Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення нарахованих відсотків за договором кредиту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору № 151 від 29.02.2008 року КС « Полтава і Полтавці» надала [PERSON] кредит в розмірі 5000,00 грн. строком до 31 серпня 2009 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,18 % щоденно на суму залишку заборгованості за кредитом. З метою забезпечення виконання взятих на себе боржником зобов'язань 19.02.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №87. Оскільки [PERSON] належним чином не виконав зобов'язання по зазначеному договору виникла заборгованість у розмірі 54527,92 грн., яку й просили стягнути. У судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, та зазначила, що свої вимоги підтримує повністю. Відповідачі будучи належним чином повідомленими про день та час слухання справи, у судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки та їх поважність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності за наявних у справі матеріалів відповідно до положень статей 224-233 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядує цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Встановлено, що 29 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 151. У відповідності до розділу 1 пункту 1.1 вказаного Кредитного договору позивач прийняв на себе зобов'язання надати боржнику кредит в сумі 5000,00грн. строком на 18 місяців з 29 лютого 2008р. по 31 серпня 2009р., а боржник взяв на себе зобов'язання погасити кредит згідно Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору з процентною ставкою за користування кредитом 0,18 % щоденно на залишок основної суми кредиту. З метою забезпечення виконання взятих на себе боржником зобов'язань, 19 лютого 2008року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 87. Згідно з п.п. 1.2. договору поруки, поручитель на добровільних засадах зобов'язався перед кредитором нести відповідальність за своєчасне і повне виконання зобов'язань членом кредитної спілки [PERSON], які виникають з умов кредитного договору №151 від 29 лютого 2008року. Пунктом 9.1. кредитного договору встановлено, що при порушенні боржником будь-яких платежів більш ніж на три дні, позивач має право подвоїти процентну ставку, вказану у пункту 1.1. договору до моменту повного погашення простроченої заборгованості. Якщо після закінчення місячного строку з дня подвоєння процентної ставки Позичальник порушує строк сплати кредиту та/або процентів, то Кредитор самостійно в односторонньому порядку потроює процентну ставку, в п.1.4 до моменту повного погашення простроченої заборгованості. У випадку стягнення заборгованості через суд - додатково стягнути проценти за користування кредитом з розрахунку один відсоток від суми кредиту за кожен день прострочення сплати кредиту та/або процентів. Порушення боржником своїх зобов'язань по кредитному договору змусило позивача звернутися до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом про стягнення коштів, рішення суду від 05 липня 2012 року про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості, в розмірі 27 053,74 грн. з яких 4205,13грн.- залишок боргу по основній сумі кредиту, 22 573,74 грн. - нараховані відсотки. Судові витрати - 270,53 грн. Разом - 27 324,27 грн. Відповідачі здійснили часткову оплату заборгованості: 31.10.2012р. в розмірі 500,00 грн.; 12.11.2012р. в розмірі 300,00 грн.; 28.01.2013р. в розмірі 500,00 грн.; 25.02.2013р. в розмірі 400,00 грн.; 29.03.2013р. в розмірі 500,00 грн.; 23.07.2013р. в розмірі 500,00 грн.; 26.09.2013р. в розмірі 500,00 грн. Всього сплачено 3 200,00 грн. Погашення боргу по основній сумі кредиту не проводились. Залишок заборгованості по відсоткам згідно рішення суду складає - 19 373,74грн. Відповідно до п.17 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається не виконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК України. Розрахунок процентів виходячи з потроєної процентної ставки(ставка 0,18% х 3 = 0,54%) становить 19 121,82грн 4205,13*0,54%=22,71 грн. за кожен день прострочення 842*22,71 =19121,82 грн. У випадку стягнення заборгованості через суд - додатково стягуються 1% від суми кредиту за кожен день прострочення сплати кредиту таабо відсотків: 4205,13 грн.*1%=42,05% (за один день прострочення); 842*42,05 грн.=35406,10 грн. Всього заборгованість становить: 19121,82+35406,10 грн.=54527,92 грн. Відповідно до умов договору проценти за користування кредитом (ставка 0,18%) за період з 25.04.2012р. по 14.08.2014р. - 842 дні становить 6373,94 грн. 4205,13*0,18%=7,57 грн. за кожен день прострочення 842*7,57=6373,94 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи характер умов договору, суд вважає, що потроєння процентної ставки та стягнення 1% від суми кредиту за кожен день прострочення по договору має правову природу неустойки У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-100цс14, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за договором позики, звернення відповідача із заявою про зменшення неустойки не є обов'язковим для суду привирешенні цього питання. Так Верховного Суду України зазначив, що частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення неустойки (пені та штрафу) задовольнити частково, зменшивши розмір неустойки, котра підлягає до стягнення з відповідача до 6000,00 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 12373,94грн (5000,00грн +6373,94 грн = 12373,94грн) Судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial