Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за спожиту теплову енергію у розмірі 5886 грн. 47 коп., 3% річних в розмірі 117 грн. 02 коп. та інфляційні нарахування у розмірі 426 грн. 81 коп., пеню у розмірі 307 грн. 51 коп., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп., посилаючись на те, що між відповідачем та позивачем існують договірні відносини з постачання теплової енергії, що виникли з Договору № 102105 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, укладеного між сторонами, та свідчать про їх волю про настання відповідних правових наслідків. Відповідач не сплачує за спожиту теплову енергію, у звязку з чим утворилася заборгованість за період з жовтня 2015 року по березень 2017 року року у розмірі 5886,47 грн. У відповідності до вимог п. 7.2.8 Договору відповідачу було нарахована пеня за прострочення вартості теплової енергі в сумі 307,51 грн., також на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу було нараховано 3% річних від простроченої суми у розмірі 117,02грн. та інфляційні нарахування в сумі 426,81 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість, а також сплачений судовий збір при зверненні до суду у розмірі 1600 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причини неявки не повідомив, відзив не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між Концерном «Міські теплові мережі» та [PERSON] укладено Договір № 102105 від 01.04.2009 року купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді на обєкт: викуплене нежитлове приміщення № 8, для використання під офіс по вул. Сергія Тюленіна, 17 у м. Запоріжжі. Відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тюленіна, 17, прим. 8, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради від 30.01.2008 року. Згідно п.1.1 Договору від 01.04.2009 року, теплопостачальна організація зобовязана відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобовязався прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами в терміни та порядку встановленими умовами Договору та додатками до нього. Договором було передбачено порядок отримання споживачем розрахункових документів, акту приймання передачі теплової енергії в гарячій воді та порядок оплати спожитої теплової енергії. Відповідно до п. 3.2.6 Договору споживач зобовязався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і терміни, встановлені договором. Згідно п. 6.4 Договору споживач зобовязаний до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідачу за період з жовтня 2015 року по березень 2017 року відпущено теплову енергію на суму 5886 грн. 47 коп. За зазначений період відповідачем не здійснено жодного платежу. Отже, заборгованість за зазначений період становить 5886 грн. 47 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до п. 7.2.8 Договору, в разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого Договором, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення по день фактичної оплати. У звязку з несплатою вартості спожитої за період з жовтня 2015 року по березень 2017 року теплоенергії, відповідачу було нараховано пеню в розмірі 307 грн. 51 коп. Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідач зобовязаний сплатити позивачу 3% річних від суми заборгованості в розмірі 117 грн. 02 коп., нарахованих за період порушення грошового зобовязання., та суму інфляційних витрат у розмірі 426 грн. 81 коп., нарахованих у період з жовтня 2015 року по березень 2017 року На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за Договором № 102105 від 01.04.2009 року купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді на обєкт: викуплене нежитлове приміщення № 8, для використання під офіс по вул. Сергія Тюленіна, 17 у м. Запоріжжі відповідачем не погашена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 1 600,00 гривень

Outcome: approved