Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання на час навчання, у розмірі ј всіх видів його доходів щомісячно. В обгрунтування позову указано, що на даний час [PERSON] навчається у Центрі професійно-технічної освіти, дата закінчення навчання 30.06.2021 року. Позивач зазначив, що батько не надає матеріальної допомоги, при цьому є працездатним, тому просить стягнути аліменти на час навчання. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн. Позивач заявив клопотання про проведення розгляду справи без його участі. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та вказав, що наслідки визнання позову йому відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва серії [NUMBER] (а.с. 3). Згідно довідки №171 від 18.03.2019 року, виданої Центром професійно-технічної освіти м. Житомира, [PERSON] навчається в центрі професійно-технічної освіти м. Житомира, термін навчання з 28.09.2018 року по 30.06.2021 року (а.с. 2). Статті 180, 181 СК України визначають обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. \~За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За наведених обставин, з метою забезпечення права повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, на належне утримання, враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги, суд задовольняє вимогу в частині стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України та ч. 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків ставки судового збору, що становить 384,20 грн. Статтею 137\~ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно договору про надання правової допомоги від 10.04.2019 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Лисицьким В.В., останнім було надано правову допомогу у виді підготовки до суду даної позовної заяви (а.с. 11). Згідно Додатку до договору про надання правової допомоги від 10.04.2019 року, гонорар адвоката [PERSON] становить 500,00 грн. (а.с. 12). У попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат позивач вказував, що ним понесено судові витрати на правничу допомогу у розмірі 500,00 грн. (а.с. 10). Беручи до уваги, що [PERSON] було надано правову допомогу саме для підготовки позовної заяви про стягнення аліментів, суд вважає розмір гонорару у сумі 500,00 грн. співмірним складності справи та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved