Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову посилається на відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно, а тому оформити спадщину належним чином не має можливості. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа: Супрунівська сільська рада Полтавського району Полтавської області у судове засідання не зявилася, натомість надала суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Третя особа: [PERSON], у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Третьою особою - [PERSON] надано суду заяву про розгляд справи за її відсутності, протии позову не заперечує. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. \~ Статтею 214 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. \~ Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11.01.2013 року помер батько позивача [PERSON], про що 11.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського районного управління юстиції Полтавської області зроблено відповідний актовий запис за №3 та видано свідоцтво про смерть серія 1-КЕ №237337 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою:вул. Квіткова, 13, с.Супрунівка Полтавського району, який він мав у власності на час смерті, що підтверджується довідкою Супрунівської сільської ради №1455/02-25 від 17.10.2016 року. Згідно заповіту. від 16.08.2007 року, посвідченого державним натаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON], померлий 11.01.2013 року [PERSON] все належне майно заповів в таких розмірах: 1/2 частину майна синові [PERSON], а іншу 1/2 частину майна в рівних частках дочці [PERSON] та сестрі [PERSON], тобто останнім належать по 1/4 частці майна (а.с.9). З матеріалів спадкової справи №124/2013 відкритої після померлого 11.01.2013 року [PERSON] вбачається, що спадкоємець [PERSON] Павліна відмовилась від належної їй частки спадкового майна з усіх підстав в тому числі згідно заповідального розпорядження на користь [PERSON]. [PERSON] від належної ій частки спадщини відмовилась з усіх підстав. [PERSON], яка подала натаріусу заяву про належність їй 1/2 у спільному майні подружжя, доказів належності їй останнього суду не надала, відповідних позовних вимог не заявляла. Таким чином, позивач успадкував 3/4 частину майна (1/2+1/4=3/4) (а.с.66). Постановою Полтавської районної державної нотаріальної контори №02-31/1367 від 19.07.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в с.Супрунівка, вул.Квіткова, буд.13 (стара адреса: с.Супрунівка, вул.Цвєточна, буд.14) Полтавського району, Полтавської області позивачу відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлючого документу (а.с.20). Довідкою Супрунвської сільської ради від 17.10.2016 року №1455/02-25 підтверджується факт належності померлому 11.01.2013 року [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: вул.Квіткова, 13, с.Супрунівка, запис в погосподарській книзі №4 особового рахунку №0279-1 (а.с.45). Згідно технічного паспорта виготовленого станом на 25.05.2016 року ПП Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» по вул.Квіткова, 13 с.Супрунівка розташований житловий будинок літ.А-1 (загальною площею 86,6 м.кв., житловою площею 42,0 м.кв.), літня кухня літ.Б площею 13,8 м.кв., сарай літ.Б1 площею 26,1 м.кв., погріб вхідний літ.В площею 10,5 м.кв., вбиральня літ.Ж, сарай літ.З площею 9,1 м.кв., огорожа літ.№1, ворота огорожі літ.№2, ворота огорожі літ.№3 (а.с 4-6). У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1,5.ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.317,319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За нормами ст.391,392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту права є його визнання. Таким чином, суд вважає, що неможливість оформлення права власності позивачем на спадкове майно у встановлений законом спосіб в порядку спадкування порушє законні права власності на спадкове майно позивача, а тому останній має права на визнання за ним 3/4 частки спірного будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved