Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що [PERSON] належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва № 227 про право власності на житло від 01.04.1993 року, виданого виконавчим комітетом Жовтневої районної Ради народних депутатів. 12 квітня 1993 року право власності зареєстровано в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації, реєстровий № 36704 у реєстровій книзі № 244. 02.11.2014 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася |відчинився| спадщина|спадщина| на квартиру [ADDRESS]. Вартість квартири складає 158000 грн. Ще за життя, 18.03.2006 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON], державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори, реєстровий № 2-231, яким все своє майно, в тому числі житло за адресою: [ADDRESS] заповіла позивачу. Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку із тим, що в нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру. ТОВ ЗМБТІ на запит нотаріуса надіслало копію правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] з матеріалів інвентаризаційної справи на нерухоме майно, а саме свідоцтво № 227 про право власності на житло, видане виконавчим комітетом Жовтневої районної Ради народних депутатів від 01.04.1993 року, згідно із яким спірна квартира дійсно належить на праві приватної власності [PERSON]. Позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], що померла 02.11.2014 року. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав на підставах, зазначених у позові. Представник відповідача проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що [PERSON] належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва № 227 про право власності на житло від 01.04.1993 року, виданого виконавчим комітетом Жовтневої районної Ради народних депутатів. 12 квітня 1993 року право власності зареєстровано в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації, реєстровий № 36704 у реєстровій книзі № 244. 02.11.2014 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася |відчинився| спадщина|спадщина| на квартиру [ADDRESS]. Ще за життя, 18.03.2006 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON], державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори, реєстровий № 2-231, яким все своє майно, в тому числі житло за адресою: [ADDRESS] заповіла позивачу. Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку із тим, що в нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру. ТОВ ЗМБТІ на запит нотаріуса надіслало копію правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] з матеріалів інвентаризаційної справи на нерухоме майно, а саме свідоцтво № 227 про право власності на житло, видане виконавчим комітетом Жовтневої районної Ради народних депутатів від 01.04.1993 року, згідно із яким спірна квартира дійсно належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо уе право оспорюється або н визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позов обґрунтований, доказаний, визнаний відповідачем, вимоги законні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved