Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «ФК «Паріс», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №50816, вчинений 25.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з нього на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №006-07240-230412 від 23.04.2012 у сумі 40163,40 гривень. Позов обґрунтовує тим, що на початку листопада 2020 року на адресу його місця роботи надійшла постанова приватного виконавця Запорізького виконавчого округу Безмагоричних М.А. про звернення стягнення на заробітну плату від 04.11.2020 № 63402120 у розмірі 20%, зі змісту якої вбачалося, що стягнення здійснюється на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округ Горай О.С. з примусового стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Паріс» грошових коштів в розмірі 39613,40 гривень. Між [PERSON] та відповідачем ТОВ «ФК «Паріс» відсутні будь-які договірні відносини з приводу надання кредитних коштів, будь-яких документів, що підтверджують право ТОВ «ФК «Паріс» на пред`явлення йому претензій, він не отримував, будь-якої кредитної заборгованості перед ТОВ «ФК «Паріс» не існує. Вважає, що спірний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності підстав рахувати заборгованість перед ТОВ «ФК «Паріс» безспірною. Відповідач - ТОВ «ФК «Паріс» відзив на позов не надало. Треті особи - приватний виконавець запорізького виконавчого округу Безмагоричних М.А. та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. пояснення щодо позову не надали. Ухвалою від 07.12.2020 відкрите провадження у справі та витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. документи, на підставі яких 25.09.2020 було вчинено спірний виконавчий напис. Витребувані ухвалою докази надані суду не були. Ухвалою від 07.12.2020 за заявою позивача позов забезпечений шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису до набрання рішенням законної сили. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Гвбуєв Г.Ю. у судове засідання не з`явились. Представник позивача надав заявупро розгляд справи без участі його та позивача. Позов підтримав. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Представник відповідача ТОВ «ФК «Паріс» у судове засідання 19.01.2021 та 18.02.2021 не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Треті особи - приватний виконавець Запорізького виконавчого округу Безмагоричних М.А. та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання представника відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 25.09.2020 приватним виконавцем Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 50816, згідно якого [PERSON] має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» по кредитному договору №006-07240-230412, укладеному 23 квітня 2012 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк». Згідно вказаного виконавчого напису, відступлення прав вимоги за кредитним договором №006-07240-230412 від 23.04.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» відбулося на підставі Договору № 2230/К від 23.04.2020. Строк платежу за Кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості здійснюється за період з 23.04.2020 по 23.04.2020, сума заборгованості складає 39613,40 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 9740,78 гривень; прострочена заборгованість за комісією 0,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 27622,62 гривні; строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 гривень; строкова заборгованість за комісією 0,00 гривень;, строкова заборгованість за штрафами та пенями становить 2250,00 гривень. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 550 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 40163,40 гривні. Станом на 04.12.2020 щодо [PERSON] приватним виконавцем Запорізького виконавчого округу Безмагоричних М.А. в межах виконавчого провадження № 63402120 здійснюється примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1. Порядку №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2. Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку №296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Також, суд встановив, що позивач на час вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса мав заборгованість за кредитним договором №006-07240-230412 від 23.04.2012, укладеним з ПАТ «Дельта Банк». Відповідач та приватний нотаріус не надали суду витребувані ним докази документи, на підставі яких був вчинений спірний виконавчий напис, а тому відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України суд визнає ту обставину, що на момент вчинення спірного виконавчого напису спливла позовна давність за вимогами за кредитним договором, оскільки вказані докази витребовувались у тому числі для з`ясування цієї обставини. Таким чином, вимоги за якими був вчинений спірний виконавчий напис не були безспірними. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акта, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 гривень, сплачений ним за подання позову, та судовий збір у сумі 420,40 гривень, сплачений ним за подання заяви про забезпечення позову. Доказів того, що позивачем були понесені будь-які інші витрати, пов`язані з отриманням правничої допомоги, позивачем та його представником суду надано не було. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved