Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. На обґрунтування вимог в позові зазначив, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди в його спілкуванні та вихованні доньки [PERSON] [INFO] . В зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до комісії з питань захисту прав дитини при Баштанській райдержадміністрації з заявою про захист його батьківських прав. Було визначено [PERSON] наступний час спілкування з дитиною: кожен понеділок, середа, субота місяця з 17.00 год. до 21.00 год. у помешканні батька. Також висновком врегульовано порядок спілкування баби та діда з онуками, відповідно до якого визначено наступний час спілкування з дитиною: кожен понеділок, середа, субота місяця з 17.00 год. до 21.00 год. у власному помешканні. Відповідач чинить перешкоду у їх спілкуванні з дитиною. Відповідач не виконує рішення комісії та не надає доньку для виховання та спілкування у визначений час. В судове засідання позивачі не з`явилися, надавши заяву про слухання справи у їх відсутність та підтримання позовних вимог у повному обсязі з уточненням днів та часу побачення з дитиною. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність та визнання позовних вимог у повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник органу опіки і піклування надавала заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши письмові докази (висновки комісії з питань захисту прав дитини від 15.07.2016р., копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , про народження серії [NUMBER] ,), суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України). В силу ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов`язком. Дід та баба також мають право на участь у вихованні дитини. Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані. В судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння щодо участі у вихованні дитини, приходить до висновку,що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи спір між сторонами, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування від 15.07.2016 року, та вважає за необхідне зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні позивачів з дитиною та участі у її вихованні. Визначаючи час та тривалість побачень батька, як способу участі у вихованні,суд враховує малолітство ( вік) дитини, постійну потребу у догляді, фізичні потреби, а саме харчування відпочинок, необхідності забезпечення постійного зв`язку з матір`ю, спроможності батька щодо прийняття участі у вихованні у зв`язку з зайнятістю, суд прийшов до переконливого висновку про визначення спілкування з батьком, дідом та бабою, що на переконання суду позитивно впливатиме на розвиток дитини та унеможливить виникнення негативних психологічних наслідків.

Outcome: approved