Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.2-3, 86) і свої вимоги обґрунтовує тим, що на праві власності йому, колишній дружині [PERSON] та доньці [PERSON] - [PERSON] належить по 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Вказана квартира складається з двох житлових кімнат, житловою площею 30,3 кв.м і загальною площею 52,55 кв.м. Оскільки відповідачі чинили йому перешкоди у користуванні квартирою, то він змушений був звернутися до суду з позовом про усунення перешкод прав власника шляхом вселення. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 02.07.2014 року його вселено в спірну квартиру. Встановити порядок користування квартирою з виділенням йому в користування окремої кімнати неможливо. Спільне користування квартирою є неможливим через неприязні та напружені стосунки між сторонами. Згідно з ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників відповідної матеріальної компенсації. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] та [PERSON] на його користь по 59416грн.66коп. з кожної грошової компенсації за належну йому 1/3 частину квартири [ADDRESS] з припиненням його права власності на вказану частину квартири після сплати йому грошової компенсації та з визнанням за кожною з них права власності на 1/6 частину вказаної квартири. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з зазначених в позові підстав. В судовому засіданні відповідачі заперечували проти задоволення позову, пояснивши, що позивачу не створюються перешкоди у користуванні житлом, позивач проживає за межами України в м.Москва. Вони також бажають продати цю квартиру, але згодні на отриманні коштів від продажу в іноземній валюті, враховуючи різке знецінення гривні. Після продажу квартири погоджуються виручені кошти поділити між сторонами в рівних частках. Коштів, необхідних для виплати позивачу, вони не мають, тому позовні вимоги реально не зможуть задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, показання відповідачів, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить кожному по 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Викладені обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу квартири (а.с.43), витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.46, 59,60). Квартира складається з двох житлових кімнат, загальною площею 52,55 кв.м, житловою площею 30,3 кв.м. Позивачу [PERSON] створювалися перешкоди у користуванні спірною квартирою. Згідно з рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 02.07.2014 року (а.с.7) усунуті перешкоди у здійсненні [PERSON] прав власника і останній вселений до квартири [ADDRESS], але позивач в квартирі не проживає. В квартирі [ADDRESS] фактично проживають [PERSON] - колишня дружина позивача та [PERSON] - донька відповідача [PERSON] від першого шлюбу. Між сторонами склалися неприязні стосунки, відповідачі заперечували проти спільного проживання в одній квартирі з позивачем, що встановлено рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 02.07.2014 року. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Частиною 3 ст.358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють та користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з вимогами ст.364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Судом встановлено, що виділ позивачу частки квартири в натурі неможливий, оскільки неможливо обладнати кілька самостійних виходів з квартири. Сторони погоджуються щодо необхідності продажу квартири, стверджуючи, що підшукують варіанти продажу квартири. Позивач згоден отримати кошти від продажу квартири відповідно до вартості його частки в національній валюті України, відповідачі бажають отримати кошти від продажу квартири в іноземній валюті. Продаж квартири ускладнюється різким зростанням курсу долара. Відповідно сторони не можуть визначитися з вартістю квартири, яка б задовольняла інтереси всіх трьох співвласників. Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження судового експерта Симоненко В.П. (а.с.24-42) ринкова вартість спірної квартири станом на 22.10.2014 року становить 356500грн. Вартість 1/3 частки квартири становить 118 833,33грн. Згідно з ст.364 ЦК України обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки, і не передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться право співвласника на виділ у залежність від згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ. При вирішенні таких справ, крім спеціальної норми, слід керуватися і загальними засадами цивільного законодавства (ст. 3 ЦК) щодо справедливості, добросовісності та розумності з урахуванням прав та інтересів усіх співвласників. Позивач бажає отримання від відповідачів грошової компенсації вартості 1/3 частки квартири, оскільки спільне проживання та користування квартирою є неможливим. Отримання грошової компенсації вартості 1/3 частки квартири в сумі 118833,33грн. буде відповідати інтересам позивача, оскільки тривалий час він не користується квартирою та не може спільно з відповідачами знайти покупця цієї квартири. Оскільки сторони мають обопільний намір продати спірну квартиру, то стягнення з відповідачів на користь позивача по 59416грн.66коп. з кожного грошової компенсації не буде порушувати їх інтереси. З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості належної йому на праві власності 1/3 частини квартири [ADDRESS], в дольовому порядку по 59416грн.66коп. з кожної та припинити право власності [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] після повного отримання ним від [PERSON], [PERSON] компенсації вартості належної йому частини вищевказаної квартири шляхом переходу права власності до [PERSON], [PERSON] в рівних частках, по 1/6 частині квартири кожному. При зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір в розмірі 622грн.50коп. Вартість будівельно-технічного дослідження становить 1200грн. Отже, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] по 311грн.25коп. з кожної в відшкодування судового збору та в відшкодування витрат за надання будівельно-технічного дослідження в розмірі по 600грн. з кожної. Сума судового збору з відповідачів має становити 594грн.16коп. Тому з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 282,91грн. з кожного (594,16грн.-311,25грн.=282,91грн.)

Outcome: approved