Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в обґрунтування вимог якого зазначив, що 11 вересня 2013 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір відповідно до якого він надав останньому у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 148 860 гривень 00 копійок з кінцевим терміном повернення до 10 вересня 2020 року. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту за договором не виконує, станом на 17.04.2014 року у нього виникла заборгованість, що порушує права позивача, а тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 182 678 гривень 10 копійок. Представник позивача звернулась до суду із клопотанням в якому просила проводити розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог. Пояснив, що його довіритель не підписував із позивачем зазначений кредитний договір. Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як на підставу своїх вимог позивач посилається на укладення між ним і відповідачем кредитного договору № К-5321904 від 11 вересня 2013 року (а.с. 5 - 14). Пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно із висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 24.04.2015 року № 14764/14765/14-32, підписи від імені [PERSON], що містяться у кредитному договорі К-5321904 від 11 вересня 2013 року та додатку до нього, на копії паспорта серії [NUMBER], виданого Васильківським МВ ГУ МВС України в Київській області 26.12.2007 року, копії картки фізичної особи - платника податків на ім'я [PERSON], виданої Васильківською ОДПІ 03.12.2003 року, рукописні записи «[PERSON]» у кредитному договорі К-5321904 від 11 вересня 2013 року та додатку до нього, а також рукописні записи «Копия верна 11.09.2013 [PERSON]» на копії паспорта серії [NUMBER], виданого Васильківським МВ ГУ МВС України в Київській області 26 грудня 2007 року та копії картки фізичної особи - платника податків на ім'я [PERSON], виданої Васильківською ОДПІ 03 грудня 2003 року - виконані не [PERSON], а іншою особою. Тобто, та обставина, що підпис у кредитному договорі К-5321904 від 11 вересня 2013 року та додатку до нього виконано не відповідачем, безпосередньо вказує на те, що його волевиявлення, спрямованого на виникнення прав та обов'язків, передбачених вказаним кредитним договором - не було. Отже, для відповідача відсутні підстави виникнення цивільних прав та обов'язків перед позивачем за кредитним договором № К-5321904 від 11 вересня 2013 року. Таким чином, враховуючи, що відповідач не набув прав і не брав на себе обов'язків виконувати перед позивачем зобов'язання за кредитним договором № К-5321904 від 11 вересня 2013 року, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є безпідставними і необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). Пунктом 4 частини третьої статті 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз. Відповідно до квитанції № 0.0.288699782.1 від 15.08.2014 року, відповідачем було оплачено вартість проведення судово-почеркознавчої експертизи по даній справі в розмірі 3 922 гривні 00 копійок. За таких обставин, згідно із частиною першою статті 88 ЦПК України, з позивача на користь відповідача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved