overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 02.10. 2017 року між ним та відповідачем було укладено договір позики. Відповідно до умов договору позики, відповідач отримав від нього в борг грошові кошти у розмірі 281000,00 гривень та зобовязався повернути до 01.12.2018 року. Однак, ані в зазначений строк, ані до теперішнього часу грошові кошти відповідач [PERSON] не повернув. Просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти за договором позики від 02.10.2017 року в сумі 281000,00 гривень та судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. Позивач [PERSON] надав в судове засідання письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так судом встановлено, що 02 жовтня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, за умовами якого позивач позичив на строк до 01.12.2018 року відповідачу грошові кошти в сумі 281000,00 гривень, а відповідач отримав вказані грошові кошти та зобовязався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). (а.с.6) Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти чи інші речі, які визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). \~ \~ \~ \~За умовами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, встановленому договором. Згідно ст.526, 527 ЦК України зобовязання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обовязки, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобовязання. За таких обставин, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача, які регулюються умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, які документально підтверджені сплачений судовий збір у розмірі 2810,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 02.11.2007 між ВАТ «ВіЕйБі Банк», та [PERSON] укладений кредитний договір та останньому наданий кредит у розмірі 42000 доларів США зі строком повернення кредитних коштів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 02.11.2007 між банком та [PERSON] укладений договір поруки, за умовами якого останній зобовязався нести відповідальність як солідарні боржники за виконання [PERSON] зазначеного кредитного договору. Зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконував. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2015 з відповідачів солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 480265,74грн. разом із судовими витратами. Між тим, відповідачі після рішення суду кредитні кошти банку не повернули, відсотки та інші платежі відповідно до умов договору не сплатили. Крім того, згідно умов кредитного договору триває нарахування процентів та суму боргу та штрафних санкцій за невиконання зобовязань, тому станом на 04.05.2016 заборгованість позичальника за кредитним договором збільшилась на 124434,09грн., як різниця заборгованості з урахуванням рішення Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2015, яку позивач просить стягнути разом з судовими витратами на свою користь з відповідачів. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі були повідомлені про час та місце слухання справи, але в судове засідання не зявились та не повідомили про причини неявки, у звязку з чим суд проводить заочний розгляд справи, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 02.11.2007 між ВАТ «ВіЕйБі Банк», та [PERSON] укладений кредитний договір та останньому наданий кредит у розмірі 42000 доларів США зі строком повернення кредитних коштів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 02.11.2007 між банком та [PERSON] укладений договір поруки, за умовами якого останній зобовязався нести відповідальність як солідарні боржники за виконання [PERSON] зазначеного кредитного договору. Зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконував. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2015 з відповідачів солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 480265,74грн. разом із судовими витратами. Між тим, відповідачі після рішення суду кредитні кошти банку не повернули, відсотки та інші платежі відповідно до умов договору не сплатили. Крім того, згідно умов кредитного договору триває нарахування процентів та суму боргу та штрафних санкцій за невиконання зобовязань, тому станом на 04.05.2016 заборгованість позичальника за кредитним договором збільшилась на 124434,09грн., як різниця заборгованості з урахуванням рішення Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2015. Ці обставини підтверджуються копіями кредитного договору № 703 від 02.11.2007 (а.с.5-8), договору поруки від 02.11.2007 (а.с.9), заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2015 (а.с.10), розрахунком заборгованості (а.с.11,12). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 02 лютого 2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою в Відділі реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя. В шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO] , яка проживає разом з відповідачкою. Шлюбні відносини з відповідачкою припинені з 2013 року через втрату почуття взаємної любові, несумісності поглядів на спільне життя та сімейних відносин. Шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження не можливим, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідачка не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як за вищевказаних причин подальше спільне життя подружжя і збереження їхньої родини стали неможливими, а збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб варто розірвати. Прізвище після розірвання шлюбу відповідачці залишити «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 02 червня 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 239. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який за домовленістю проживає разом з відповідачкою. Шлюбні відносини між сторонами припинені в листопаді 2013 року через втрату почуття взаємної любові, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Вважає, що збереження шлюбу з відповідачкою не можливо, оскільки це буде суперечить їхнім інтересам та інтересам сина, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та просить шлюб розірвати. В судовому засіданні встановлено, що 02 червня 2007 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції сторони уклали шлюб, актовий запис № 239. Від вказаного шлюбу [INFO] народилася дитина - [PERSON], який за домовленістю сторін проживає разом з відповідачкою. Шлюбні відносини між сторонами припинені в листопаді 2013 року через втрату почуття взаємної любові, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Вислухав пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як за вищевказаних причин подальше спільне життя подружжя і збереження їхньої родини стали неможливими, а збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, у зв'язку з чим шлюб варто розірвати. Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 03.02.2010 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого йому було надано кредит в сумі 10600,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак в повному обсязі та належним чином відповідач свої обов'язки не виконує, у зв'язку із чим станом на 31.07.2014 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 26561,79 грн. Просив суд стягнути з відповідача у відшкодування заборгованості за кредитним договором 26561,79 грн., а також понесені судові витрати - судовий збір в сумі 265,62 гривень. Представник позивача Смирнова Н.В. в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи повідомлений про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явився, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, 03.02.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого [PERSON] отримав кредит в сумі 26561,79 грн. Однак відповідач до теперішнього часу взяті на себе зобов'язання належним чином та в повному обсязі не виконує, не одноразово затримував сплату кредиту та відсотків за кредитом, кредит не повернув і заборгованість не відшкодував. Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обов'язки, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов'язання. Сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком банку та складає 26561,79 грн. (а.с. 9-11). Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в повному обсязі, стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 03.02.2010 року в сумі 26561,79 грн. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати - судовий збір в сумі 265,62 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 03.02.2016 між КС «АЛЬЯНС-С» та [PERSON] укладений кредитний договір та останньому наданий кредит у розмірі 7000грн. зі строком повернення кредитних коштів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 03.02.106 між КС «АЛЬЯНС-С» з одного боку та з [PERSON] і [PERSON] з іншого боку, укладений договір поруки, за умовами якого остання зобовязалася нести відповідальність як солідарні боржники за виконання [PERSON] зазначеного кредитного договору. Зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, тому станом на 03.08.2017 заборгованість позичальника перед позивачем становить 31160,72грн., яку позивач просить стягнути разом з судовими витратами на свою користь з відповідачів. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі були повідомлені про час та місце слухання справи, але в судове засідання не зявились та не повідомили про причини неявки, у звязку з чим суд проводить заочний розгляд справи, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 03.02.2016 між КС «АЛЬЯНС-С» та [PERSON] укладений кредитний договір та останньому наданий кредит у розмірі 7000грн. зі строком повернення кредитних коштів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 03.02.106 між КС «АЛЬЯНС-С» з одного боку та з [PERSON] і [PERSON] з іншого боку, укладений договір поруки, за умовами якого остання зобовязалася нести відповідальність як солідарні боржники за виконання [PERSON] зазначеного кредитного договору. Зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, тому станом на 03.08.2017 заборгованість позичальника перед позивачем становить 31160,72грн. Такі обставини підтверджуються копіями кредитного договору № 3/1 від 03.02.2016 (а.с.10,11,13-17), договору поруки від 03.02.2016 (а.с.19), розрахунком заборгованості (а.с.36,37,77). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 03.08.2011 року між ним та відповідачем укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 3400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач грубо порушив умови договору, перестав щомісячно сплачувати зазначені платежі. У зв»язку із зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 28.02.2017 року становить 50130,36 грн. та складається із: заборгованості за кредитом - 3111,30 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 40505,71 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 3650 грн; штрафу ( фіксована частина) - 500 грн.; штрафу ( процентна складова) - 2363,35 грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути із відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором в сумі 50130,36 грн. та сплачений ними судовий збір у розмірі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить даний позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'являється, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив: що 03.08.2011 року між сторонами укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 3400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але останній грубо порушив умови договору, перестав щомісячно сплачувати зазначені платежі. У зв»язку із зазначеними порушеннями зобов»язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 28.02.2017 року становить 50130,36 грн. та складається із: заборгованості за кредитом - 3111,30 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 40505,71 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 3650 грн; штрафу ( фіксована частина) - 500 грн.; штрафу ( процентна складова) - 2363,35 грн., що підтверджується довідкою розрахунком (а.с.4-5). Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст. 509, 526,610,611,625,626,629,ч.2ст.651,625,1049, 1050,1054 ЦК України. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає порушення відповідачем строків погашення заборгованості по договору за користування кредитом є істотним порушенням умов договору, тому стягує із нього заборгованість в сумі 50130,36 грн. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1600 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 03.09.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого її було надано кредит в сумі 25000,00 гривень. Однак в повному обсязі та належним чином відповідач свої обов'язки не виконує, у зв'язку із чим станом на 30.04.2014 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 35000,55 грн. Просив суд стягнути з відповідача у відшкодування заборгованості за кредитним договором 35000,55 грн., а також понесені судові витрати - судовий збір в сумі 350,01 гривень. Представник позивача Смирнова Н.В. в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи повідомлена про дату та час судового розгляду справи, до суду не з'явилася, із будь-якими заявами на адресу суду не зверталася, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, 03.09.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого [PERSON] отримала кредит в сумі 25000,00 грн. Однак відповідач до теперішнього часу взяті на себе зобов'язання належним чином та в повному обсязі не виконує, не одноразово затримував сплату кредиту та відсотків за кредитом, кредит не повернув і заборгованість не відшкодував. Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обов'язки, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов'язання. Сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком банку та складає 16256,62 грн. (а.с. 8-10). Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в повному обсязі, стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 03.09.2007 року в сумі 35000,55 грн. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати - судовий збір в сумі 350,01 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 03.11.2007 р. уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис №51, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем з тих причин, що спільне життя їх не склалось, вони мають різні погляди на життя, тому, на думку позивача, збереження сім'ї не можливе. Позивач в судове засідання не з'явився, надавав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень до суду не надавала. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області 03.11.2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] до [PERSON], актовий запис №51. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи носять формальний характер, фактично припинені, і, на думку суду, існування сім'ї між ними в майбутньому неможливе.

Outcome: approved