Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати незаконними накази директора Микільського ясла-садка Лаврової Л.М. за №12 від 31.01.2018 року, №27 від 19.03.2018 року, №28 від 20.03.2018 року, якими позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догани, посилаючись на те, що її незаконно притягнуто до відповідальності фактично за невиконання обов'язків медичної сестри з дієтичного харчування, що не входить до її обов'язків, як медичної сестри старшої. З цих же підстав позивач просить визнати незаконним наказ директора Микільського ясла-садка Лаврової Л.М. за №29 від 21.03.2018 року про її звільнення та поновити її на роботі на раніше займаній посаді медичної сестри старшої Микільського ясла-садка й стягнути з Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги за підставами вказаними у позові. Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити позивачу в заявлених вимогах у повному обсязі, посилаючись на законність оскаржуваних наказів, прийнятих адміністрацією ясла-садка згідно діючого законодавства в межах своєї компетенці у зв'язку з фактичною неодноразовою відмовою позивача від виконання покладених на неї посадових обов'язків, що поставило під загрозу нормальну діяльність дошкільного навчального закладу. Судом задоволені клопотання сторін про долучення письмових доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім тих які визнаються учасниками справи, є загальновідомими або встановлені рішенням суду в іншій справі. Судом встановлено, що позивач з 1993 року працювала в Микільському ясла-садку Білозерського району Херсонської області на посаді старшої медичної сестри, що підтверджується її трудовою книжкою. Згідно наказу завідувача Микільського ясла-садка Білозерського району Херсонської області №12 від 31.01.2018 року позивачу оголошено догану за невиконання без поважних причин посадових обов'язків. Як вбачається з наказу дисциплінарне стягнення застосовано до позивача у зв'язку з її відмовою 09.01.2018 року виконувати функціональні обов'язки з організації харчування та передати відповідну документацію керівнику закладу на підставі доповідної записки завгоспа від 15.01.2018 року й актів про відмову позивача від підпису в наказах №№ 8-11 від 09.01.2018 року та № 12 від 18.01.2018 року з організації харчування дітей ясла-садка, які досліджені в судовому засіданні. Згідно наказу завідувача Микільського ясла-садка Білозерського району Херсонської області №27 від 19.03.2018 року позивачу оголошено догану за невиконання без поважних причин посадових обов'язків. Як вбачається з наказу дисциплінарне стягнення застосовано до позивача у зв'язку з її відмовою 01.02.2018 року виконувати функціональні обов'язки з організації харчування (не складання меню-вимоги, не здійснення проб готових страв) на підставі доповідної записки завгоспа від 01.02.2018 року та акту про невиконання посадових обов'язків від 01.02.2018 року , які досліджені в судовому засіданні. Згідно наказу завідувача Микільського ясла-садка Білозерського району Херсонської області №28 від 20.03.2018 року позивачу оголошено догану за невиконання без поважних причин посадових обов'язків. Як вбачається з наказу дисциплінарне стягнення застосовано до позивача у зв'язку з її відмовою 19.03.2018 року виконувати функціональні обов'язки з організації харчування (не складання меню-вимоги, не здійснення проб готових страв) на підставі акту про невиконання посадових обов'язків від 19.03.2018 року, які досліджені в судовому засіданні. Відповідно до наказу завідувача Микільського ясла-садка Білозерського району Херсонської області №29 від 21.03.2018 року позивача звільнено з займаної посади згідно з п.3 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків покладених на неї трудовим договором. Як вбачається з наказу він прийнятий на підставі акту про невиконання позивачем посадових обов'язків старшої мединої сетсри з організації харчування 20.03.2018 року, вищезазначених наказів та повідомлення профспілкового комітету від 21.03.2018 року про надання згоди на звільнення, які досліджені в судовому засіданні. Вказані обставини сторонами не заперечуються. Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно ст.ст. 147, 149 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Статтями 147-1, 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника безпосередньо за виявленням проступку але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. У відповідності до ст.ст. 40 ч.1 п.3, 43 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Як вбачається з наданих суду сторонами доказів дисциплінарні стягнення застосовані до позивача згідно оскаржуваних наказів уповноваженим органом в межах строків встановлених ст. 148 КЗпП України, що позивачем не оспорюється. Трудовий договір розірвано між сторонами за попередньою згодою профспілкового комітету Микільського ясла-садка, що підтверджується відповідним повідомленням від 21.03.2018 року та протоколом засідання первинної профспілкової організації від 20.03.2018 року дослідженими в судовому засіданні. Розірвання трудового договору між сторонами відбулося з урахуванням неодноразового застосування до позивача заходів дисциплінарного стягнення, як вищевказаних, так й інших, які були предметом судового спору за результатом якого Білозерським районним судом Херсонської області 19.02.2018 року постановлено рішення яким підтверджено законність застосування до позивача дициплінарних стягнень за порушення ним трудової дисципліни в січні 2018 року. Фактично єдиною підставою в обгрунтування заявлених вимог на яку посилається позивач це незаконність притягнення її до відповідальності та звільнення з посади за невиконання обов'язків медичної сестри з дієтичного харчування, що на її думку не входить до обов'язків медичної сестри старшої. При цьому, позивачем фактично не заперечується її відмова від виконання обов'язків медичної сестри з дієтичного харчування з посиланням на відсутність доплати за виконання таких обов'язків та відповідної освіти для їх виконання. З такими доводами позивача суд не погоджується виходячи з наступного. Відповідно до статуту Микільського ясла-садка Білозерського району Херсонської області (п.6.2) старша медична сестра здійснює лікувально-профілактичні заходи, проводить санітарно-просвітницьку роботу та здійснює контроль за станом здоров'я, фізичним розвитком дітей, організацією фізичного виховання, загартуванням, дотриманням санітарно-гігієничних норм та правил, режимом та якістю харчування. Згідно посадової інструкції №10 сестри медичної старшої, затвердженої наказом завідувача Микільського ясел-садка №19 від 23.01.2017 року та погодженої профспілковим комітетом закладу 20.01.2017 року, з якою позивач ознайомлена особисто, про що свідчить її підпис на цій інструкції, сестра медична старша підпорядковується безпосередньо завідувачу дошкільного закладу, а в своїй роботі керується законами України, постановами Уряду, розпорядчими документами центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та підпорядкованих їм органів управління освітою і органів охорони здоровя, нормативно-правовими актами з питань освіти, виховання і охорони здоров'я, наказами та розпорядженнями завідувача дошкільного закладу, статутом і правилами внутрішнього трудового розпорядку дошкільного закладу, цією посадовою інструкцією (п.п. 1.4, 1.5). При цьому, відповідно до п.2.16 цієї посадової інстуркції старша медична сестра в разі відсуності медичної сестри з дієтичного харчування виконує її обов'язки. Інструкцією з організації харчування дітей у дошкільних навчальних закладах, затвердженою спільним наказом Міністерства освіти і науки та Міністерства охорони здоров'я за № 298/227 від 17.04.2006 року, обов'язки по організації харчування дітей в дошкільних навчальних закладах покладено на медичних сестер (п.п. 1.22, 1.35). Як вбачається з наданих суду доказів на підтвердження листування позивача з керівництвом Микільського ясла-садка та останнього з Микільською сільською радою наприкінці 2017 року та на початку 2018 року з приводу оплати за виконання обов'язків медичної сестри з дієтичного харчування, питання щодо введення до штату Микільського ясла-садка медичної сестри з дієтичного харчування та відповідного фінансування на опату виконання її обов'язків Микільською сільською радою не вирішено. За таких обставин, з урахуванням відсутності у штаті Микільського ясла-садка медичної сестри з дієтичного харчування її обов'язки відповідно до зазначеної посадової інструкції, статуту Микільського ясла-садка та діючого законодавства повинна була виконувати позивач, як старша медична сестра цього дошкільного навчального закладу. Доводи позивача про те, що у штаті дошкільного навчального закладу повинна бути обов'язково медична сестра з дієтичного харчування, а у медичної сестри відповідна кваліфікація, на думку суду саме по собі не давало законних підстав для відмови медичної сестри від виконання таких обов'язків та підстав порушувати таким чином трудову дисципліну у позивача не було, у зв'язку з чим підстави для скасування оскаржуваних позивачем наказів судом не вбачаються. При цьому, оскільки дії позивача фактично поставили під загрозу нормальну діяльність дошкільного навчального закладу та здоров'я дітей цього закладу, контроль за яким є прямим обв'язком медичної сестри закладу, застосовані дисциплінарні стягнення на думку суду відповідають характеру порушень, а звільнення її з займаної посади відбулося з дотримання вимог діючого законодавства.

Outcome: dismissed