Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 867,19 доларів США або 6 931,45 грн. за кредитним договором від 22 лютого 2007 року №38/07 та понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору від 22 лютого 2007 року №38/07 [PERSON] 22 лютого 2007 року отримав кредит у розмірі 6 729 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,2 % річних на 60 місяців з кінцевим терміном повернення до 21 лютого 2012 року. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 13 травня 2013 року має заборгованість у сумі 867,19 доларів США (6 931,45 грн.),що складається з простроченої заборгованості по кредиту у сумі 475,37 доларів США (3 799,63 грн.), пеня за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 307,56 доларів США (2 458,63 грн.), 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 84,26 доларів США (673,49 грн.). У зв'язку з чим позивач і просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просив їх задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, про причини своєї неявки суду не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. У зв'язку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22 лютого 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі заступника керуючого філії -Лівобережне відділення № 8420 ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 38/07 (а.с.20-23). Відповідно до п. 1.1., 1.5 кредитного договору позивач зобов'язується надати [PERSON] грошові кошти в сумі 6 729 доларів США, а [PERSON] зобов'язується прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит. Сплатити процент за користування кредитом в розмірі 12,2 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Судом встановлено, що позивач на виконання даного договору надав, а відповідач прийняв грошові кошти в розмірі 6 729 доларів США, що підтверджується заявою на видачу кредиту від 22.02.2007 року, розпорядженням по операційному відділу від 22.02.2007 року, видатковим касовим ордером від 22.02.2007 року, квитанцією № 1 від 22.02.2007 року, платіжним дорученням позичальника від 22.02.2007 року, розпорядженням відділу бухгалтерського обліку від 22.02.2007 року, меморіальним ордером № 1414 від 22.02.2007 року, актом перевірки цільового використання кредитних коштів від 26.02.2007 року (а.с.24-29). Згідно п. 3.3.3 кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит в сумі 6 729 доларів США, здійснити погашення кредиту в сумі 2 018,70 доларів США, що складає 30% вартості транспортного засобу, що купується за кредитні кошти, впродовж першого року користування кредитом. Згідно п. 3.3.4 кредитного договору позичальник зобов'язується здійснювати погашення кредиту рівними частинами впродовж першого року користування кредитом в сумі 168,23 доларів США, з другого року в сумі 98,13 доларів США та сплату нарахованих процентів до останнього дня кожного місяця включно , починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань та внести останній платіж в рахунок погашення кредиту не пізніше 21.02.2012 року. Відповідно п. 3.3.5 кредитного договору позичальник зобов'язується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку не виконання або не належного виконання взятих на себе зобов'язання по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. Пунктом 4.1. кредитного договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених договором та чинним законодавством України та відшкодовуються завдані збитки неустойку(пеня, штраф). Згідно п. 4.2. кредитного договору передбачено, а за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплаті процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,03 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Відповідно розрахунку заборгованості згідно кредитного договору від 22 лютого 2007 року №38/07 станом на 13 травня 2013 року заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 867,19 доларів США (6 931,45 грн.), що складається з простроченої заборгованості по кредиту у сумі 475,37 доларів США (3 799,63 грн.), пеня за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 307,56 доларів США (2 458,63 грн.), 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 84,26 доларів США (673,49 грн.) (а.с.6-15). Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Президента України від 20.05.1999 року № 106/99-рп Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України було перетворено у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», 100% акцій якого належать державі. Крім того, у зв'язку із здійсненням банком соціально значимих функцій по залученню та розміщенню громадян, відповідно до ст.ст. 7, 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відкритому акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» надано статус державного банку. Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 року за № 502 було внесено зміни до Постанови КМУ від 25.02.2003 року № 261 «Деякі питання діяльності відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», які стосуються, в тому числі, найменування банку, у якій зазначено, що тип даного товариства , згідно Закону України « Про акціонерні товариства», змінено на публічне акціонерне товариство. На підставі вказаної постанови були внесені зміни до статуту банку, зареєстровані державним реєстратором Печерської районної у м. Києві державної адміністрації 07.06.2011 року та погоджені Національним Банком України 12.06.2011 року, та банк почав йменуватися як «Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» зі скороченим найменуванням «АТ «Ощадбанк». На підставі постанови правління «АТ «Ощадбанк» від 03.04.2012 року № 210 « Про реорганізацію філії - Лівобережне відділення № 8420 АТ «Ощадбанк» та територіально відокремлених безбалансових відділень філії-Лівобережного відділення № 8420 «АТ «Ощадбанк» в Дніпропетровській області», наказу філії - Дніпропетровського обласного управління «АТ «Ощадбанк» від 03.04.2012 року № 215, постанови правління «АТ «Ощадбанк» від 21.02.2013 року № 98, наказу філії - Дніпропетровського обласного управління «АТ «Ощадбанк» від 25.02.2013 року № 200 28.04.2012 року філія-Лівобережне відділення № 8420 «АТ «Ощадбанк» реорганізована шляхом перетворення у територіально відокремлене безбалансове відділення (ТВБВ) № 10003/0422 філії - Дніпропетровське обласне управління «АТ «Ощадбанк». Згідно п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 ЦК України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. ст. 549, 551 ЦК України). Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Статтями 525 та 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язань. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та інші. А згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, добровільно в строк не сплачує заборгованість за кредитним договором, то суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України сторона, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved