Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі цього позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 23.10.2010р. по 05.01.2015р. позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Спільне життя позивача з відповідачем не склалось у зв`язку із непорозумінням, різними поглядами на життя, відмовою відповідачки брати участь у вихованні та забезпеченні спільної дитини. З лютого 2013 року сім`я фактично розпалась. Після розірвання шлюбу в середині 2015 року відповідач повідомила позивачу, що не буде проживати разом із їх спільною дитиною та залишає дитину на нього. Донька залишилась проживати разом з позивачем. Відповідачка не цікавиться донькою, не виявляє бажання спілкуватися з донькою, приймати участь у її вихованні. Відповідачка майже більше чотирьох років ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не відвідує її вдома, не проявляє ніякого інтересу до здоров`я, не відвідує дитячу поліклініку та шкільний заклад, тому позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідачку батьківських прав та стягнення з неї аліментів. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена у встановленому порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідачка належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, позивач та його представник не заперечують проти розгляду справи у відсутності відповідачки та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, тому суд розглядає справу у відсутність відповідачки [PERSON] відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена у встановленому порядку, подали заяву в якій просять розглядати справу без участі представника органу опіки та піклування. Суд, вислухавши позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 23 жовтня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] . 23.12.2014 року рішенням Київського районного суду м. Харкова шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно інформації КНП «Харківська міська дитяча поліклініка № 12» малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом фахівців з народження, на прийом до фахівців поліклініки протягом останніх трьох років [PERSON] з`являється у супроводі свого батька, [PERSON] , та бабусі. Мати, [PERSON] , останні три роки на прийом до поліклініки не з`являлась. Згідно з інформацією адміністрації Харківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 12 комбінованого типу, малолітня [PERSON] , [INFO] , відвідувала ясла-садок №12. За весь час відвідування дошкільного закладу дитиною вихователі жодного разу не бачили її матір. Вихованням дитини займалися тато та бабуся. Вони приводили і забирали дівчинку з дитячого садка. Святкові ранки та групові батьківські збори відвідували лише тато та бабуся. Дитина завжди приходила до дитячого садка чистою, охайною, гарно одягненою. Тато та бабуся дівчинки завжди цікавилися поведінкою дитини, навчально-виховним процесом у вихователів групи. Згідно інформації адміністрації Харківської загальноосвітньої школи № 140, малолітня [PERSON] , [INFO] , навчалася у них з 01.09.2017р. Мати дитини, [PERSON] , не займається вихованням дитини, не цікавиться навчально-виховним процесом, не відвідує батьківські збори. З класним керівником не спілкувалася жодного разу, не телефонувала. Батько дитини, [PERSON] , приводить і забирає [PERSON] зі школи, відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням дитини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідачка [PERSON] участі у вихованні своєї доньки [PERSON] не приймає, з донькою не спілкується. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 Сімейного кодексу України. Згідно вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради згідно листа від 11.04.2019р. № 1064/0/202-19 підтримує позовні вимоги [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Як вбачається з висновку від 11.04.2019р. № 295 Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради малолітня [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з батьком, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , де для дитини створені вісі необхідні умови для всебічного розвитку. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] тривалий час не приймає участі у вихованні дочки, не цікавиться станом її здоров`я, навчанням та дозвіллям, не приймає участі в матеріальному утриманні дитини. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 р. батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст.27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості за нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Відповідачка [PERSON] ухилялася від виконання батьківських обов`язків щодо доньки [PERSON] , [INFO] , не цікавиться її станом здоров`я, не виконує своїх обов`язків по утриманню та її вихованню. Виходячи з інтересів малолітньої [PERSON] , [INFO] , суд вважає за необхідне позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.02.2019р. і до досягнення донькою повноліття. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки [PERSON] судовий збір.

Outcome: approved