Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 17.10.2011 року у розмірі 56083 грн. 80 коп. та судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що 17.10.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами і Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконує свої зобовязання за кредитним договором і станом на 31.03.2017 року у нього виникла заборгованість у розмірі 56083 грн. 80 коп., яка складається з заборгованості: за кредитом 2741 грн. 63 коп., по відсоткам за користуванням кредитом 46020 грн. 32 коп., по пені та комісії 4175 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 2646 грн. 85 коп. Оскільки відповідач добровільно не сплачує заборгованість за кредитним договором, позивач просить стягнути її. Представник позивача до судового засідання не зявився, але подав заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач до судового засідання двічі 31.05.2017 року та 26.06.2017 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується підписами на поштових повідомленнях про отримання судових повісток від 20.05.2017 року та 10.06.2017 року, а тому, за згодою позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17.10.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами і Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Однак у встановлений кредитним договором термін відповідач свої зобовязання не виконав, кредитні кошти не повернув і станом на 31.03.2017 року у нього виникла заборгованість у розмірі 56083 грн. 80 коп., яка складається з заборгованості: за кредитом 2741 грн. 63 коп., по відсоткам за користуванням кредитом 46020 грн. 32 коп., по пені та комісії 4175 грн.; штраф 3146 грн. 85 коп., що підтверджується розрахунком. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, суд вважає, що права позивача порушені, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved