Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]., в якому просить надати неповнолітньому громадянину України [PERSON], [INFO], уродженцю [INFO], дозвіл на виїзд за межі України до Росії у період з 01.06.2016 року по 31.08.2016 року, без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO], з митою оздоровлення [PERSON], [INFO] до родичів, що проживають в Росії. В обґрунтування позову зазначено наступне. З 03 лютого 2007 року позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем були розірвані з січня 2014 року, з цього часу вони мешкають окремо, фактично припинили шлюбні відносини. З 2014 року відповідач вийняв іншу квартиру та переїхав мешкати окремо. Більше року відповідач життям сина не цікавиться, в його утримання участі не приймає. Відповідач відмовляється надавати свою згоду на виїзд дитини за межі України на відпочинок для оздоровлення до родичів, що проживають в Росії, що стало приводом звернення до суду. Дитина проживає з матірю і знаходитися на її повному піклуванні та утримані. Відповідач разом з донькою не проживає, ніякої участі у житті дитини не приймає. Позивач позовні вимоги підтримала, надала до суду заяву, де вказала, що не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача та заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи відповідач був повідомлений належним чином . Представник служби в спрвах дітей виконкому Довгинцівської рйонної в місті ради просить розглядати справу без присутності представника, в прийнятті рішення покладаються на думку суду. Суд, оцінюючи, відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних, взаємопов'язаних між собою у сукупності доказів, встановлені наступні факти та обставини. Сторони по справі знаходяться в шлюбі з 2007 року, згідно копії свідоцтва про шлюб від 03.02.2007 року серії І-РК №667362 (а.с.10). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] згідно копія свідоцтва про народження І-КИ №325149 (а.с.11). Відповідно до змісту пункту 2 частини 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, виїзд неповнолітнього за кордон в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків допускається, якщо є рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку без згоди та супроводу другого з батьків. Приймаючи до уваги доводи позивача, суд доходить до висновку, що її бажання отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з її правами та обовязками, покладеними на неї Сімейним кодексом України, і що відсутні обставини, які обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини за кордон, відповідно, надання дозволу на виготовлення проїзного документа дитині для виїзду за кордон без згоди другого з батьків. Приймаючи до уваги, що поїздка дитини за кордон здійснюється в інтересах дитини, буде сприяти її нормальному фізичному та розумовому розвитку. Судом було встановлено, що відповідач в м. Кривому Розі зареєстрований, в судові засідання на яких вирішувалось питання не зявлявся. Всебічно перевіривши обставини справи, суд вважає, що наявні всі правові підстави для задоволення позову про надання надати неповнолітньому громадянину України [PERSON], [INFO], уродженцю [INFO], дозвіл на виїзд за межі України до Росії у період з 01.06.2016 року по 31.08.2016 року, без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO], з митою оздоровлення [PERSON], [INFO] до родичів, що проживають в Росії. На підставі викладеного і

Outcome: approved