Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму основного боргу за договором № ДВ-117.10 «Прогресивний» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 25 грудня 2014 р. та додаткових договорів до нього у розмірі 12 527 грн. 95 коп.; стягнути з відповідача суму відсотків за договором № ДВ-117.10 «Прогресивний» по залученню внесків (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 25 грудня 2014 р. та додаткових договорів до нього у розмірі 1055 грн. 32 коп.; стягнути з відповідача суму морального збитку за порушення майнових прав, відмову виконувати умови договору та заподіяння шкоди у розмірі - 10 000 грн. 00 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 грудня 2014 р., будучи членом Кредитної спілки «КС Володар», він уклав із вище зазначеною спілкою договір № ДВ-117.10 «Прогресивний» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до договору № ДВ-117.10 від 25 грудня 2014 р. по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, він перерахував на рахунок відповідача суму в розмірі 10 000 грн., строком на 6 (шість) місяців. Відповідно до п. 3.1.1 цього договору Кредитна спілка зобов'язалась повернути вкладені кошти з нарахованими на них відсотками не пізніше 25 червня 2015 року (відсоткова ставка становила 26% річних). Згідно п. 1 додаткових договорів №№ 1 та 2 до договору № ДВ-117.10 «Прогресивний» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, строк дії договору був подовжений, спочатку до 25 вересня 2015 року з підвищенням відсоткової ставки, яка відповідно до п. 2 додаткового договору № 1 становила 27% річних, та до 25 грудня 2015 року з підвищенням відсоткової ставки, яка відповідно до п. 2 додаткового договору № 2 ставила 28% річних. Позивач вказує, що оскільки за умовами п.п. 2.1.3 та 3.4.2 договору № ДВ-117.10 від 25 грудня 2014 р. член кредитної спілки має право збільшити розмір внеску до закінчення передостаннього місяця строку дії договору, він збільшував суму внеску 2 рази, а саме 10.07.2015 року він вніс 5027 грн. 95 коп. та 07.09.2015 року він вніс 5 000 грн. 00 коп. Таким чином, станом на 25.12.2015 року загальна сума внеску відповідно до квитанцій до прибуткових касових ордерів №№ 6, 2 та 2, а також графіку розрахунків за договором № ДВ-117.10 від 25.12.2014 року становила 20 027 грн. 95 коп. За вище зазначеним договором йому були нараховані відсотки у розмірі 2 963 грн. 32 коп. Відповідно до графіку розрахунків за договором № ДВ-117.10 від 25.12.2014 року за період дії договору Кредитна спілка «КС Володар» припинила виплачувати відсотки 21.10.2015 р. Відповідно до графіку розрахунку відповідача по вказаному договору № ДВ-117.10 від 25.12.2014 року, значно пізніше від дати припинення договору, позивачу було частково виплачено його внесок, а саме 29.01.2016 року - 5 000 грн. 00 коп., 13.05.2016 року - 1000 грн. 00 коп., 28.09.2016 року - 1 500 грн. 00 коп. Позивач зазначає, що відповідно до графіку розрахунків за договором № ДВ-117.10 від 25.12.2014 року, основна сума внеску становить 12 527 грн. 95 коп., сума нарахованих відсотків становить 1 055 грн. 32 коп. Строк дії договору № ДВ-117.10 «Прогресивний» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 25 грудня 2014 року та додаткових договорів до нього закінчився 25 грудня 2015 року. Відповідач відмовляється виплатити внесок та відсотки, вказуючи при цьому, що не може розрахуватись з ним, мотивуючи це відсутністю грошей. Тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 13 березня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Українські резерви» (а.с. 60). Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав суду заяву, відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує, справу просить розглянути на підставі наявних у ній доказів. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надходило. Повторно відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, без надання доказів поважності неможливості брати участь у судовому засіданні. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від третьої особи до суду не надходило. Згідно вимог ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.ст. 3, 6, 11, 525, 627, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 19 Закону України «Про кредитні спілки» майно кредитної спілки формується за рахунок: вступних, обов'язкових пайових та інших внесків членів кредитної спілки (крім внесків (вкладів) на депозитні рахунки); плати за надання своїм членам кредитів та інших послуг, а також доходів від провадження інших видів статутної діяльності; доходів від придбаних кредитною спілкою державних цінних паперів; грошових та інших майнових пожертвувань, благодійних внесків, грантів, безоплатної технічної допомоги як юридичних, так і фізичних осіб, у тому числі іноземних; інших надходжень, не заборонених законодавством. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 вказаного Закону кредитна спілка відповідно до свого статуту, окрім іншого, залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Кредитна спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів), яка розподіляється на пайові членські внески та нараховується на внески (вклади), що знаходяться на депозитних рахунках членів кредитної спілки. Частиною 1 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» встановлено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами (ч. 3 ст. 23 Закону). Частиною 7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» встановлено, що у разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Повернення обов'язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 25 грудня 2014 року між сторонами, Кредитною спілкою «КС Володар» та членом Кредитної спілки [PERSON], було укладено договір № ДВ-117.10 по залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов п.1.1 якого позивач, як член кредитної спілки, зобов'язався внести протягом трьох банківських днів, наступних за днем підписання даного договору, внесок в розмірі 10 000 грн., а кредитна спілка після його використання в цілях, передбачених статутом кредитної спілки, зобов'язалась повернути позивачу внесок разом із нарахованими на нього відсотками не раніше 25 червня 2015 року, що становить 6 (шість) місяців (а.с.а.с. 11-12). На виконання умов договору 25 грудня 2014 року позивачем було внесено кошти в сумі 10 000 грн., на підтвердження чого відповідачем у відповідності до п.2.1.1 договору позивачу було видано квитанцію до прибуткового касового ордеру №6 від 25.12.2014 року (а.с. 17). Також сторонами не заперечувалось та вбачається з наданого відповідачем розрахунку, що в подальшому у відповідності до умов п.п. 2.2., 2.3, 2.6 договору на внесок щомісячно нараховувались відсотки в розмірі 26% річних, які зараховувались на поповнення внеску. Пунктом 5.1 договору було встановлено, що останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 25 червня 2015 року, якщо цим договором не встановлено інше. Дія договору припиняється належним виконанням сторонами взятих на себе за даним договором зобов'язань, а також у випадку його дострокового припинення, визначеному даним договором та чинним законодавством України. В свою чергу п. 2.7 договору було встановлено, що кредитна спілка зобов'язується достроково повернути члену кредитної спілки внесений останнім внесок повністю на першу вимогу протягом місяця з дати заявлення відповідної вимоги. При цьому, одночасно з достроковим поверненням члену кредитної спілки зробленого останнім внеску, йому виплачуються відсотки, нараховані кредитною спілкою на внесок за весь період використання залученого внеску на умовах внеску (вкладу) до запитання (на вимогу). Дострокове повернення кредитною спілкою члену кредитної спілки внеску супроводжується укладанням сторонами додаткового договору до даного договору. Згідно п. 2.8 договору якщо член кредитної спілки не вимагає повернення суми строкового внеску (вкладу) в зв'язку із закінченням строку, встановленого цим договором, то після настання визначеного в п. 1.1 цього договору строку договір вважається продовженим на умовах внеску (вкладу) до запитання (на вимогу). Відповідно до п. 1 Додаткових договорів №№ 1 та 2 до договору № ДВ-117.10 по залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 25 грудня 2014 року, строк його дії був подовжений спочатку до 25 вересня 2015 року з підвищенням відсоткової ставки, яка відповідно до п. 2 додаткового договору № 1 становила 27% річних, та до 25 грудня 2015 року з підвищенням відсоткової ставки, яка відповідно до п. 2 додаткового договору № 2 ставила 28% річних (а.с.а.с. 13, 14-15). Відповідно до умов 2.1.3 та 3.4.2 договору № ДВ-117.10 по залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 25 грудня 2014 року, член кредитної спілки має право збільшити розмір внеску до закінчення передостаннього місяця строку дії даного договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 10.07.2015 року було внесено кошти в сумі 5027 грн. 95 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2 від 10 липня 2015 року, а 07 вересня 2015 року було внесено 5 000 грн. 00 коп, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2 від 07 вересня 2015 року (а.с. 17). В своєму позові позивач просив стягнути з відповідача суму внеску в розмірі 12 527 грн. 95 коп. та нарахованих відсотків в сумі 1 055 грн. 32 коп.,

Outcome: partial