Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Херсонського морського коледжу рибної промисловості 7284,45 грн. основного боргу та 1921,00 грн. витрати на судовий збір. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.09.2015 року між ДВНЗ «Херсонське морехідне училище рибної промисловості» та [PERSON] укладено договір № 86км-15д про навчання на контрактній основі [PERSON] . [PERSON] зарахований на навчання за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб наказом від 15.08.2015 року № 196. 01 вересня 2015 року між ДВНЗ «Херсонське морехідне училище рибної промисловості» та [PERSON] укладено договір № 59 про проживання [PERSON] в курсантському гуртожитку. 10 жовтня 2017 року у зв`язку із невиконанням [PERSON] навчального плану його було відраховано з училища наказом №315. Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 25.06.2018 № 681 навчальний заклад змінив назву на Херсонський морський коледж рибної промисловості. За час навчання [PERSON] було надано 3496,5 навчальних години (згідно навчального плану весь термін навчання передбачає надання 5533,5 навчальних годин). Вартість однієї години становить 9,68 грн./година. За весь час навчання освітніх послуг [PERSON] нараховано 33846,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, на адресу суду направив заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву, будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило, причина неявки суду не відома. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії договору №59 на проживання в курсантському гуртожитку Державного вищого навчального закладу «Херсонське морехідне училище рибної промисловості» від 01.09.2015 року укладеного з [PERSON] , [PERSON] надано право проживання у зазначеному гуртожитку. Договір підписаний [PERSON] . Згідно копії договору № 86км-15д про навчання у Державному вищому навчальному закладі «Херсонське морехідне училище рибної промисловості» на контрактній основі від 01.09.2015 року укладеного між [PERSON] , визначено умови навчання [PERSON] у зазначеному навчальному закладі, зокрема встановлено плату за навчання на контрактній основі. На підставі цього договору [PERSON] зарахований на навчання за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб наказом від 15 серпня 2015 року №196. Згідно наданої позивачем довідки про заборгованість по оплаті навчання курсанта [PERSON] , за період навчання з 01.09.2015 року по 11.10.2017 року борг становить 7055,70 грн. Згідно копії довідки по нарахуванню та оплати за додаткову електроенергію курсанта [PERSON] , залишок на 06.08.2019 р. становить 229,45 грн. Згідно копії наказу № 196 від 15.08.2015 та додатку, [PERSON] з 01.09.2015 зараховано до вищого навчального закладу Державний вищий навчальний заклад «Херсонське морехідне училище рибної промисловості» у 2015 році. Згідно копії наказу № 315 від 10.10.2017 року [PERSON] курсанта групи М -353 , який навчається за рахунок фізичних та юридичних осіб на спеціальності 5.07010403 «Експлуатація суднових енергетичних установок», ОКР молодший спеціаліст, відраховано з училища за не виконання навчального плану з 11.10.2017 року. Згідно копії претензії №01-18/563 від 09.11.2017, [PERSON] було виставлено вимогу про сплату заборгованості за навчання [PERSON] за договором про навчання у сумі 7055,70 грн. Згідно копії претензії №01-18/394 від 06.08.2019, [PERSON] було виставлено вимогу про сплату заборгованості за проживання у гуртожитку у сумі 229,45 грн. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обов`язків. Зобов`язання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно висуваються. У відповідності зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] , належним чином свої зобов`язання за зазначеними вище договорами перед позивачем не виконала, суд вважає необхідним задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідача зазначену заборгованість. Відповідно до ст.141 ЦПК України, обов`язок сплати на користь позивача судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Outcome: approved