Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив припинити заборону на квартиру №102 в м. Житомирі, бульвар Польський, будинок 18/26 за реєстраційним номером обтяження 3513600 в єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та припинити іпотеку в державному реєстрі іпотек за №3513785. При цьому посилався на те, що між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір та договір іпотеки. Кредитор відступив свої права вимоги за вказаними договорами «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», яке у подальшому ліквідовано без правонаступництва, а тому іпотека припинилася. Однак відповідач відмовляється припинити заборону на обєкт нерухомого майна та іпотеку у позасудовому порядку. 11.01.2019 року представником позивача подано до суду позовну заяву в новій редакції, в якій просить припинити (скасувати) заборону на нерухоме майно квартиру, адреса: Житомирська обл., м. Житомир, бульвар Польський, будинок 18/26 квартира, 102 в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 3513600 зареєстровано 26.07.2006 року за №3513600 реєстратором: Приватним нотаріусом [PERSON] на підставі договору іпотеки р.11097, 25.07.2006 року ПН [PERSON]; припинити (скасувати) іпотеку в державному реєстрі іпотек за №3513785 зареєстровану 16.03.2007р. реєстратором: Приватним нотаріусом [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, р.351, 352, Приватний нотаріус ДМНО [PERSON] Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 14.01.2019 року відкрито провадження у цивільній справі з розглядом її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.07.2006 року між ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ Комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір ZRH0GK00003380 строком до 24.07.2021 року. В забезпечення виконання зобовязань позичальником за вищезазначеним кредитним договором між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 25.07.2006 року було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку банку квартиру №102 за адресою: м. Житомир, бульвар Польський, будинок №18/26. У звязку з посвідченням вищевказаного договору іпотеки 25.07.2006 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] накладено заборону відчуження вищезазначеної квартири, яка належить [PERSON], до припинення дії договору іпотеки, зареєстровану в реєстрі за №11098. Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 13.11.2014 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 16.03.2007 року на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, р.351, 352 від 19.02.2007 року на вищезазначену квартиру в Державному реєстрі іпотек зареєстровано іпотеку (реєстраційний номер обтяження 3513785) та іпотекодержателем зазначено «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE NO. 1 PLC), яке не є резидентом України. Предметом доказування у даній справі є факт настання обставини, яка є підставою для припинення іпотеки, з огляду на це, судом надається правова оцінка лише тим доказам, які стосуються предмету доказування. Іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (ст.1 Закону України «Про іпотеку»). Підстави для припинення іпотеки визначні у ст.17 Закону України «Про іпотеку», де регламентовано, що іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; - реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; - набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; - визнання іпотечного договору недійсним; - знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; - з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. У звязку з цим, суд звертає увагу на ст.609 ЦК України, де вказано, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Відповідно до ст.593 ЦК України, право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. Розглядаючи у системному звязку ст.593 ЦК України та ст.17 закону України «Про іпотеку» слід дійти висновку, що застава, іпотека, припиняється у разі припинення основного зобовязання. Відповідно до п.5 глави 15 ІІ Розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: - кредитора про погашення позики; - про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); - про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; - про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; - органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; - про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; - про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; - про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; - про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; - про відчуження майна, переданого під виплату ренти; - за рішенням суду; - в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем не надано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності обставин, передбачених ст.17 Закону України «Про іпотеку», як підстав для припинення іпотеки, а також ліквідації юридичної особи нерезидента іпотекодержателя «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE NO. 1 PLC) без правонаступництва. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2018 року, на яке посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, ухвалене по справі №357/5591/18, в якій брали участь інші особи та щодо іншого предмету позову, а тому не звільняє від доказування по даній справі. Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: dismissed