Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість, у розмірі 314 750, 99 грн. за кредитним договором, та відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.02.2006 року ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №830/1-27/14-3/06-018. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 16 123 долари США. Строк погашення заборгованості до 01.02.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 11 % річних. Взяті на себе зобовязання за Кредитним договором №830/1-27/14-3/06-018 від 02.02.2006 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши позичальнику [PERSON] кредит. Відповідач використавши надану можливість, скористався кредитними коштами позивача, проте до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобовязання зі сплати кредиту, відсотків, комісії, в звязку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, надала заяву, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, справу розглядати у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилась надала письмові заперечення, пояснення, та заяву про застосування строків позовної давності. В своїх поясненнях заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі та надала письмові заперечення на позов згідно з якими вказує, що позивачем пропущений строк позовної давності, у звязку з чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укосоцбанк». Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №830/1-27/14-3/06-018 від 02.02.2006 відповідач [PERSON]отримав кредит у розмірі 16 123 долари США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, зі строком повернення кредиту до 01.02.2012 року. (а.с. ). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України , якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Взяті на себе зобовязання за Кредитним договором №830/1-27/14-3/06-018 від 02.02.2006 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] кредит. Відповідач [PERSON] використавши надану можливість, скористався кредитними коштами позивача, проте до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобовязання зі сплати кредиту, відсотків, комісії. У звязку з зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором 830/1-27/14-3/06-018 від 02.02.2006р [PERSON] станом на 05.07.2016 року має заборгованість 317 750,99 грн., яка складається з наступного: - сума заборгованості за кредитом 204 422,58 грн. - сума заборгованості за відсотками 10 372,02 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 95 129,97 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 4 826,43 грн. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що представник відповідача просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Верховний Суд України у постанові від 06.11.2013 року по справі № 6-116цс13 зазначив, що, відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Як свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором , останній платіж погашення заборгованості відповідачем був зроблений 18.02.2009 року. Банк не дотримався трирічного строку, оскільки право предявлення вимоги виникло 18.03.2009, строк позовної давності за наданим кредитом сплинув 18.03.2012 року, а позов зареєстровано у суді 29.08.2016 року Враховуючи, що позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом 29.08.2016 року, а строк звернення до суду сплинув 18.03.2012 року, поважності пропущення позовної давності в судовому засіданні не встановлено, а тому суд застосовує позовну давність до заявлених вимог та відмовляє в задоволенні позову. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed