Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири [ADDRESS] (далі - Квартира), укладений 12.05.2014 року між ним та відповідачем, згідно умов якого відповідач передав у власність, а позивач прийняв у власність 1/2 частину Квартири, сплативши відповідачу грошові кошти в розмірі 40000,00 грн. (далі - Договір). В обґрунтування позову зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на спадщину йому належить 1/2 частина Квартира. Інша 1/2 частина Квартири належала відповідачу, який є його братом. Між ними у письмовій формі було укладено Договір купівлі-продажу належної відповідачу 1/2 частки Квартири, яку відповідач передав у власність позивача, а позивач сплатив за неї грошові кошти в розмірі 40000,00 грн. При укладенні вказаного Договору відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо його нотаріального посвідчення, але в подальшому ухилився від такого посвідчення. Враховуючи наведене, позивач на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України звернувся до суду з дійсним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі. Пояснив, що на момент укладення Договору хворів та перебував вдома, в зв'язку з чим не мав можливості з'явитись до нотаріуса для посвідчення договору. При цьому не зміг пояснити, які обставини перешкоджали виклику нотаріуса для посвідчення Договору за місцем його проживання. Третя особа, її представник в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримали в повному обсязі. При цьому [PERSON] пояснила, що є дружиною позивача та спірна 1/2 частина Квартири придбана за їх спільні кошти. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно наданого суду Договору купівлі-продажу 1/2 частини квартири від 12.05.2014 року, відповідач передав у власність позивача, а останній прийняв у власність 1/2 частину Квартири. Вказана 1/2 частина Квартири продана за 40000,00 грн. Згідно умов вказаного Договору відповідач зобов'язався протягом місяця посвідчити вказаний договір в нотаріальній конторі. В Договорі також містяться підписи осіб, які зазначені як продавець [PERSON] та покупець [PERSON] Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Як вбачається з доводів позовної заяви та матеріалів справи, Договір купівлі-продажу частини Квартири нотаріально не посвідчувався. Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Таким чином, оскільки спірний Договір нотаріально не посвідчений, він є неукладеним. З правових позицій, викладених в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року, вбачається відсутність підстав для визнання дійсними неукладених договорів, оскільки останні не створюють прав та обов'язків для сторін. Крім того, частиною 1 ст. 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Щодо посилання позивача та ч. 2 ст. 220 ЦК України, суд враховує наступне. Згідно вказаної норми якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З правових позицій, викладених в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року, вбачається, що при розгляді вказаної категорії справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. Судом особам, які беруть участь у справі, в судовому засіданні було роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки, в тому числі положення ст. 10, 11, 60 ЦПК України. Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б у їх сукупності підтверджували, що відбулось повне або часткове виконання договору, що відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення та що така можливість втрачена. При цьому пояснення позивача та третьої особи, яка є дружиною позивача, відносно того, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення Договору та не має фінансової можливості сплатити відповідні послуги нотаріуса, суд не може визнати достатніми доказами на підтвердження вказаних вище обставин, з якими закон пов'язує можливість визнання правочину дійсним. Крім того, позивачем надано суду лише документи, що підтверджують його право власності на іншу 1/2 частину Квартири, а саме свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом ХМНО Мітякіної С.З. 27.07.2013 року в реєстрі за № 1484. Як вбачається із вказаного Свідоцтва, воно видано саме позивачу. Посилання у вказаному Свідоцтві на те, що іншим спадкоємцем Квартири у 1/2 частці є відповідач, суд не може визнати належним та допустимим доказом того, що станом на час укладення Договору вказана 1/2 частина Квартири дійсно належала відповідачу. Таким чином, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач станом на час укладення Договору був власником відчужуваної ним 1/2 частини Квартири, суду не надано. За таких обставин суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для визнання Договору дійсним та задоволення позову.

Outcome: dismissed