Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 28.11.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8032212808ГМ/2016-11. Відповідно до договору ліміт кредитної лінії становив не більше 4000 грн., натомість відповідач зобовязувалася повернути позивачу (банку) кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 40 % річних. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, натомість відповідач зобовязання щодо сплати нарахованих процентів не виконала, у звязку з чим виникла прострочена заборгованість стосовно сплати процентів за користування кредитом, тобто станом на 07.12.2017 відповідачем не сплачено позивачу нараховані за період з 01.06.2017 по 07.12.2017 проценти за користування кредитом у сумі 788,80 грн. Позивачем на адресу відповідача направлялася Претензія з вимогою про погашення заборгованості за кредитом, та встановлено строк на дострокове повернення кредиту та надано строк на його погашення. Однак відповідачем дана вимога була проігнорована, внаслідок чого станом на 07.12.2017 виникла прострочена заборгованість щодо погашення кредиту у сумі 3788,06 грн. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача вищевказані кошти на загальну суму 5146,38 грн. та судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги про стягнення заборгованості по кредитному договору підтримав (а. с. 29). Відповідач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позов визнає (а. с. 32). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, передбачених ч. 4 ст. 206 ЦПК України та виносить рішення з підготовчого судового засідання відповідно до ст. 200 ЦПК України, оскільки для цього є всі законні підстави. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі з огляду на наступне. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють правовідносини, що випливають з договору позики. Судом встановлено, що 28.11.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8032212808ГМ/2016-11 (а. с. 5-8). Згідно умов до договору позивач зобовязувався відкрити позивачу кредитну лінію з лімітом не більше 4000 грн., натомість відповідач зобовязувалася повернути позивачу (банку) кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 40 % річних, згідно п. п. 2.10 ст. 2 даного договору. Відповідно до умов договору кредитна лінія відкривалася на строк до 31.03.2019. Відповідач погодилася з умовами договору, про що свідчить її підпис у договорі (а.\~с. 8) та заяві про відкриття кредитної лінії (а. с. 9). Згідно п. п. 7.3.3. договору банк має право вимагати дострокового виконання зобовязань клієнтом. Враховуючи зазначене, відповідачу направлялась претензія про дострокове повернення кредиту (а. с. 16). Однак, отримавши претензію, відповідач заборгованості не погасила. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Однак [PERSON] зобовязання за договором кредиту виконувала неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 07.12.2017 становить 5146,38 грн. Сума боргу стверджується обґрунтованим розрахунком (а. с. 14). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, договором або законом. За таких обставин суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі. У звязку із задоволенням позову суд, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати (а. с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved