Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням кімнати [ADDRESS] з тих підстав, що останні більше шести місяців без поважних причин в зазначеному житлі не проживають. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що в 1996 році, на підставі ордеру [PERSON] було надано ліжко-місце в гуртожитку і проведено її реєстрацію, в 1998 році у неї народився син [PERSON] його також було зареєстровано за місцем проживання відповідачки. З 2014 року відповідачі змінили місце свого проживання, в спірному помешканні не проживають, комунальні послуги не сплачують. Іх речі у кімнаті відсутні, де проживають в даний час невідомо. Таким чином відповідачі фактично не проживають в гуртожитку по [ADDRESS] більше як півроку. Знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку не бажають. Це позбавляє права балансоутримувача використовувати житлову площу за призначенням, надаючи її для проживання. Представник позивача просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином через оголошення в газеті «Деснянська правда», суд розглянув справу в їх відсутність з винесенням заочного рішення. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що тривалий час вона працювала комендантом гуртожитку, де знаходиться спірне житло. Відповідачка вела антисоціальний спосіб життя, вихованням її сина займалася бабуся, в наданій кімнаті не проживає близько десяти років, оскільки їй надавалось ліжкомісце, то після неї в зазначеній кімнаті жила зі згоди балансоутримувача інша особа, яка на даний час померла. Ніяких речей відповідачки в кімнаті немає, як і відсутні речі її сина. Де вони фактично проживають та чим займаються невідомо. На даний час кімната порожня і являє собою вільне приміщення. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно карток реєстрації особи (а.с. 6-7) в кімнаті [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача стверджувала, що відповідачі більше шести місяців, а саме з 2014 року не проживають в кімнаті у гуртожитку. Дана обставина не спростована жодним доказом та підтверджується актами обстеження від 23.02.2016 року № 246, від 15.04.2016 року № 550 та від 18.08.2016 року № 1265 (а.с. 8-10), які складені за участі комісії. Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В ході розгляду справи знайшла підтвердження та обставина, що відповідачі зареєстровані, але не проживають більше шести місяців, за місцем реєстрації в кімнаті [ADDRESS]. Перешкод у проживанні в спірному приміщенні їм ніхто не чинив, відповідачі не проживають в гуртожитку з власних міркувань. Відповідно до листа КП «Служба єдиного замовника», у зв'язку з впорядкуванням кімнат в гуртожитку по [ADDRESS] присвоєно номер [ADDRESS]. За таких обставин вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS], підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею, документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved