Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якій з урахуванням подальших уточнень зазначає, що 17.06.2008 року відповідно до укладеного договору № HES0GA0000000052 [PERSON] отримав кредит у розмірі 87 315 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення 17.06.2018 року. У зв'язку з тим, що боржник не виконав належним чином зобов'язання за даним договором, станом на 24.09.2013 року загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 131 817,58 грн., яка складається з наступного: заборгованість по кредиту - 70 455,85 грн.; заборгованість по сплаті відсотків - 33 555,75 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 4 585,04 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 6 705,82 грн., а також штрафи: 250 грн. - фіксована частина та 6 265,12 грн. - процентна складова. Для забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором [PERSON] в іпотеку банку було передано: житловий будинок загальною площею 49,60 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності. За договором іпотеки узгоджена сторонами ціна предмету іпотеки становить 108 000,02 грн. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HES0GA0000000052 від 17.06.2008 року у розмірі 131 817,58 грн. звернути стягнення на житловий будинок, загальною площею 49,60 кв. м. та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 17.06.2008) ПАТ КБ «ПриватБанк» (49094 м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки за ціною, визначеною сторонами або на підставі оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності; виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: [ADDRESS]; а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Жигаренко С. В. підтримав обставини, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачі, представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні, не заперечуючи наявність кредитної заборгованості, просили відмовити у задоволенні вимоги про звернення стягнення на будинок, надавши можливість реструктуризувати борг та виконати кредитні зобов'язання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] укладено кредитний договір № HES0GA0000000052, відповідно до якого відповідачу надані кредитні кошти у розмірі 87 315,00 грн. з кінцевим строком погашення 17.06.2018 року із сплатою 20,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.12-16). Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику суму кредитних коштів. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 24.09.2013 року загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 131 817,58 грн., яка складається з наступного: заборгованість по кредиту - 70 455,85 грн.; заборгованість по сплаті відсотків - 33 555,75 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 4 585,04 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 6 705,82 грн., а також штрафи: 250 грн. - штраф (фіксована частина) та 6 265,12 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.5-7). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № HES0GA0000000052 від 17.06.2008 року [PERSON] на підставі договору іпотеки від 17.06.2008 року передала в іпотеку житловий будинок, загальною площею 49,6 кв. м. з господарчими та побутовими будівлями, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Житловий будинок належить «Іпотекодавцю» [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 06.06.1997 року державним нотаріусом Скадовської державної нотаріальної контори за реєстровим номером № 1379. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, переданий в іпотеку, не приватизована, що підтверджується Довідкою по правовий статус земельної ділянки (а.с.19-21). Відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Частиною 1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Відповідно до ст..6 Закону України «Про іпотеку» іпотека за договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. У пункті 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин роз'яснено, що при розгляді позову іпотекодержателя, про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має врахувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Матеріалами справи підтверджено дотримання банком вищезазначених вимог Закону та роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на виконання яких банк надіслав відповідачам [PERSON] та [PERSON] письмову вимогу про усунення порушення кредитного договору № HES0GA0000000052 від 17.06.2008 року, у якій вимагав достроково виконати зобов'язання, а у разі невиконання попередив про намір звернути стягнення на предмет іпотеки та заявив вимогу про добровільне звільнення житлового будинку разом з усіма членами сім'ї (а.с.8, 9). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», яка регулює порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду, суд може визначити один з наступних способів реалізації предмета іпотеки: шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодаржателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві за наявності відповідного рішення суду або відповідного застереження в іпотечному договорі, а також встановлює порядок такого продажу. З огляду на те, що п. 35.5 договору іпотеки сторонами договору узгоджено вартість предмета іпотеки, а саме вартість житлового будинку, переданого в іпотеку, за домовленістю сторін визначена в сумі 108 000 грн., суд вважає, що саме ця ціна повинна бути початковою. Судові витрати необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved