Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог (а.с.213), просив зобовязати ГУ ДСНС України в Луганській області переглянути висновок щодо розслідування нещасного випадку, що трапився зі старшим лейтенантом в/с [PERSON], 30.04.1986 р. та встановити на підставі діагнозу встановленого медико-лікувального закладу де проходив лікування постраждалий, факт каліцтва в звязку з травмою отриманою 30.04.1986 р. та встановленого діагнозу. Ухвалою Лисичанського міського суду від 15 березня 2019 р. провадження у справі в частині позовних вимог про зобовязання до перегляду постанови ВЛК, скасування постанови ВЛК, зобовязання до проведення повторного медичного огляду було закрито у звязку з тим, що ці вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини незявлення не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, прийшов до такого. В судовому засіданні встановлено, що 30 квітня 1986 р. при виїзді на завдання на службовому автомобілі позивач потрапив в дорожньо-транспортну пригоду та травмував праву руку. На місці аварії медиками швидкої допомоги позивачу була надана медична допомога, а в подальшому він проходив лікування в лікарні УВС Луганського облвиконкому. Керівництвом СВПЧ-20 та УПО УВС Луганського облвиконкому проведено службове розслідування нещасного випадку. Позивачу було повідомлено про встановлення причинного звязку захворювання в звязку з виконанням обовязків військової служби. Суд вважає необхідним зазначити, що відмова у задоволенні позову може ґрунтуватися як на нормах процесуального, так і матеріального права. При цьому «процесуальна» відмова має примат над «матеріальною», бо не позбавляє у певних випадках можливості належний субєкт звернутися за захистом порушених чи таких, що не визнаються, прав та охоронюваних законом інтересів. Тому, суд вважає, що відмова на підставі дослідження доказів буде порушенням права на справедливий і безсторонній суд, гарантований ст.6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод, бо в такому випадку суд зобовязаний встановити обставини, які з огляду на положення ст.82 ч.4 ЦПК України будуть мати преюдиційне значення для належного відповідача у справі без участі такого відповідача. Згідно п.14 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Луганській області ГУ ДСНС є юридичною особою, тобто згідно ст.48 ч.2 ЦПК України може бути відповідачем у справі (а.с.99-112). Разом з тим, позов предявлений не до ГУ ДСНС в Луганській області, яке позивач просить зобовязати переглянути висновок, а до МВС України, яке внаслідок цього є неналежним відповідачем у справі, оскільки позовні вимоги предявлені до іншої юридичної особи. За таких обставин позов не підлягає задоволенню, як поданий до неналежного відповідача у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed