Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в обґрунтування вимог якого зазначив, що 12 квітня 2013 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір № IKCASHSPG.121860.001, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 50 000 гривень зі сплатою 0,001 % на рік з терміном повернення до 11.04.2016 року. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконав, позивач, зменшивши під час розгляду справи розмір позовних вимог, просить стягнути з відповідача на свою користь, існуючу станом на 09.08.2016 року заборгованість за кредитом в розмірі 37\~826 гривень 43 копійки. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав. Відповідач в судовому засіданні не визнав позов та пояснив, що він не погоджується із нарахованою банком сумою заборгованості. Вислухавши пояснення представника позивача і відповідача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 12 квітня 2013 року між сторонами укладено кредитний договір № IKCASHSPG.121860.001, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 50 000 гривень на споживчі потреби зі сплатою 0,001 % на рік з терміном повернення до 11 квітня 2016 року (а.с. 14 17). Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується копією відповідної заяви на видачу готівки № 170230 від 12.04.2013 року (а.с. 18). Пунктом 2.4. кредитного договору визначено, що період сплати кредиту, комісії та процентів з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з наступного місяця, після дати підписання даного договору. При несплаті кредиту, комісії та процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими. Відповідно до пункту 4.2.1. кредитного договору, позичальник зобовязується здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії, та виконувати всі свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Отже, із змісту позовної заяви та власних пояснень учасників процесу судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав свої зобовязання перед позивачем за кредитним договором від 12.04.2013 року, що порушує права позивача. Відповідно до пункту 1.6. кредитного договору, позичальник сплачує банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,00 % від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Нарахування комісії здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом на суму кредиту зазначений у п. 1.2.. Також, згідно із пунктом 6.1. кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику проценти в розмірі 36 % річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Пунктом 6.3. кредитного договору встановлено, що за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5 % річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Про необхідність сплати кредитної заборгованості за кредитним договором, банк повідомляв позичальника листом вих. № 9112 від 18.11.2015 року (а.с. 19). У звязку із вказаною вимогу, відповідач сплатив частину заборгованості, що також підтверджується квитанцією № 881125 від 31 травня 2016 року (а.с. 85). З урахуванням цієї обставини, позивачем було зменшено розмір позовних вимог та надано новий розрахунок заборгованості відповідача станом на 09.08.2016 року із зазначенням усіх виплат за кредитом здійснених відповідачем. Таким чином, відповідач не виконав свої зобовязання перед позивачем за укладеним з ним кредитним договором. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 09.08.2016 року відповідач має заборгованість по кредитному договору на загальну суму 37\~826 гривень 43 копійки, прострочена заборгованість за кредитом 6 115 гривень 92 копійки, прострочена заборгованість за процентами 428 гривень 11 копійок, поточна заборгованість по комісії 1 500 гривень 00 копійок, прострочена заборгованість по комісії 3\~000 гривень 00 копійок та сума пені в розмірі 26 782 гривні 40 копійок (а.с. 94 104). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~ \~параграфа 1\~ \~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до\~\~статті 625\~ \~цього Кодексу; якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Таким чином, оскільки, відповідач належним чином не виконав свої зобовязання з повернення кредиту та сплатити процентів у строки передбачені кредитним договором № IKCASHSPG.121860.001 від 12.04.2013 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved