Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №CL93085 від 29.09.2008 року у розмірі 28 345,00 грн., судові витрати у розмірі 283,45 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.09.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL93085, згідно якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 12 500,00 грн., а відповідач зобов'язалася їх повернути, сплатити за їх користування проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором, Додатком до Договору. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, шляхом надання відповідачу кредитних коштів у сумі 12 500,00 грн. Відповідач свої зобов'язання за Договором належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 26.09.2013 року виникла заборгованість у розмірі 28 345,00 грн., яка складається з наступного: - 11 534,31 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; - 6 644,39 грн. - відсотки; - 10 166,30 грн. - підвищені відсотки. Представник позивача ПАТ «Універсал Банк» подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника ПАТ «Універсал Банк», без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечив. Відповідач до суду не з'явилася про час та місце проведення судового засідання була належним чином повідомлена, причину неявки суду не повідомила, заперечень до позовної заяви не надала. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без здійснення фіксації судового процесу. З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що 29.09.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL93085, згідно якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 12 500,00 грн., а відповідач зобов'язалася їх повернути, сплатити за їх користування проценти в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором, Додатком до Договору. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, шляхом надання відповідачу кредитних коштів у сумі 12 500,00 грн. Відповідач свої зобов'язання за Договором належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 26.09.2013 року виникла заборгованість у розмірі 28 345,00 грн., яка складається з наступного: - 11 534,31 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; - 6 644,39 грн. - відсотки; - 10 166,30 грн. - підвищені відсотки. Відповідно до п.п. 1.1, 2.2 Договору, Додатку №1 до Договору, проценти нараховуються на щомісячній основі на суму несплаченого щоденного залишку кредиту, а саме 38,60% річних (процентна ставка). Відповідно до п.2.3 Договору, Додатку №1 до Договору, за користування кредитом понад встановлений строк (прострочення терміну сплати щомісячного платежу, встановлюється підвищена процентна ставка у розмірі 115,80% річних (підвищена процентна ставка). Відповідно до п.1.1 додаткової угоди до кредитного договору від 17.06.2009 року в період по 19.12.2009 року відповідач зобов'язаний сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у наступних розмірах: 3% річних - базова процентна ставка, 3% річних - підвищена процентна ставка. Відповідно до п.1.2 додаткової угоди до кредитного договору від 17.06.2009 року починаючи з 20.12.2009 року, за користування кредитними коштами встановлюються наступні процентні ставки: 36% річних - базова процентна ставка, 36% річних - підвищена процентна ставка. Відповідно до п.5.1 Договору, Додатку №2 до Договору, погашення основної суми кредиту та сплата процентів у формі щомісячних ануїтетних платежів у строки та сумах, встановлених для сплати таких ануїтетних платежів (щомісячний платіж). Відповідно до п.5.3 Договору, відповідач зобов'язується щомісячно в дату сплати щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів, шляхом зарахування включно до такої дати коштів на поточний рахунок відповідача, вказаний у п.3.1 Договору. Відповідно до п.6.6 Договору, позивач має право вимагати від відповідача достроково погасити кредит до настання остаточного строку/терміну погашення, а відповідач зобов'язується на письмову вимогу позивача достроково погасити кредит у повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі й нарахування, що підлягають сплаті відповідачем на користь позивача, але не пізніше ніж 30 календарних днів з дати одержання такої вимоги позивача. Розмір заборгованості відповідача підтверджено відповідним розрахунком. Суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок є досвідним, відповідає фактичним обставинам справи, будь-яких інших розрахунків заборгованості матеріали справи не містять. Розрахунок заборгованості є письмовим доказом, який іншими доказами не спростований. Відповідач ніяких заходів з погашення заборгованості за час розгляду справи не здійснював, умови укладеного договору кредиту не оспорював. Позивач позовні вимоги не збільшував. За вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Стаття 526 ЦК України визначає загальні умови виконання зобов'язання - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо в договорі визначена дата виконання кредитних умов, то виконання вимог здійснюється у встановлену дату. Відповідно до ч.1 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України встановлюється, що якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст.ст. 1054, 1055, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що неналежне виконання позивачем зобов'язань за кредитним договором підтверджене доказами, та виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання і передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 28 345,00 грн. Згідно платіжного доручення №1780/27 від 25.10.2013 року, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати, а саме сплачений до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 283,45 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved