Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 65 200 гривень 39 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] 04 вересня 2013 року було укладено кредитний договір № 476369395, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» надав [PERSON] кредит в сумі 27 765 гривень 80 копійок. В подальшому, між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги № 20170714, за яким право вимоги за вказаними договорами було відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконав, у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідачем було подано відзив на позов, в якому він позов не визнав та зазначив наступне. Визнає, що між ним та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» 04 вересня 2013 року було укладено кредитний договір № 476369395. Однак вважає зазначені в договорі плату на користь позивача за послуги з супроводження кредиту (разова плата за видачу кредиту та щомісячна плата за управління кредитом) недійсними та несправедливими. Також вважає, що оскільки в договорі не прописано графік платежів, неможливо визначити розмір щомісячних платежів та встановити перебіг позовної давності. Вказує на те, що позивачем пропущено строк позовної давності. Позивач, в свою чергу, подав відповідь на відзив на позов, в якому вважає, що відповідач пропустив строки подачі відзиву, зазначені ухвалою суду від 19.06.2020 року. Також на заперечення відповідача щодо зазначеної в договорі плати на користь позивача за послуги з супроводження кредиту (разова плата за видачу кредиту та щомісячна плата за управління кредитом) та визнання їх недійсними та несправедливими, зазначає, що під час підписання кредитного договору жодних заперечень з приводу несправедливості умов договору [PERSON] висловлено не було. Останній погодився з умовами договору та підписав його. Також спростував заперечення відповідача щодо строку позовної давності, який, відповідно до загальних умов ТОВ «ФК «ЦФР» з надання фізичним особам кредитів, які входять до складу умов оспорюваного кредитного договору, становить 50 років. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З кредитного договору № 476369395 від 04.09.2013 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] (далі кредитний договір) вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» надав відповідачу кредит в сумі 27 765 гривень 80 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних за користування кредитом та щомісячної плати за кредитом у розмірі 4,00% від суми кредиту, що становить 1110 грн. 63 коп. на строк 24 місяці (а.с. 3). Згідно з п. 4.7 кредитного договору, разова плата за кредитом становить 1000 грн. Пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань складає 0,3 % від суми прострочення за кожний день прострочення (п. 4.9 кредитного договору). Відповідно до п. 6 кредитного договору до складу плати за кредитом (сукупної вартості кредиту) входять плата за річною відсотковою ставкою, разова плата за кредитом та щомісячна плата за кредитом. Плата за кредитом нараховується з моменту надання кредиту. Щомісячна плата за кредитом входить до складу щомісячного платежу відповідно до графіку платежів. Разова плата за кредитом справляється за рахунок наданого кредиту, відразу після його надання. Згідно з п. 3 кредитного договору до складу умов цього договору входять загальні умови ТОВ «ФК «ЦФР» з надання фізичним особам кредитів. Відповідно до п. 24 загальних умов ТОВ «ФК «ЦФР» з надання фізичним особам кредитів, сторони досягли згоди про те, що позовна давність за спорами, які виникають з кредитного договору, включно з відшкодуванням збитків, сплати неустойки (штрафу, пені) тощо, становить 50 (п`ятдесят) років. Як вбачається з п. 10 кредитного договору підписанням цього договору позичальник засвідчує (підтверджує), що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, передбачені ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 № 2664-ІІІ, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-ХІІ, та їх зміст, а також по всі інші умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до п. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Таким чином, позивач звернувся до суду в межах строків позовної давності, що передбачено кредитним договором, укладеним між сторонами. Як вбачається з договору відступлення права вимоги № 20170714 від 14.07.2017 року про між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір, за яким право вимоги за кредитними договорами було відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 16-22). Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості та витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 20170714 від 14.07.2017 року вбачається, що відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 65 200 гривень 39 копійок (а.с. 13, 19). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Таким чином, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені договором № 476369395 від 25.11.2011 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Одночасно, суд не приймає до уваги доводи відповідача про переплату за кредитним договором, оскільки вказаний розрахунок здійснено відповідачем самостійно без урахування усіх розрахунків за договором. Зокрема, здійснений відповідачем розрахунок не узгоджується із розрахунком, що наданий позивачем, який здійснено з урахуванням усіх поточних нарахувань; та завірений і оформлений належним чином. Також, оспорюючи відповідні нарахування заборгованості за договором, під час рощгляду справи відповідач не скористався своїм процесуальним правом і не заявив клопотання про призначення судом і проведення відповідної фінансової експертизи для вирішення питання щодо правильності нарахвування позивачем заборгованості за кредитом. За таких обставин, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved