Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до ДСК «Чорноморське морське пароплавство» та просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату за грудень місяць 2013 року з урахуванням інфляції за несвоєчасно виплачену компенсацію на підставі розрахунку у розмірі 307, 40 грн. з урахуванням податків, а також індексацію та компенсацію та несвоєчасно виплачену індексацію за грудень місяць 2013 року на підставі розрахунку у розмірі 2 440, 14 грн. з урахуванням податків. [PERSON] обґрунтовує свої вимоги тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2014 року на його користь було стягнуто з ДСК «Чорноморське морське пароплавство» заробітну плату за грудень місяць 2013 року у розмірі 1 687, 91 грн., з урахуванням податків. Однак, вищевказану заробітну плату позивачу було виплачено лише 20 лютого 2015 року, що є підставною для стягнення з відповідача компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату за грудень місяць 2013 року з урахуванням інфляції, а також індексації та компенсації та несвоєчасно виплачену індексацію за грудень місяць 2013 року. Представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та подав заяву про розгляд справи в заочному порядку. Представник відповідача ДСК «Чорноморське морське пароплавство» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцезнаходженням товариства, про що свідчить відповідне поштове повідомлення про вручення судової повістки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку представника відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви представника позивача про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 43 Конституції України, кожен має право на своєчасне одержання винагороди за працю, що захищається законом. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2014 року, що набрало чинності, було стягнуто з ДСК «Чорноморське морське пароплавство» на користь [PERSON] заробітну плату за грудень місяць 2013 року у розмірі 1 687, 91 грн. з урахуванням податків. [PERSON] була нарахована заробітна плата, яка підлягала до виплати з урахуванням податків у встановлені законом терміни в сумі 1 687, 9 грн., про що свідчить розрахунковий листок за грудень місяць 2013 року. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак, в порушення вищевказаних норм, відповідачем лише 20 лютого 2015 року на підставі видаткового касового ордеру № 65 було виплачено [PERSON] заробітну плату за грудень місяць 2013 року у сумі 1 687, 91 грн. з урахуванням податків. Факт порушення ДСК «Чорноморське морське пароплавство» вимог ст. ст. 115, 116 КЗпП України щодо вчасної виплати заробітної плати був встановлений також перевіркою Державної інспекції України з питань праці, що вбачається з листа інспекції від 16 квітня 2013 року №865/15/21/02/1848-13. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і на підставі укладеного трудового договору. Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені у колективному договорі, але не рідше двох разів на місяць через проміжуток часу, що перевищує шістнадцяти календарних днів. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Закон України «Про індексацію грошових доходів громадян» від 03.07.1991 р. №-1282-XII визначає правові, економічні і організаційні основи індексації грошових доходів населення України. Згідно ст. 1 зазначеного Закону індексація грошових доходів населення - це встановлений законом і іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів громадян, що дає можливість частково або повністю відшкодувати їм подорожчення споживчих товарів і послуг. Постанова Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №-1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» із змінами і доповненнями, визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації усіх форм власності і господарювання здійснюють компенсацію грошових доходів втрати частини доходів у разі порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Постановою КМУ від 21 лютого 2001 року №-159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» із змінами і доповненнями, внесеними від 25.01.2012 р. №35 передбачена реалізація Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Заробітна плата (грошове забезпечення) підлягає компенсації разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру. Тому, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату за грудень місяць 2013 року з урахуванням інфляції за несвоєчасно виплачену компенсацію на підставі розрахунку у розмірі 307, 40 грн. з урахуванням податків, а також індексації та компенсації та несвоєчасно виплачену індексацію за грудень місяць 2013 року на підставі розрахунку у розмірі 2 440, 14 грн. з урахуванням податків. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку зі звільненням позивача від сплати судових витрат відповідно до п. 1 ч. 1 Закону України «Про судовий збір», а саме за подання позову про стягнення заробітної плати, та інші вимоги, що випливають з трудових правовідносин, суд вирішив стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає його вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved