Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради до [PERSON] про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок незаконного звільнення працівника. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 08 листопада 2016 року за розпорядженням Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. №350-к було звільнено [PERSON] з посади директора Департаменту правового супроводу та контролю у зв`язку з прогулом (п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України) з 10.01.2012. Не погоджуючись з вказаним рішенням, [PERSON] оскаржив його в судовому порядку. На виконання рішення суду 08.05.2019 Виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради здійснено виплату коштів на суму 764 944, 23 грн. Таким чином, внаслідок незаконного звільнення міським головою [PERSON] [PERSON] із займаної посади Виконавчому комітету Кам`янець-Подільської міської ради завдано збитки у загальному розмірі 764944,23 гривень. Просить стягнути в порядку регресу з [PERSON] на користь Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради матеріальну шкоду, завдану внаслідок незаконного звільнення працівника на суму 764944,23 гривень, стягнути з відповідача на користь прокуратури Хмельницької області судовий збір в сумі 11474,16 гривень. Прокурор Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури, в судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що вина відповідача в заподіянні шкоди підтверджується рішеннями Києво Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року яка була чинною на момент звернення прокурора з позовом. Відповідно до ст.. 24 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» Кам`янець Подільська міська рада має право в порядку регресу звернутися до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті незаконного звільнення. Шкода відповідачем повинна відшкодовуватись незалежно від його вини. Виплачена [PERSON] заробітна плата та сплачені податки та збори , які нараховані на заробітну плату теж є шкодою, які підлягають стягненню в порядку регресу. Представник Кам`янець Подільської міської ради в судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що виплата коштів [PERSON] була здійсненна на підставі платіжних доручень, які є наявні в матеріалах справи. Вина відповідача підтверджується Постановою Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року, якою фактично підтверджується вина відповідача у незаконному звільненні [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що позов не підлягає задоволенню , спір між сторонами стосується стягнення шкоди в порядку регресу, що передбачено ч. 2 ст. 24 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з відсиланням до ст.. 1174 ЦК України та ст.. 1191 ЦК України, що вказано в позовній заяві. Стягнення шкоди , заподіяної органу місцевого самоврядування могло здійснюватись в порядку ст.. 134 КЗПП України. На час розгляду справи відсутні будь які докази на підтвердження вини відповідача, оскільки рішення Києво Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2019 року скасовані і справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Тому відсутні підстави для стягнення коштів з відповідача. Податок на доходи з фізичних осіб сплачується повністю до місцевого бюджету , тобто ця сума була взята з місцевого бюджету і повернута до місцевого бюджету територіальної громади. Справа про поновлення [PERSON] на роботі розглядалася судами різних інстанцій з 2012 року, тобто з порушенням строків розгляду справи, тому відповідач не повинен нести відповідальність за виплату середньої заробітної плати [PERSON] , яка нарахована через порушення строків розгляду справи судом. Частиною 4 ст. 1191 ЦК України не передбачено право на відшкодування в порядку регресу шкоди завданої в результаті відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено,\~що з 17 березня 2011 року [PERSON] працював на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю. Відповідно розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевич Михайла Євстафійовича від 08.11.2016 року №350-к [PERSON] звільнено з посади директора Департаменту правового супроводу та контролю з займаної посади 10 січня 2012 року за прогул. (п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України). Постановою Касаційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року, справа за № 369/11467/16-а скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2018 року яким визнано протиправним і скасовано розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. №350-к від 08.11.2016 «Про звільнення [PERSON] », зобов`язано поновити його на займаній посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець Подільської міської ради та вирішено стягнути з Виконавчого комітету Кам`янець Подільської міської ради на користь [PERSON] середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 10.01.2012 по 14.11.2018 в сумі 37 891 грн. 52 коп. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 року у справі №369/11467/16-а , якою рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2018 змінено, в частині стягнення з Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради на користь [PERSON] середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 10.01.2012 року по 14.11.2018 року в сумі 627 003 грн. 47 коп. На виконання Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 року у справі №369/11467/16-а Виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради 08.05.2019 року здійснено виплату коштів на суму 764 944,23 грн., з них: -137940,76 грн. згідно платіжного доручення №448 від 08.05.2019 року (нарахування ЄСВ на середньомісячну заробітну плату [PERSON] ); -9405,05 грн. згідно меморіального ордера №9 від 08.02.2019 року (військовий збір, утриманий з середньомісячної заробітної плати [PERSON] ); -504 737,80 грн. згідно меморіального ордера №8 від 08.05.2019 року (грошові кошти, які перераховано на картковий рахунок [PERSON] ); -112 860,62 грн. згідно меморіального ордера №10 від 08.05.2019 року (ПДФО, утримане середньомісячної заробітної плати [PERSON] ). Для настання деліктної відповідальності необхідна наявність\~складу правопорушення, а саме: протиправна поведінка заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вина. Тобто між [PERSON] та Виконавчим комітетом Кам`янець Подільської міської ради не виникало правовідношення, пов`язаного з заподіянням шкоди [PERSON] . Ні прокурором, ні представником Виконавчого комітету Кам`янець Подільської міської ради не було надано суду жодних доказів на підтвердження заподіяння виконавчим комітетом , будь якої шкоди [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст.. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Перебуваючи на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю, [PERSON] , проходив службу в органі місцевого самоврядування. На підставі судового рішення , яке станом на 08 травня 2019 року , не було скасовано, йому було виплачено середньомісячний заробіток , який не є шкодою в розумінні ст.. 22 ЦК України. Інші виплати : нарахування ЄСВ на середньомісячну заробітну плату [PERSON] , військовий збір, утриманий з середньомісячної заробітної плати [PERSON] , ПДФО, утриманий з середньомісячної заробітної плати [PERSON] теж не є матеріальною шкодою в розумінні ст.. 22 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди). За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. При відмові в задоволенні позову суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного суду , вказану у п. 48, 49, 50 Постанови від 05 грудня 2018 року при розгляді справи №818/1688/16, провадження № 11-892апп18.( далі - Постанова ВП ВС) В п. 48 Постанови ВП ВС вказано, що у випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. В п. 49 Постанови ВП ВС вказано, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. В п. 50 Постанови ВП ВС вказано, що вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби. Тому встановивши при розгляді справи в порядку цивільного судочинства що грошові кошти в сумі 764944 гривні 23 коп. не підлягають стягненню в порядку регресу, суд враховує, що він не має можливості дати оцінку правовідносинам, які виникли між Виконавчим комітетом Кам`янець Подільської міської ради та відповідачем , доказам, які б підтверджували обґрунтованість вимог прокурора в частині відшкодування матеріальної шкоди відповідачем [PERSON] , оскільки дані обставини підлягають розгляду в порядку , передбачену Кодексом адміністративного судочинства. Відповідно ст..141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в задоволенні позову в стягненні з [PERSON] на користь Хмельницької обласної прокуратури судового збору в сумі 11474 гривень 16 коп. слід відмовити

Outcome: dismissed