Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 76 669,78грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що 22.10.2007р. між ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» та відповідачем був укладений кредитний договір (із забезпеченням) № 138, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 46 284грн. строком до 22.10.2011р. зі сплатою 14,50% річних для придбання автотранспортного засобу. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість та сплачувати відсотки щомісячно протягом всього строку дії договору, однак свої зобов'язання належним чином не виконує, з листопада 2008р. передбачені договором платежі здійснює не у повному обсязі, внаслідок чого станом на 31.08.2012р. виникла заборгованість за кредитом в розмірі 28 028грн. 58коп., заборгованість за відсотками в розмірі 13 588грн. 48коп., заборгованість по щомісячній платі за обслуговування в розмірі 2 591грн. 96коп., заборгованість по платі за обслуговування відповідно до п. 2.2.3 Договору в розмірі 25 327грн. 97коп., пеня в розмірі 7 162грн. 79коп. Протягом розгляду справи позивач неодноразово уточнював розмір позовних вимог та остаточно просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 69 388,50грн., яка складається з заборгованості по кредиту в розмірі 28 028грн. 58коп., заборгованості по відсотках в розмірі 17 613,83грн., заборгованості по щомісячній платі за обслуговування кредиту в розмірі 2 499грн. 39коп., заборгованості за обслуговування кредиту згідно п. 2.2.3 Договору в розмірі 21 246грн. 70коп. /т. 2 ас 84-85/ Представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на те, що плата за обслуговування кредиту за п. 2.2.3 Кредитного договору в розмірі 21246,70грн. нарахована безпідставно, оскільки відповідач жодних SMS- повідомлень щодо її нарахування не отримував. Крім того, встановивши в Кредитному договорі плату за надання кредиту позивач як кредитодавець жодних послуг відповідачу як позичальнику не надавав, а тому відповідна договірна умова згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» є нікчемною і визнанню недійсною за рішенням суду не потребує, а тому позивач повинен був зарахувати вказану суму в погашення кредиту. Заборгованість у відповідача виникла ще у листопаді 2007р., оскільки він із запізненням здійснював щомісячні платежі, а тому до вимог за період з листопада 2007р. по вересень 2009р. просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Зазначена в позові заборгованість підтверджена тільки розрахунком, який є неналежним, некоректним та містить суперечності, а тому є лише припущенням позивача щодо існування заявленої до стягнення заборгованості. 3-тя особа в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим слухати справу у її відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 22.10.2007р. між ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» та [PERSON] був укладений кредитний договір (із забезпеченням) № 138, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 46 284грн. строком до 22.10.2011р. зі сплатою 14,50% річних для придбання автотранспортного засобу /т. 1 ас 11-20/. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість та сплачувати відсотки щомісячно рівними частинами - по 1368,99грн. протягом всього строку дії договору, однак свої зобов'язання належним чином не виконував, з грудня 2009р. по січень 2011р. платежі не здійснював, внаслідок чого станом на 30.10.2013р. виникла заборгованість по кредиту в розмірі 28 028,58грн., заборгованість по відсотках в розмірі 17 613,83грн., заборгованість по платі за обслуговування кредиту в розмірі 2 499грн. 39коп. /т. 2 ас 36-39/. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Посилаючись на неправильний розрахунок заборгованості та, у зв'язку з цим, її відсутність відповідач будь-яких доказів цього не надав. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що в період з грудня 2009р. по січень 2011р. відповідач жодних платежів на виконання умов договору по поверненню кредиту та сплаті відсотків не здійснював, у зв'язку з чим платежі, які здійснювались ним з лютого 2011р. були зараховані на погашення штрафних санкцій, а заборгованість по кредиту становила 28 028грн. 58коп., заборгованість по відсотках становила 17 613грн. 83коп. /т. 2 ас 36-39/. Згідно висновку експерта від 31.03.2015р. по результатам проведення судово-економічної експертизи, розрахунок заборгованості станом на 30.10.2013р. стосовно тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, наданий ТОВ «ФК «Єврокапітал» відповідає умовам кредитного договору № 138 від 22.10.2007р. /т. 1 ас 242-248/. Посилання представника відповідача на те, що для проведення експертизи був наданий інший розрахунок, а тому заборгованість по тілу кредиту та відсотках не відповідає дійсності суд вважає безпідставним, оскільки розмір зазначеної заборгованості фактично не змінювався. Твердження представника позивача на необхідність застосування наслідків пропуску строків позовної давності за період з листопада 2007р. по вересень 2009р. суд вважає безпідставним, оскільки у стягненні яких саме періодичних платежів просить суд відмовити з підстав пропуску позовної давності він пояснити не зміг, а з розрахунку вбачається, що в зазначений період заборгованості у відповідача не було, до листопада 2009р. він сплачував по 1368,99грн. щомісячно відповідно до графіку. Суд вважає, що не підлягає задоволенню вимога про стягнення заборгованості за обслуговування кредиту згідно п. 2.2.3 Договору в розмірі 21 246грн. 70коп. з таких підстав. Як вбачається з графіку, який є додатком № 1 до кредитного договору, [PERSON] зобов'язався повертати кредитні кошти шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 1368,99грн., який складається з частини основного боргу, процентів та плати за обслуговування в розмірі 92,57грн. /т. 1 ас 21-22/. З розрахунку та наданих відповідачем квитанцій вбачається, що саме таку суму відповідач сплачував на повернення кредиту щомісячно, за винятком періоду з грудня 2009р. по січень 2011р., коли жодного платежу здійснено не було /т. 1 ас 110-140/. Відповідно до п. 2.2.3 Кредитного договору № 138 від 22.10.2007р. позичальник сплачує плату за обслуговування кредиту, яка розраховується за формулою СК*ОК+(ЩП*Кн.)/Ко-ЩП. Оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів того, що в листопаді 2008р. був змінений розмір плати за обслуговування та відповідачу на виконання умов п. 2.2.3 Кредитного договору була нарахована плата за обслуговування кредиту в розмірі, іншому ніж передбачений графіком (92, 57грн.), а також повідомлення відповідача про інший розмір плати за обслуговування кредиту або внесення у зв'язку з цим змін до графіку погашення заборгованості, суд вважає, що законних підстав для стягнення 21 246грн. 70коп. з відповідача немає. Посилання представника позивача на направлення відповідачу SMS- повідомлень з зазначенням нового розміру плати за обслуговування кредиту відповідно до п. 10.16 Кредитного договору суд до уваги не приймає, оскільки жодного тексту SMS-повідомлення для підтвердження цього суду не надано. Таким чином, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що у зв'язку з невиконанням відповідачем в повному обсязі своїх зобов'язань по поверненню кредитних коштів з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредиту в розмірі 28 028грн. 58коп., заборгованість за відсотками в розмірі 17 613грн. 83коп., заборгованість по щомісячній платі в розмірі 2 499грн. 39коп., а всього підлягає стягненню 48 141грн. 80коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial