Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачем та залишити проживати з ним неповнолітніх дітей, зазначивши, що 23 серпня 2003 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилися діти [PERSON] - [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Причиною цьому послужили різні погляди на створення побуту, вирішення побутових проблем, виховання дітей. У наслідок цього у сімї виникають сварки і скандали, що призвело до виникнення неповаги між подружжям. З листопада 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження сімї позивач вважає неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, уточнив позовні вимоги та просить вирішити питання лише щодо розірвання шлюбу, наполягає на його розірванні, з приводу вирішення вимог про залишення неповнолітніх дітей на проживанні з ним, просить вказану вимогу не розглядати. Відповідач в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. 23 серпня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №675, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС номер 2102986 (а.с.7). Від спільного життя у сторін народилися діти: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС номер 010808, син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС номер 063202 та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС 160580 (а.с.8,9,10). Причиною розпаду сімї стало те, що між сторонами відсутнє взаємоповага та взаєморозуміння, маються розходження життєвих принципів та поглядів на сімейне життя. У наслідок цього у сімї виникають сварки і скандали, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з листопада 2016 року сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання про утримання дітей сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved