Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості по стипендії, в якій зазначає, що згідно з наказом № 1/1 «З-УДЗ» від 28 серпня 2015 року він був зарахований до складу учнів, прийнятих на навчання за державним замовленням на базі базової загальної середньої освіти за професією «Електрослюсар підземний. Машиніст підземних установок» з терміном навчання 3 роки 3 місяці. На момент вступу до Тернівського професійного гірничого ліцею він мав статус дитини, батьки якого мають підземний стаж роботи не менше 15 років. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», яка діяла на момент вступу до навчального закладу, дітям, батьки яких мають стаж підземної роботи не менше 15 років, дітям шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів І та ІІ групи, гарантується виплата стипендії за рахунок коштів державного бюджету в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Адміністрацією відповідача з лютого 2016 року по 31 грудня 2016 року йому нараховувалась та виплачувалась стипендія у розмірі, який є нижчим за рівень прожиткового мінімуму. За цей період йому було не донараховано та не доплачено грошові кошти в розмірі 12463 грн.. У звязку з чим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті стипендії з 01 лютого 2016 року по 31 грудня 2016 року включно у сумі 12463 грн., стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 768,40 грн., справу розглядати в порядку спрощеного провадження без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 3-5). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 20, 22), причину неявки суду не повідомив, відзиву та заяви про розгляд справи за його відсутністю не надавав, у зв'язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] навчався у Тернівському професійному гірничому ліцею, що підтверджується витягами з наказів від 28.08.2015 року № 1/1 З-УДЗ «Про зарахування до складу учнів, прийнятих на навчання за державним замовленням» (а.с. 9) та від 31.01.2019 року № 5 В-УЗД «Про відрахування зі складу учнів, прийнятих на навчання за державним замовленням у звязку з їх випуском» і отримував стипендію з лютого 2016 року по грудень 2016 року у розмірі 311 грн. згідно з довідкою про доходи № 10/70 від 15.02.2019 року, виданою Тернівським професійним гірничим ліцеєм (а.с. 12). За довідкою від 13.07.2015 року № 1/1769 року, виданою ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» [PERSON] - батько [PERSON], працював у ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» прохідником підземним на дільниці підготовчих робіт № 3 з повним робочим днем у шахті з 24.07.1997 року та стаж його роботи у вугільній промисловості на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля складає 21 рік 11 місяців (а.с. 8, 11). Відповідно до ст. 53 Закону України «Про освіту», студенти мають гарантоване державою право на забезпечення стипендіями у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (який діяв на час правовідносин) шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. В результаті наданих позивачем розрахунків [PERSON] фактично отримав стипендію за період з лютого 2016 року по грудень 2016 року у розмірі (311 грн. х 11 міс.) 3421,00 грн., а повинен був отримати відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі з лютого 2016 року по грудень 2016 року 15884 грн., тому різниця недоплаченої стипендії складає 15884,00-3421,00 = 12463,00 грн. (а.с. 4). Судом встановлено, що розрахунок сум недоплаченої стипендії за період навчання позивача з лютого 2016 року по грудень 2016 року проводиться з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», який за період з 1 січня 2016 року становить - 1378 грн., з травня 1450 грн., з грудня 1600 грн., та виплата недоплаченої позивачу стипендії складає 12463 грн. ((1378 грн.*3)+(1450 грн.*7)+1600 грн.)- 3421 грн.). Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути заборгованість по виплаті стипендії за період з 01 лютого 2016 року по 31 грудня 2016 року включно в розмірі 12463 грн.. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.. Враховуючи викладене,

Outcome: approved