Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши яку просив стягнути зі Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 22009,8 грн., а також стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду (обов'язкову франшизу) в розмірі 1000 грн. та моральну шкоду в розмірі 8000 грн.; стягнути з відповідачів судовий збір. Позов обґрунтований такими обставинами. 08.10.2012 року [PERSON], керуючи автомобілем марки «Джип Чекорі», державний номер [NUMBER], по вул. Гайдара у м. Одесі з боку вул. Ак. Філатова в напрямку вул. Малиновського порушив правила дорожнього руху, у результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «FIAT UNO», державний номер [NUMBER], під керуванням позивача. Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у СТзДВ «Гарантія». Згідно з висновком про оцінку вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 18082 грн., з них 1000 грн. - франшиза. Крім того, позивач поніс такі додаткові витрати: 840 грн. у зв'язку з доставкою автомобіля на евакуаторі на штраф-майданчик; 142,8 грн. у зв'язку з поверненням автомобіля зі штраф-майданчику; 500 грн. у зв'язку з поверненням автомобіля на стоянку зі штраф-майданчика; 945 грн. - у зв'язку зі зберіганням пошкодженого автомобіля на стоянці; 2500 грн. - витрати на правову допомогу. Позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. Проте він до теперішнього часу не виконав свої зобов'язання. [PERSON] так само ухиляється від сплати суми франшизи. Позивач зазначив, що цим самим [PERSON] завдав йому моральну шкоду, оскільки він більше півтора року не має можливості користуватися пошкодженим автомобілем та вимушений користуватися громадським транспортом, а також зазнав побутових незручностей у пересуванні та перевезенні своєї родини, зокрема п'ятьох неповнолітніх дітей. Крім того, сталося порушення звичайного способу життя позивача та його родини, позивач зазнав негативний вплив на стан здоров'я, відчуває постійні стреси, а також зазнає насмішки з боку сусідів із приводу пошкодженого автомобіля. У зв'язку з викладеним позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про підтримання позову з проханням розглядати справу за її відсутності. Представник Страхового Товариства з Додатковою Відповідальністю «Гарантія» у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав письмові заперечення проти позову. Зокрема представник позивача зазначив, що згідно зі звітом № 01882 про вартість матеріального збитку, завдані позивачку збитки складають 22252 грн., вартість залишків автомобіля позивача за угодою з позивачем встановлено у розмірі 4170 грн., таким чином, сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи має становити 17082 грн. Проте позивач визначає суму збитків всупереч вимогам чинного законодавства. У запереченнях також зазначено, що додаткові витрати, на які посилається позивач не є прямим збитком та не можуть бути відшкодовані страховиком, а витрати на правову допомогу є необґрунтованими. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, згідно з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08.01.2013 року, 08.10.2012 року о 10 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Джип Чекорі», державний номер [NUMBER], по вул. Гайдара з боку вул. Ак. Філатова в напрямку вул. Малиновського в м. Одесі при зміні напрямку руху і перестроюванні не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Фіат Уно», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначеною постановою Приморського районного суду м. Одеси [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з довіреністю, виданою 09.10.2012 року, [PERSON] уповноважений зняти з обліку в органах Державтоінспекції, продавати, страхувати, здавати в оренду, керувати тощо відносно автомобіля марки «Фіат Уно», державний номер [NUMBER]. Згідно зі звітом № 01882, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує дійсну вартість ТЗ на момент ДТП, розмір збитку, завданого власнику ТЗ, було визначено на рівні вартості ТЗ на момент ДТП, а саме в розмірі 22252 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Страховому Товаристві з Додатковою Відповідальністю «Гарантія», 17.10.2013 позивач надіслав поштою до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування, яка згідно з копію повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи була отримана страховиком 21.10.2013 року. Згідно з укладено угодою між [PERSON] та Страховим Товариством з Додатковою Відповідальністю «Гарантія» від 07.06.2013 року, сторони домовилися про те, що автомобіль «FIAT UNO», державний номер [NUMBER], не визнається фізично знищеним та його залишкова вартість становить 4170 грн. Крім того, на підтвердження додатково понесених у зв'язку з пошкодженням автомобіля витрат позивач надав суду копію квитанції № 164 грн. від 08.10.2014 року про сплату 540 грн. за перевезення автомобіля «FIAT UNO», державний номер [NUMBER], та акт виконаних робіт про перевезення автомобіля на штраф майданчик № 6 по вул. Овідіопольська дорога, 6 у м. Одесі; копію квитанції № 822370 від 17.10.2012 року про сплату 142,8 грн. за повернення автомобіля зі штраф-майданчику; копію квитанції № 633 від 17.10.2012 року про сплату 500 грн. за евакуацію у зв'язку з поверненням автомобіля автомобіля «FIAT UNO», державний номер [NUMBER], на стоянку зі штраф-майданчика; квитанцію про сплату 945 грн. у зв'язку зі зберіганням пошкодженого автомобіля на стоянці у період з 17.10.2012 року по 28.02.2013 року. Отже, між сторонами виникли позадоговірні зобов'язання у зв'язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентується ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів». Згідно з вимогами цієї статті транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки позивач та страховик уклади угоду про те, що пошкоджений автомобіль позивача не визнається фізично знищеним та визначили його залишкову вартість, то позивачу має бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, за вирахуванням залишкової вартості пошкодженого автомобіля а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, згідно зі ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються, у тому числі, витрати, пов'язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що сума збитків спричинених позивач уу зв'язку з пошкодженням його автомобіля має бути розрахована наступним чином: 22252 грн. (різниця у вартості ТЗ до та після ДТП) - 4170 грн. (залишкова вартість ТЗ) + 840 грн. (витрати у зв'язку з евакуацією ТЗ на штраф-майданчик)+ 142,8 грн. (витрати у зв'язку з поверненням ТЗ зі штраф-майданчику)+ 500 грн. (витрати у зв'язку з евакуацією ТЗ на стоянку зі штраф-майданчика) + 945 грн. (витрати у зв'язку зі зберіганням ТЗ на стоянці), що загалом становить 20509,8 грн. Зазначена сума збитків за вирахуванням суми франшизи у розмірі 1000 грн., тобто 19509,8 грн. має бути відшкодована страховиком. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик,

Outcome: partial