Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області з вказаним позовом. Свій позов аргументував тим, що він є рідним синок [PERSON]. З 3-річного віку він не мешкав з батьком, так як батьки розлучились і він з матір'ю виїхали на постійне місце мешкання у Львівську область, де він мешкає по теперішній час. Стосунків з батьком він не підтримував і тому про смерть батька своєчасно не був обізнаний. Батько - [PERSON] помер [INFO] році. Після його смерті була відкрита спадщина до складу якої входить житловий будинок за адресою [ADDRESS]. З поважних причин він пропустив встановлений для прийняття спадщини законний, шестимісячний строк, тому не встиг подати, у встановлений законом строк, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, після смерті свого батька. На підставі ст..1272 ЦК України, просить визначити йому додатковий строк, у 3 місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька. В судове засідання позивач не з»явилася уповноваживши від свого імені в суді захищати його інтереси [PERSON], який діє згідно довіреності, яка засвідчена та зареєстрована в Єдиному реєстрі довіреностей державним нотаріусом Другої Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області 19.07.2013 року за № 39771193 (а.с.14-15). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і суду пояснив, що батьком позивача є [PERSON], який помер [INFO] року. Після смерті останнього залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою Донецька область, [ADDRESS]. Своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, після смерті свого батька, позивач не мав можливості, бо з батьком з 3 річного віку не проживав і стосунків з останнім не підтримував, бо вони з матір'ю переїхали жити до Львівської області. Про смерть батька він дізнався лише в 2005 році, після того як повернувся до України, так як з 1999 року по 2005 рік він знаходився в Португалії. Так, як позивач живе у Львівській області і певний час свого життя знаходився за межами України, він не міг своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Тому вважає, що останній пропустив строк з поважних причин і просить на підставі ст..1272 ЦК України визначити 3 місячний додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши заяву, в якій він просить розглянути вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини без його участі. При цьому в своїй заяві відповідач зазначив, що вимоги позивача він визнає. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши заяву відповідача, в якій зазначено, що останній визнає позовні вимоги позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що даний позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини у зв»язку зі смертю фізичної особи та перехідом його прав та обов»язків (спадщини) за законом до інших осіб в порядку спадкоємства, які регулюються нормами Цивільного кодексу України в редакції 1963 року. З свідоцтва про народження позивача - [PERSON] [INFO], вбачається, що батьком останнього є [PERSON] (а.с.10). З копії свідоцтва про смерть (а.с.9) встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року. На підставі ст.ст.527, 529 ЦК (в редакції 1963 року) [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS], яке належало останньому на праві власності (а.с.13). Відповідно до ст..524 ЦК (в редакції 1963 року), спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. З інформації наданої Другою Добропільської державної нотаріальної конторою встановлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, 13.12.1999 року в нотаріальній конторі відкрита спадкова справа за № 208. З копії вищевказаної спадкової справи вбачається, що вона була відкрита на підставі заяви [PERSON], яка є спадкоємцем після смерті [PERSON] на підставі заповіту останнього, який був посвідчений 18.10.1994 року за реєстром № 50 виконкомом Святогорівської селищної Ради народних депутатів Добропільського району Донецької області. З копії заповіту (а.с.32) вбачається, що [PERSON] 17 жовтня 1994 року на випадок своєї смерті заповідав житловий будинок за адресою [ADDRESS] - [PERSON]. Відповідно до ст..548 ЦК (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі ст..549 ЦК (в редакції 1963 року), та доказів, які маються у справі, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Згідно письмової заяви від 06.12.2013 року (а.с.20), відповідача по справі позов визнав в повному обсязі. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає визнання відповідачем позову [PERSON], так як визнання ним позову порушує права, свободи та інтереси [PERSON], яка є спадкоємцем [PERSON] за заповітом і після смерті останнього прийняла спадщину, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, про що свідчать матеріали спадкової справи. Таким чином [PERSON] є належним відповідачем у справі, так як територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини є належними відповідача, за даною категорією справ, лише при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття. В судовому засіданні представнику позивача [PERSON], судом, було роз»яснено, що [PERSON] є особою, яка прийняла спадщину після смерті батька позивача і у зв»язку з цим, є належним відповідачем в даній справі. Також представнику позивача судом було роз»яснено його право на заміну неналежного відповідача на належного, і наслідки подання позову до неналежного відповідача, але останній цим правом не скористувався і клопотання про заміну відповідача не заявив. В судовому засіданні представник позивача заявив, що він не бажає змінювати відповідача Святогорівську селищну раду. Пред»явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в задоволенні позову. Крім того представник позивача, в судовому засіданні, наполягав надати позивачу саме додатковий строк для прийняття спадщини на підставі ст..1272 ЦК України (в редакції 2003 року) . Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої (Спадкове право) Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року) застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим законом. В судовому засіданні достовірно встановлено, що спадщина відкрилася і була прийнята в період дії ЦК України в редакції 1963 року, який не передбачав визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому за вказаних обставин позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed