Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив: позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно їх малолітнього сина [PERSON], [INFO].; стягнути з відповідачів аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки всіх видів їх заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на особовий рахунок дитини, відкритий в Державному ощадному банку України. Позовна заява мотивована тим, що позивач є дідусем неповнолітнього [PERSON] Відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків, вихованням дитини не займаються, внаслідок чого [PERSON] проживає разом з дідусем та знаходиться на його утриманні, проте доходу позивача не вистачає для повноцінного утримання онука. У судовому засіданні 10.02.2016р. позивач звернувся до суду з заявою про відмову від позову в частині вимог про стягнення аліментів з [PERSON] з посиланням на те, що він не є біологічним батьком дитини. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2016р. закрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Ленінської у м. Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в частині вимоги про стягнення аліментів з [PERSON]. Позивач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог в частині позбавлення її батьківських прав не заперечувала, проте заперечувала щодо стягнення з неї аліментів на утримання сина. [PERSON] у судовому засіданні проти позбавлення його батьківських прав не заперечував. Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. [PERSON] народився [INFO]., його батьками відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 18.11.2003р., є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). За змістом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2-5 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується у судовому засіданні відповідачами, останні з неповнолітнім [PERSON] не проживають, вихованням та матеріальним утриманням неповнолітнього сина не займаються, не піклується про стан його здоров'я, не цікавляться життям та його розвитком, фактично самоусунулись від виховання [PERSON], що підтверджується висновком Органу опіки та піклування Ленінської районної ради № 1/14-172 від 17.07.2015р., а також наявним в матеріалах справи актами обстеження житлово-побутових умов дитини (а.с.6-9). Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи викладене, беручи до уваги факт визнання відповідачами позову в частині позбавлення їх батьківських прав, суд доходить висновку про свідоме ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина, що згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення їх батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, беручи до уваги те, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, а неповнолітній [PERSON] знаходиться на утриманні дідуся, який піклується про його забезпечення, моральний та духовний розвиток, суд доходить висновку про достатність підстав для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved