Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на автомобіль BMW X 5, державний номер [NUMBER], вартістю 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень, технічний паспорт серії [NUMBER], з номером кузова [NUMBER], визнати його добросовісним набувачем автомобілю BMW X 5, державний номер [NUMBER], вартістю 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень, технічний паспорт серії [NUMBER], з номером кузова [NUMBER]. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 05 вересня 2013 року, він за договором позики запозичив [PERSON] гроші в розмірі 160 000 гривень, заставою до цього договору було залучено автомобіль BMW X 5, державний номер [NUMBER], вартістю 160 000 грн., який знаходиться у розпорядження [PERSON] відповідно до генеральної довіреності, зареєстрованої за №1285 від 20 серпня 2013 року, яку йому надав [PERSON], технічного паспорту на автомобіль BMW X 5, державний номер [NUMBER], серії [NUMBER]. Відповідно до пп. 2 договору позики від 05 вересня 2013 року, строк виконання умов за договором сплив 05 жовтня 2013 року. Однак, [PERSON] повідомив позивача, що в зв'язку з непередбаченими обставинами в нього немає можливості повернути запозичені гроші в розмірі 160 000 грн., і тому, відповідно до п.п. 5, 6, 7, 9 договору позики від 05 вересня 2013 року він передав позивачу 05 листопада 2013 року предмет застави, а саме автомобіль BMW X 5, державний номер [NUMBER], який і на цей час знаходиться у позивача. 05 грудня 2013 року на вимогу позивача оформлення права власності на автомобіль [PERSON] повідомив що не може цього зробити, в зв'язку з тим, що в нього немає часу на відповідні офіційні заходи які пов'язанні з переоформленням предмету застави, крім того він вважає, що, передавши позивачу в володіння автомобіль виконав всі зобов'язання перед позивачем. Позивач вважає, що незважаючи на вищенаведене, [PERSON] порушив умови договору позики, і не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, крім того, він має право звернути стягнення на предмет застави. Автомобіль BMW X 5, державний номер [NUMBER], вартістю 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень на цей час знаходиться у позивача, але він позбавлений можливості володіти, користуватися, та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Крім того, на даний автомобіль ніхто не претендує. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов із підстав, зафіксованих технічними засобами судового засідання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, та не заперечував проти його задоволення. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05 вересня 2013 року, [PERSON] за договором позики запозичив [PERSON] гроші в розмірі 160 000 гривень. У забезпечення виконання зобов'язань за даним договором є застава автомобілю BMW X 5, державний номер [NUMBER], вартістю 160 000 грн., який знаходиться у розпорядженні [PERSON] відповідно до генеральної довіреності, зареєстрованої за №1285 від 20 серпня 2013 року, яку йому надав [PERSON], технічного паспорту на автомобіль BMW X 5, державний номер [NUMBER], серії [NUMBER]. Відповідно до пп. 2 договору позики від 05 вересня 2013 року, строк виконання умов за договором сплив 05 жовтня 2013 року. Відповідач суму позики до даного часу не повернув. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч.1,2 ст.1047 ЦК України Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Однак, [PERSON] повідомив позивача, що в зв'язку з непередбаченими обставинами в нього немає можливості повернути запозичені гроші в розмірі 160 000 грн. і тому відповідно до пп. 5, 6, 7, 9 договору позики від 05 вересня 2013 року він передав позивачу 05 листопада 2013 року предмет застави, а саме автомобіль BMW X 5, державний номер [NUMBER], який і на цей час знаходиться у позивача. Проте, оформити право власності на автомобіль нотаріально стало неможливим, в зв'язку з тим, що [PERSON] повідомив що не може цього зробити, в зв'язку з тим, що в нього немає часу на відповідні офіційні заходи які пов'язані з переоформленням предмету застави, крім того він вважає що передавши позивачу в володіння автомобіль виконав всі зобов'язання перед позивачем. Відповідно до вимог договору позики та вимог ст. 589 ЦК України позивач має право звернути стягнення на предмет застави. Відповідно до вимог ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до вимог ст. 620 ЦК України у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання. Автомобіль BMW X 5, держномер [NUMBER] на цей час знаходиться у позивача, але в порушення вимог ст. 319 ГК України він позбавлений можливості володіти, користуватися, та розпоряджатися свої майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 390 ЦК України майно не може бути витребуване в нього. Згідно ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребовувати це майно від набувача лише у разі, якщо: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Таким чином, на даний час, за позивачем, як добросовісним набувачем може бути визнано право власності згідно ст. 330 ЦК україни. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved