Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на підставі Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] в редакції від 20 листопада 2014 року, банк відкрив позичальнику кредит з лімітом не більше 4\~000 гривень з кінцевим терміном повернення 30.11.2017 року. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 12.03.2016 року у нього виникла заборгованість за кредитом в сумі 7\~682 гривні 58 копійок, що порушує права позивача. Представник позивача просив проводити розгляд справи у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином, шляхом отримання судової повістки про виклик за адресою свого зареєстрованого місця проживання, в судове засідання не прибув та про причини свого неприбуття суд не повідомив. Враховуючи, що від відповідача, який належним чином був повідомлений і не зявивсь в судове засідання, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі статті 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до заяви відповідача від 26 вересня 2014 року та укладеної між сторонами Додаткової угоди б/н до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 20 листопада 2014 року № [NUMBER], позивач відкрив відповідачу кредит з лімітом не більше 4\~000 гривень з кінцевим терміном повернення 30.11.2017 року (а.с. 6 9, 17). Дати і суми отриманих відповідачем грошових коштів за кредитним договором, відображено та підтверджуються поточною випискою за контрактом від 10.03.2016 року (а.с. 15 16). Згідно із пунктом 2.4. кредитного договору, клієнт зобовязується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку і на умовах, визначених цим договором. За користування кредитом клієнт зобовязаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 30 % річних (п. 2.10. кредитного договору). Пункт 8.1.1. кредитного договору передбачає, що у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або овердрафтом, процентами за кредитом та/або овердрафтом, клієнт сплачує банку за кожен день прострочення, включаючи день сплати, пеню; пеня нараховуються на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості в повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня. Відповідно до п. 7.3.3. кредитного договору, банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту і овердрафту та сплати процентів за користування кредитом і овердрафтом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього договору. Пункт 12.6.\~кредитного договору передбачає, що усі повідомлення надіслані банком рекомендованими листами з повідомленням на адресу місця проживання / реєстрації клієнта, зазначену у статті 14 цього договору, або засобами Систем дистанційного обслуговування вважаються такими, що отримані клієнтом через сім календарних днів після їх надіслання банком; після проходження цього строку настають усі правові наслідки, дата настання яких повязана з датою отримання клієнтом повідомлень банку, незалежно від того, чи отримає клієнт ці повідомлення особисто. Своїми листом-повідомленням № 040-29-1/1308 від 18.03.2015 року та претензією № 040-29-1/2935 від 15.06.2015 року, які отримано відповідачем, позивач повідомляв останнього про виниклу у нього заборгованість по сплаті кредиту та необхідність її погашення (а.с. 18, 19 і на зворотах). Отже, у звязку із заборгованістю відповідача, позивач звернувся до суду із позовом про її стягнення достроково до закінчення строку кредиту. Так, із змісту позовної заяви встановлено, що відповідач не виконує свої зобовязання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 12.03.2016 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 7\~682 гривні 58 копійок, з яких: заборгованості за основним боргом 3 998 гривень 64 копійки, заборгованість за процентами 1\~525 гривень 63 копійки, пеня по заборгованості за основним боргом 1\~365 гривень 38 копійок, пеня по заборгованості за процентами 445 гривень 25 копійок, три проценти річних 111 гривень 05 копійок та інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 236 гривень 63 копійки (а.с. 10 14). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~ параграфа 1\~ глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Норма частини другої статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, відповідач належним чином не виконує свої зобовязання з повернення кредитних коштів у строки, передбачені кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем. Таким чином, позов є обґрунтованим, але підлягає частковому задоволенню, оскільки розмір процентів встановлений укладеним між сторонами кредитним договором, а тому немає підстав для стягнення трьох процентів річних в сумі 111 гривень 05 копійок. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial