Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 24903,64 грн за кредитним договором № б/н від 7 березня 2013 року та судові витрати в розмірі 2102 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що [PERSON] відповідно до підписаної заяви від 7 березня 2013 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався договором надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Враховуючи, що відповідачем не виконуються зобов`язання належним чином, станом на 21 вересня 2020 року відповідач має заборгованість в розмірі 24903,64 грн, яка складається з: 16043,08 грн - заборгованості за тілом кредита, 16043,08 грн - заборгованості за простроченим тілом кредита; 3353,72 грн.-заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 5506,84 грн - нарахованої пені Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що порушує законні права та інтереси АТ КБ «Приватбанк». Ухвалою від 9 грудня 2020 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Одночасно з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 7 березня 2013 року між сторонами укладений договір про надання банківських послуг, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, зазначено, що відповідач погодився отримати екземпляр договору про надання банківських послуг шляхом роздруківки з сайту http://privatbank.ua. До договору про надання банківських послуг позивач додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку з ресурсу Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 21 вересня 2020 року становить 24903,64 грн та складається з: 16043,08 грн - заборгованості за тілом кредита, 16043,08 грн - заборгованості за простроченим тілом кредита; 3353,72 грн - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 5506,84 грн - нарахованої пені. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов і Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», які наявні в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 7 березня 2013 року. За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві позичальника від 7 березня 2013 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Роздруківка із сайту позивача належним доказом погодження сторонами умов кредитного договору також бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (7 березня 2013 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (25 листопада 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України щодо договору приєднання. Вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема ст.625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, то з розрахунку заборгованості встановлено, що такі проценти нараховані в розмірі відсоткової ставки, визначеної з урахуванням п.2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг, що почали діяти з 1 березня 2016 року, - 84 % річних, яку сторони в письмовому вигляді не обумовлювали. Відтак, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками та пені через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 7 березня 2013 року. Відповідно до ст.525, 526, абз.1 ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16043,08 грн підлягають до задоволення. За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведенного та

Outcome: partial