Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить здійснити тлумачення заповіту, складеного 7 липня 2000 року [PERSON], посвідченого секретарем виконкому Козацької сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр № 24, в якому вона заповіла позивачу належний їй «сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0101728 в КСП ім. Дзержинського від 2 червня 2000 року за № 412», як такого, що дає позивачу право на спадкування земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,75 га, кадастровий номер земельної ділянки 5120682400:01:002:0145 на території Козацької сільської ради Балтського району Одеської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 372681, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 21 квітня 2005 року № 262/А-2005 на імя [PERSON], визнати за ним право власності на вище вказану земельну ділянку, стверджуючи, що його родичка [PERSON] мала право на земельну частку (пай) в КСП ім. Дзержинського на території Козацької сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0101728. За свого життя, 7 липня 2000 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Козацької сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр № 24, в якому вона заповіла [PERSON] належний їй сертифікат серії ОД-03 № 0101728 на право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Дзержинського в с. Козацьке Балтського району Одеської області. Про існування заповіту позивач дізнався після смерті спадкодавця лише в лютому 2016 року. У 2006 році [PERSON] замість сертифікату на право на земельну частку (пай) отримала на своє імя встановленого зразка державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 372681, виданий на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 21 квітня 2005 року № 262/А-2005, але, після цього змін до заповіту вона не внесла, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і власне земельною ділянкою згідно державного акту на право власності на земельну ділянку не існує. 25 квітня 2010 року [PERSON] померла. Після її смерті спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв позивач [PERSON], факт прийняття спадщини підтверджується рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24 травня 2016 року, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по причині того, що у заповіті допущені помилки у формулюванні змісту розпорядження (предметом спадкування вказано сертифікат на право на земельну частку (пай), а предметом спадкування фактично є земельна ділянка), а також тому, що у позивача відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, місце його реєстрації не співпадає з місцем реєстрації спадкодавця. Вказані вище обставини позбавили позивача права на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав, заперечень до заявлених вимог не має, просить справу розглянути за його відсутності у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай) в КСП ім. Дзержинського на території Козацької сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0101728, вище вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] 7 липня 2000 року заповіла позивачу [PERSON] (заповіт посвідчений секретарем виконкому Козацької сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр № 24), заповіт ніким не змінено і не скасовано, про існування заповіту позивач дізнався лише у лютому 2016 року, у 2006 році взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримала на своє імя встановленого зразка державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 372681, виданий на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 21 квітня 2005 року № 262/А-2005, але, після цього вона, по причині юридичної неосвіченості, не внесла змін до заповіту, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і власне земельною ділянкою згідно державного акту на право власності на земельну ділянку не існує, що вказана обставина не є суттєво важливою при здійсненні права спадкування, заповіт в частині інших питань вона не змінювала і не скасовувала, будучи людиною похилого віку, не маючи юридичної освіти, вона не могла передбачити, що з отриманням державного акту заповіт буде недійсним, не бажала настання таких наслідків, в іншому випадку вона б скасувала заповіт, а як зазначалося вище - відомостей про зміну або скасування заповіту суд не має. Після смерті [PERSON], померлої 25 квітня 2010 року, спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв позивач [PERSON], що підтверджується рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24 травня 2016 року, позивач звернувся до приватного нотаріуса Подільського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, але, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по причині того, що у заповіті допущені помилки у формулюванні змісту розпорядження (предметом спадкування вказано сертифікат на право на земельну частку (пай), а предметом спадкування фактично є земельна ділянка), у позивача відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, місце його реєстрації не співпадає з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про нотаріат» отримати новий державний акт на право власності на земельну ділянку у разі смерті спадкодавця неможливо. Застосовані позивачем заходи щодо розшуку втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку позитивних результатів не дали. Згідно вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Відповідно із положеннями ст. 1256 ЦК України\~тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до\~ст. 213 цього Кодексу. Відповідно до частин 1 та 2\~ст. 213 ЦК України\~зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При цьому, частина 2\~ст. 213 ЦК України\~не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту.\~\~ Таким чином, шляхом оцінки наданих доказів, суд дійшов висновку, що заповіт, складений 7 липня 2000 року [PERSON] на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0101728, поширюється і на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,75 га, кадастровий номер земельної ділянки 5120682400:01:002:0145, розташовану на території Козацької сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 372681, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 21 квітня 2005 року № 262/А-2005 на імя [PERSON], що вказані вище обставини підтверджуються зібраними в матеріалах справи доказами, у тому числі ксерокопіями паспорту, заповіту, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0101728, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 372681, свідоцтва, про смерть, довідки відділу Держгеокадасту у Балтському районі Одеської області від 20.10.2016 року, рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24 травня 2016 року інформацією Балтської районної державної адміністрації від 18.12.2017 року № 0-420, відмовою приватного нотаріуса Подільського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] № 55/01-16 від 13.02.2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та ін. На підставі викладеного,

Outcome: approved