Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення з останнього страхового відшкодування в розмірі 5692,06 грн. з підстав винуватості відповідача в заподіянні збитків. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 21.12.2016р. року між ПАТ «Фармак» та позивачем укладено договір добровільного страхування автотранспорту № 250540900.16 за яким застраховано транспортний засіб «Volkswagen Polo» д.н.з. [NUMBER]. 22.04.2017р. в м. Львові на вул. Личаківська, 33 мала місце ДТП за участю автомобілів «Audi A4» д.н.з. RP 67843 під керуванням відповідача, автомобіля «Renault Laguna» RP53862 та застрахованого транспортного засобу. Відповідно до постанови Личаківського районного суду м. Львова від 09.06.2017р., відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. Вказаний випадок позивачем визнано страховим та у звязку з цим на підставі зібраних документів та враховуючи умови договору страхування на користь потерпілого позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 5692,06 грн. За таких обставин, до позивача перейшло право вимоги до особи, винної у заподіянні збитків. Оскільки винним у вчиненні ДТП визнано відповідача, дану суму просить стягнути з останнього в примусовому порядку. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.12.2017р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Визначено відповідачу строк для подання відзиву. Ухвалою від 06.06.2018р. підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заявою до суду справу просить розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не скерував. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.12.2016р. року між ПАТ «Фармак» та позивачем укладено договір добровільного страхування автотранспорту № 250540900.16 за яким застраховано транспортний засіб «Volkswagen Polo» д.н.з. [NUMBER] (а.с.4-10). Згідно довідки про ДТП від 16.05.2017р. (а.с.16), 22.04.2017р. в м. Львові на вул. Личаківська, 33 мала місце ДТП за участю автомобілів «Audi A4» д.н.з. RP 67843 під керуванням відповідача, автомобіля «Renault Laguna» RP53862 та застрахованого транспортного засобу. При цьому, як вбачається з цієї довідки, транспортний засіб «Audi A4» д.н.з. RP 67843 числиться зареєстрованим в [PERSON], а відомості про наявність страхового сертифікату «Зелена карта» відсутні. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 09.06.2017р. (а.с.17), яка набрала законної сили, відповідача визнано винним у вчиненні згаданої ДТП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За наслідками проведення розслідування страхового випадку позивачем затверджено страховий акт (а.с.18зв.) та проведено страхове відшкодування в розмірі 5692,06 грн., що стверджується копією платіжного доручення № 4895 від 16.05.2017р. (а.с.19зв.). Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом цих правових норм до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобовязанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобовязання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобовязанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. З огляду на те, що у даних правовідносинах право вимоги перейшло до позивача, а матеріали справи не містять доказів про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, в т.ч. за умовами страхового сертифікату «Зелена Карта», суд приходить до висновку, що саме останній зобовязаний відшкодувати завдану ним шкоду і тому, визнає позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює рішення про їх задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1600 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.3). На підставі наведеного та

Outcome: approved