Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 5711029 від 18.03.2016 року в розмірі 1507 грн. 13 коп. та судового збору у розмірі 1600 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18.03.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5711029, [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до п. 1.16 кредитного договору, за користування кредитом Відповідач сплачує Позивачу відсотки у розмірі 30.00% річних. Повернення суми кредиту відповідно до п. 1.17 кредитного договору відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок (картковий) визначений у п. 1.1 Договору. Відповідно до п. 1.30 кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим Договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 1.14 Договору, але не менше 1 грн., за кожний день прострочення. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує зобов?язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 27.02.2017 року виникла заборгованість в сумі 1507 грн. 13 коп. У зв?язку з цим, 26.10.2016 року на його адресу було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яку він повністю проігнорував. Представник позивача в судове засідання не з?явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала повністю. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 17). Відповідач, у відповідності до ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив (а.с. 91). Тому, згідно ст. 224 ЦПК України, суд проводить\~заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 18 березня 2016 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5711029, згідно якого, грошові кошти були перераховані відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням відповідача в сумі 1000 грн. 00 коп. (а.с. 5-6). Свої зобов?язання згідно договору відповідач не виконав, кредитні кошти не повернув та згідно розрахунку заборгованості за вказаним договором станом на 27 лютого 2017 року має заборгованість 1507 грн. 13 коп. (а.с. 10-11). Вказане також підтверджується квитанціями про рух коштів по рахунку з 10.05.2016 року по 27.02.2017 рік, копією повідомлення-вимоги (а.с. 12-14). Відповідно до п. 1.16 кредитного договору, за користування кредитом Відповідач сплачує Позивачу відсотки у розмірі 30.00% річних. Повернення суми кредиту відповідно до п. 1.17 кредитного договору відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок (картковий) визначений у п. 1.1 Договору. Відповідно до п. 1.30 кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим Договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 1.14 Договору, але не менше 1 грн., за кожний день прострочення (а.с. 5-6). З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором встановлено, що\~заборгованість клієнта банку [PERSON] станом на 27.02.2017 року становить 1507 грн. 13 коп., яка складається з наступного: 1000 грн. неповернута сума кредиту; 137,49 грн. прострочені відсотки; 47,50 грн. нараховані відсотки; 28,14 грн. сума комісії; 294,00 грн. пеня. (а.с. 10-11).\~\~ Відносини, що склалися між сторонами відносяться\~до правовідносин щодо укладання правочинів\~- договорів, зокрема\~кредитного\~договору, а тому, в даному випадку,\~необхідно керуватися главами 48, 49, 71\~Цивільного кодексу (далі ЦК) України. Згідно ст. 526 ЦК України,\~зобовязання має виконуватися\~ належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530\~ЦК України передбачено, що\~якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник\~ повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Із змісту ст. 1054 ЦК України встановлено, що\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа\~(кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином встановлено, що на підставі договору\~про надання банківських послуг від\~18.03.2016 року\~відповідачу надано кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач\~ кредитні кошти отримував за допомогою кредитної картки, а вчасно грошові зобовязання\~за договором не виконував,\~тому утворилася заборгованість у розмірі\~ 1507 грн. 13 коп., яка складається з наступного: 1000 грн. неповернута сума кредиту; 137,49 грн. прострочені відсотки; 47,50 грн. нараховані відсотки; 28,14 грн. сума комісії; 294,00 грн. пеня. Отже, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, нараховані суми судом перевірено і встановлено їх правильність, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені останнім судові витрати.

Outcome: approved