Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням, зобовязання не чинити перешкод у користуванні кімнатою. На обґрунтування позову вказав, що на підставі свідоцтва про право на житло відповідно приватизації від 06.05.2005 року, має частку у спільній частковій власності квартири №924 житлового будинку №74 по проспекту Грушевського у м. Камянець-Подільський, однак відповідачі в травні 2012 року поміняли замки від вхідних дверей та не надали ключі, таким чином штучно створили позивачу перешкоди у користуванні майном. Тому, позивач просить вселити його у квартиру [ADDRESS], встановити порядок користування квартирою закріпивши за позивачем житлову кімнату площею 12,3 кв.м та зобовязати відповідачів не чинити перешкод у користуванні кімнатою. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги, просили позов задовольнити. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, пояснили, що позивач як співвласник (1/4) може вселитися у квартиру, однак запропонований ним порядок користування квартирою порушує права [PERSON] оскільки його частка у квартирі становить 3/4, що не відповідає площам житлових кімнат. Крім того, слід врахувати, що даній квартирі крім відповідачів проживають і члени сім'ї [PERSON] Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на житло від 06.05.2005 року, квартира №924 житлового будинку №74 по проспекту Грушевського у м. Камянець-Подільський належить на прав спільної часткової власності [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] (в рівних частках кожному). Після смерті [PERSON] її частку у квартирі успадкував чоловік [PERSON] та маючи ? частину квартири [ADDRESS] подарував її сину [PERSON], о підтверджується договором дарування частини квартири від 06.02.2014 року. Згідно особового рахунку ЖКП «Південь» у спірній квартирі проживають [PERSON], [PERSON] (син), [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (внук). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном, в тому числі і часткою квартири, на власний розсуд. Згідно з вимогами ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS], а відсутність доступу до цього житла, що встановлено при розгляді справи, є порушенням реалізації його права власності. Тому позовні вимоги в частині вселення [PERSON] в квартиру №924 житлового будинку №74 по проспекту Грушевського у місті Камянець-Подільський Хмельницької області слід задовольнити. Статтею 358 ЦК України визначено,\~\~право спільної часткової власності здійснюється власниками за їх згодою. Кожний із власників має право на надання йому у володіння і користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці в праві загальної часткової власності. У випадку неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації або пропонувати встановити порядок користування. Як вбачається із технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], квартира має житлову площу 28,8 кв.м (кімната 12.3 кв.м та кімната 16,5 кв.м), ванна-туалет площею 3,9 кв.м, коридор площею 1,8 кв.м. Частка [PERSON] ?, частка [PERSON] ?. Зазначені частки власності ідеально не відповідають розміру житлових кімнат, порядок користування якими просить визначити позивач. Встановлення порядку користування кімнатами не може змінювати частки власності сторін. Отже, визначити порядок користування квартирою з урахуванням заявлених позовних вимог, ідеальних часток та без ущемлення інтересів сторін не надається можливим. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення порядку користування квартирою задоволенню не підлягають. Щодо вимог не чинити перешкод у користування приміщенням, слід відмовити, оскільки вони заявлені передчасно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. \~ Відповідно до ст. 1\~\~Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011\~\~року №4191 розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні. Надання правової допомоги позивачу адвокатом [PERSON] підтверджується договором про надання правової допомоги від 15.12.2014 року, сплата позивачем адвокату 1500 грн. за надання правової допомоги підтверджується квитанцією №382 від 15.12.2014 року. З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що на користь позивача необхідно стягнути 270,66 грн. понесених ним витрат по оплаті правової допомоги адвоката, виходячи з таких міркувань: згідно журналів судових засідань адвокатом витрачено робочого часу 1 год. 40 хв. х 487 грн. 20 коп. (40% від розміру мінімальної заробітної плати) = 812,00 грн., проте позов підлягає частковому задоволенню, відповідно частково підлягають задоволенню витрати на правову допомогу.

Outcome: partial