Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на будинок [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги, після смерті [PERSON] є позивач. На теперішній час позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки її чоловік, не здійснив державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, а тому нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. З наведених підстав позивач просить суд визнати за нею право власності на на будинок [ADDRESS] загальною площею 20,2 кв.м., житловою площею 10,3 кв.м., допоміжної площі 6, 4 кв.м., який складається з житлового будинку літ. А-1, тамбула літ. а, уборної літ. Б, літньої кухні літ. В., подвалу літ. Г, сараю літ. Ж, сараю Літ. Д, огородження № 1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO]. В судове засідання позивач та її представник не з'явились але надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, наполягали на його задоволені. нен заперчували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку до суду був повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні дані, які знаходяться в матеріалах справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 14). [INFO] [PERSON] помер (а.с.15 ). Відповідно до договору кувлі-продажу від 06 грудня 1962 року р-р 7396 посвідченого Другою Донецькою Державною нотаріальною конторою належав будинок [ADDRESS]. Згідно вимог ст.ст. 1217, 1258, 1268, 1270, 1273 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця або день, з якого він оголошується померлим. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з відповіді Другої Донецької державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], померлого [INFO] мз заявою про прийняття спадщини 28 серпня 2013 року звернулась дружина [PERSON]. Заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги є його дружина, позивач по справі. Позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після померлого [INFO] [PERSON], а тому у відповідності до ст. 1268, 1269, 1297 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Як вбачається зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дій від 26 березня 2014 року за результатами розгляду заяви про прийняття спадщини [PERSON] відмовлено у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого [PERSON] на будинок [ADDRESS], оскільки договір купівлі-продажу не зареєстрована в Бюро технічної інвентаризації м. Донецька в установленому законом порядку. Таким чином, оскільки на теперішній час відсутня об'єктивна можливість через смерть спадкодавця [PERSON] зареєструвати право власності останнього, вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування підлягають судовому розгляду, про що також зазначено Пленумом Верховного Суду України в п.23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7. Окрім цього, суд розуміє, що на даний час у спадкоємця відсутній інший спосіб, окрім судового, визнання права власності на спірне домоволодіння з боку держави. З наведених підстав, суд приходить до висновку, що за позивачем по справі, [PERSON], як спадкоємицею за законом, повинно бути визнане право власності на будинок [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved