Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON], [INFO]. Стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини у розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Вимоги обґрунтовано тим, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Батьки повністю самоусунулися від виконання обов'язків по вихованню своєї доньки. Мати дитини [PERSON] не має постійного місця проживання, зареєстрована [ADDRESS], але фактично проживає [ADDRESS]. До виконання своїх батьківських обов'язків [PERSON] ставиться безвідповідально, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, підсобне господарство не утримує, державні кошти соціальних виплат на дитину використовує не за цільовим призначенням. Зловживає спиртними напоями, схильна до аморального способу життя. Будинок, в якому проживає [PERSON], не приданий для проживання малолітньої дитини. Траплялися випадки залишення матір'ю дитини, на сторонню особу. В зв'язку з хворобою дитини, її доставлено до НДСЛ «ОХМАТДИТ» для призначення та проведення антиретровірусної терапії. Перебувати разом з дитиною в лікарні та доглядати за нею, мати відмовилась. Відомості про батька дитини, який проживає в іншому населеному пункті, записані відповідно до ч.1 ст.133 Сімейного кодексу України. Матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання дитини батьки не надають, не здійснюють контроль за нею, не можуть задовольнити життєво важливі її потреби, надати їй доступ до культурних та духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умови для отримання нею освіти. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду від 29.04.2016 року [PERSON], позбавлена батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду від 04.05.2016 року [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини свідчать про ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно малолітньої дитини [PERSON] Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в явій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України. Поважність причин неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, відзив не подано. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачами відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER](а.с.7). Дана обставина також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00019980385 від 18.04.2018р. (а.с.6). Згідно довідки №1241 від 04.07.2018р., виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, [PERSON] фактично проживає без реєстрації в [ADDRESS], разом із [PERSON] та донькою [PERSON], [INFO] (а.с.9). З довідки Макариського старостинського округу Дмитрівської сільської ради ОТГ за №15 від 30.07.2018 року вбачається, що згідно погосподарських книг [PERSON], уродженець с. Макариха Знамянського району Кіровоградської області, дійсно зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. В будинку батька, з 1971 року по 2011 рік. В 2011 році вибув без зняття з реєстраційного обліку. Його місце знаходження не відомо. Відповідно до характеристики виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради №779 від 30.04.2018р., [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS]. За період проживання на території сільської ради, зарекомендувала себе з негативної сторони. До виконання батьківських обов'язків, ставиться безвідповідально. Власного житла не має, підсобне господарство не утримує, соціальні виплати на дитину використовує не за цільовим призначенням. Схильна до вживання спиртних напоїв та аморального способу життя. На зауваження щодо створення належних санітарно-гігієнічних умов проживання для дитини, бесіди з приводу ведення здорового способу життя та належного утримання доньки, належне реагування відсутнє (а.с.8). Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.04.2016р., [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно дитини [PERSON], [INFO] та стягнуто аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття (а.с. 15-16). Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.05.2016р., [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно дитини [PERSON], [INFO] та стягнуто з кожного аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття (а.с.17-18). З актів обстеження умов проживання [PERSON], від 29.04.2018 та 30.04.2018 р.р. вбачається, що остання власного житла не має, проживає з дитиною - [PERSON] 2016 року народження та [PERSON] в будинку що складається з веранди та трьох житлових кімнат, кімнати будинку об лаштовані примітивними предметами побутового вжитку, умови проживання незадовільні, в кімнатах брудно, накурено. На момент обстеження [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп'яніння, дитина брудна, голодна, плакала. Запас продуктів дитячого харчування відсутній. Підсобне господарство не утримується. З'ясовано думку сусідів про виховання дитини, згідно з якою в сім'ї [PERSON] трапляються часті сварки, бійки, на вулиці чутно плач дитини, мати не докладає зусиль для догляду та утримання доньки. В акті від 29.04.2018 року зафіксовано, що комісією прийняте рішення про виклик швидкої допомоги для влаштування дитини до дитячого відділення Знам'янської лікарні, оскільки дитина була хвора. Актом від 30.04.2018 року зафіксовано, що [PERSON], на пропозицію перебувати в лікарні разом з дитиною та здійснювати за нею догляд, категорично відмовилась (а.с.11). Згідно з висновком Знам'янської районної державної адміністрації в особі органу опіки та піклування, №1301-28/94/1 від 13.07.2018, [PERSON] та [PERSON], доцільно позбавити батьківських прав стосовно їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Згідно зі ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось. Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Під час судового розгляду встановлено, що батьки дівчинки не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням. Отже, відповідачі самоусунулися від виховання дочки. Судом не встановлено об'єктивних причин, які б унеможливлювали піклування відповідачів про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, її медичний догляд та лікування, спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Наведене підтверджує винну поведінку відповідачів в ухиленні від виховання своєї дитини. Вищезазначені обставини, як окремо так і в сукупності, свідчать про свідоме тривале ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дочки [PERSON] та є наслідком винної поведінки з їх боку через свідоме нехтування своїми зобов'язаннями, покладеними на них положеннями ст.150 та ч.1 ст.157 СК України, що згідно з п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» є не припустимим і є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно їх малолітньої дитини. Факт неодноразового ігнорування відповідачами судових засідань у даній справі також свідчить про те, що вони не цікавляться долею своєї дитини. Зазначене вказує на достатність підстав для задоволення позовних вимог в силу п.2 ч.1 ст.164 СК України. Відповідно до ст.ст.166, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідачів на утримання дочки, суд враховує обставини, передбачені ст.ст.182-184 СК України, зважаючи на відсутність даних стосовно незадовільного стану здоров'я чи матеріального становища відповідачів та враховуючи, що відповідач є платником аліментів на утримання дитини за рішенням суду від 29.04.2016 року в розмірі ? частини від заробітку(доходу) та за рішенням суду від 04.05.2016 року на утримання дитини в розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу), а відповідач [PERSON] також є платником аліментів згідно з рішенням суду від 04.05.2016 року, та вважає можливим встановити розмір аліментів у 1/7 частині від заробітку (доходу) відповідачів щомісячно, до повноліття дитини. Вказаний розмір аліментів не повинен бути меншим 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обставин, за наявності яких розмір аліментів має бути визначений у твердій грошовій сумі, в ході судового розгляду не встановлено. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням положень ст.141 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп. з кожного, тобто за дві позовні вимоги - немайнового і майнового характеру (про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відповідно) по 704 грн. 80 коп. за кожну. На підставі ст.ст. 164, 165, 166 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved