Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що відповідачі проживають в [INFO], який перебуває на балансі позивача. Відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі проводили оплату послуг, що надаються, у звязку з чим за період з грудня 2011 року по березень 2014 року, з урахуванням встановленого рішенням суду обовязку перерахунку вартості комунальних послуг, у відповідачів виникла заборгованість в розмірі 6439,11 грн. Оскільки добровільно відповідачі відмовляються її погасити, позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість у вищезазначеному розмірі 7525,30 грн. та 243,60 грн. судового збору. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та, посилаючись на викладені доводи та обґрунтування, просять позов задовольнити, при цьому додавши, що розрахунок тарифів зроблений на підставі діючих нормативних актів. Відповідачі та їх представник позовні вимоги не визнали, надали заперечення в яких зазначили, що проживають у вищевказаному будинку, який перебуває на балансі відповідача. Рішенням суду від 1.3.2012 року позивача зобовязано перерахувати вартість комунальних послуг за 2009-2011 року з урахуванням їх якості, але це зроблено не в повному обсязі. Позивач продовжує проводити нарахування вартості послуг за старими тарифами, просять в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні відповідачами надані квитанції про часткову сплату комунальних послух за вказаний період та заява про застосування строку позовної давнини при розгляді справи. Вислухавши пояснення, перевіривши докази по справі, суд встановив певні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено в судовому засіданні й проти чого не заперечують сторони, відповідачі проживають в [INFO] (а.с.5). Сторони не оспорюють, що послуги з утримання (технічного обслуговування) будинку надає позивач. Згідно рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 1.3.2012 року ВАТ «ЗЗФ» зобовязано зробити перерахунок комунальних послуг відносно відповідачів за 2009-2011 року (а.с.24-26). Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27.2.2013 року рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.31-34). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Надані відповідачами квитанції про сплату комунальних послуг хоча і не в повному обсязі, суд вважає як визнання відповідачами наявність договірних правовідносин щодо надання комунальних послуг позивачем й згода відповідачів на їх оплату, що за змістом ст.629 ЦК України встановлює обовязок оплати комунальних послуг в звязку з їх наданням. Відповідачам надана заява про застосування щодо даних правовідносин строку позовної давності (а.с.162), що сприймається судом також як доказ визнання наявності заборгованості. Згідно ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст.267 УК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд вважає, що в даних правовідносинах підлягає застосуванню строк позовної давності. Згідно витягу з особистого рахунку заборгованість відповідачів за надані комунальні послуги з урахуванням зобовязання рішенням суду проведення їх перерахування, за період з грудня 2011 року по березень 2014 року становить 6439,11 грн.(а.с.6-7). Звернення позивача до суду відбулося 31.8.2015 року (а.с.1), тому й стягнення треба проводити за останні три року, тобто за період з вересня 2012 року по березень 2014 року. Згідно виписки з особистого рахунку (а.с.6-7), розмір заборгованості за період з вересня 2012 року по березень 2014 становить 4875,43 грн. Відповідачами надані докази - квитанції про сплату заборгованості за комунальні послуги за період з вересня 2012 року по березень 2014 в розмірі 3189,91 грн.(а.с.165-171). Таким чином від заборгованості за період з вересня 2012 року по березень 2014 в розмірі 4875,43 грн. за відрахуванням погашення в розмірі 3189,91 грн. підлягає до стягнення решта в розмірі 1685,52 грн., тобто позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial