Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.12.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11 075, 61 грн. зі сплатою 10.00 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем Договір, про що свідчить підпис [PERSON] у заяві. Згідно до умов договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість, однак, свої зобов'язання не виконує. Станом на 14.01.2018р. створилась заборгованість в розмірі 11 688, 34 грн., яка складається з: 5 487, 94 грн. - заборгованості за кредитом; 908, 89 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 3 731, 67 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафів відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди - 1 559, 84 грн. Оскільки [PERSON] ухиляється від сплати заборгованості, позивач просить у примусовому порядку стягнути з нього суму заборгованості 11 688, 34 грн. та судові витрати в сумі 1 762 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про його виклик на сайті суду, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, а тому суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 14 вересня 2018 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись відповідно до вимог закону або договору. Судом встановлено, що дійсно 11.12.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір б/н відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 11 075, 61 грн. зі сплатою 10.00 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що свідчить його Заява позичальника та Генеральна угода від 11.12.2015 року (а.с. 4-6). Підписання заяви позичальником і є підтвердженням укладення між сторонами Договору, що складається з заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг. Розмір, зміна кредитного ліміту відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг встановлюються за рішенням Банку без згоди позичальника. Підписання цього Договору є прямою та безумовного згодою позичальника на встановлені банком умови. Під час укладення угоди сторони керувались положеннями ст. 634 ч.1 ЦК України, а саме: договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відсотки за користування кредитом нараховуються відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконує, станом на 14.01.2018р. заборгованість складає 11 688, 34 грн., яка складається з 5 487, 94 грн. - заборгованості за кредитом; 908, 89 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 3 731, 67 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафів відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди - 1 559, 84 грн., що підтверджується розрахунком, долученим до матеріалів справи ( а.с. 3). В свою чергу банком свої зобов'язання, визначені в ст. 1054 ЦК України, а також Умовах та Правилах надання банківських послуг щодо надання грошових коштів позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, виконано. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В разі порушення умов договору з боку позичальника Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено повернення кредиту, оплата винагороди банку, сплата штрафу тощо. В зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань боржником банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, з письмовою заявою про розірвання договору або проханням щодо зміни тарифів позичальник не звертався. Окрім того, в судове засідання відповідач взагалі не з'явився, не скористався своїми правами, та не надав доказів по справі. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені зобов'язання по кредитному договору, до наступного часу заборгованість не погашена, позивачем з свого боку виконані всі умови договору, права позичальника не порушені, позивачем давалась змога відповідачу в добровільному порядку погасити заборгованість, однак, ним вимоги позивача ігнорувались, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості на користь позивача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved