. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23.07.2018 року між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу Вольво, д.н.з. [NUMBER] . 22.02.2019 року в м. Львів сталася ДТП за участю транспортного засобу Деу, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Вольво, д.н.з. [NUMBER] , що був застрахований в ПрАТ «СК «Уніка» за договором добровільного страхування наземного транспорту № 291226/4610/0000651. Згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 19.03.2019 року ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Внаслідок ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля Вольво і на підставі заяви потерпілого, договору добровільного страхування транспортного засобу, ПрАТ «СК «Уніка» складено страховий акт № 0024670 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 120802,70 грн., які були перераховані потерпілій стороні. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно полісу №АМ/7699221, ліміт відповідальності становить 100000 грн., франшиза 2000 грн. За заявою ПрАТ «СК «Уніка», ПрАТ «ПЗУ Україна» було вішкодовано 98000 грн. Таким чином ціна позову дорівнює сумі виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» за вирахуванням ліміту відповідальності ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за полісом № АМ/7699221 і становить 22802,70 грн. Просять позов задоволити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08.06.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у визначений строк не подав відзиву на позовну заяву. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско» №826002/4610/0000651 від 23.07.2018 року /а.с. 12-13/. 22.02.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля ЗАЗ-Daewoo Sens, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля Volvo XC90, д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду та заявою №00291226 про подію, що має ознаки страхового випадку /а.с. 9, 48/. Згідно з постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 19.03.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Судом встановлено, що водій [PERSON] не виконав вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу» та скоїв зіткнення з автомобілем Volvo XC90, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , завдавши автомобілям механічних пошкоджень /а.с. 50-51/. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. 25.02.2019 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про подію, що має ознаки страхового випадку та надав відповідні пояснення до заяви /а.с. 9, 10/. Згідно висновку судового експерта Галамай Б.І. №54 експертного автотоварознавчого дослідження за зверненням ПрАТ «СК «Уніка» від 12.03.2019 року, рахунку фактури №ІМ-8-1601372 від 12.03.2019 року та страхового акту № 291226 від 14.03.2019 року сума страхового відшкодування становить 120802,70 грн. /а.с. 7, 14, 15-41/. Згідно наказу № 00291226 від 14.03.2019 року та платіжного доручення № 076348 від 18.03.2019 року ПрАТ «СК «Уніка» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 120802,70 грн. /а.с. 6, 8/. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Згідно ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Визначення страхового випадку міститься в ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика). Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має сплатити страховик як страхове відшкодування. Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «Каско» №826002/4610/0000651 від 23.07.2018 року, укладеним між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] , а саме згідно п. 1.2.11 договору відшкодування збитків проводиться без урахування зносу деталей, що замінюються при ремонті. Судом також встановлено, що цивільна відповідальність власника автомобіля Daewoo Sens, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/7699221. ПрАТ «СК «Уніка» звернулось до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 98000 грн., яка, як стверджує позивач, була належним чином виконана /а.с. 52/. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, враховуючи, що ПрАТ «СК «Уніка» сплатило страхове відшкодування потерпілій особі за договором добровільного страхування наземного транспорту відповідно до страхового акта в сумі 120802,70 грн., ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило ПрАТ «СК «Уніка» суму страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у розмірі 98000грн., тому з відповідача підлягає стягненню (120802,70 грн. 98000 грн. = 22802,70 грн.), що є різницею між сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту, що була виплачена ПрАТ «СК «Уніка». З огляду на наведене, позовна заява ПрАТ «СК «Уніка» про стягнення з відповідача 22802,70 грн. підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270 грн.

Outcome: approved