Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона по цивільній справі №2-651/08 на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі з 1/4 частини до 1/8 частини доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. В обгрунтування позову зазначив, що 13.02.2008 року Дніпровським районним судом м. Херсона винесено рішення по справі №2-651/08, яким стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 17.01.2008 року та до її повноліття. На підставі вказаного рішення суду 23.02.2008 рогку видано виконавчий лист. Зазначає, що його матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, оскільки змінився його матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, оскільки у нього на утриманні знаходиться його дружина [PERSON] , яка є інвалідом ІІ групи, та його непрацездатна мати [PERSON] , 1942 року народження яка є пенсіонеркою та має ряд тяжких хронічних хвороб, а тому він не має можливості сплачувати аліменти саме в такому ж розмірі в якому вони були встановлені судовим рішенням. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 лютого 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 12 березня 2018 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначила, що мати позивача [PERSON] є пенсіонеркою з 01.01.2006 року, тобто ще до моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів на доньку, тому у з`язку з утриманням матері, яка до того ж щомісячно утримує пенсію, матеріальний стан [PERSON] не змінився. Позивачем не надано доказів того, що [PERSON] є його дружиною, крім того, вона та мати позивача є матеріально забезпеченими особами, оскільки мають у власності нерухоме майно. Вказала, що з 27.02.2012 року донька є інвалідом, оскільки страждає на вроджену ваду заднього сегменту правого ока, часткову атрофію зорового нерву обох очей, горизонтальний ністгам, вторинну розбіжну співдружню косоокість правового ока. Вкаслідок вказаних захворювань, донька потребує постійного обстеження та лікування, з часу встановлення дитині інвалідності, вона отримує соціальну допомогу на її утримання в розмірі 856 грн., однак витрати на утримання доньки, її обстеження та лікування постійно зростають. 22 березня 2018 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якої зазначив, що на його утриманні перебуває його мати [PERSON] , 1942 р.н., якій 76 років, дитина Війни, має проблеми з органами кровообігу гіпертонічна хвороба ІІ стадії та яка на сьогоднішній час отримує мізерну пенсію в розмірі 1749,50 грн. Оскільки він не може допомагати його матері, в тому розмірі, в якому вона потребує, вона змушекна була звернутись до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовом до нього про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/4 частини від його доходів. Зазначає, що жодним чином не має наміру ухилятись від покладеного на нього обов`язку утримувати свою неповнолітню доньку, яка є дитиною-інвалідом, однак впевнений, що сплачені ним кошти йдуть на задоволення потреб відповідача. 26 березня 2018 року до суду позивачем подано письмові заперечення, відповідно до яких пролсила відмовити у задоволенні позову. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.02.2008 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 17.01.2008 року і до її повноліття. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] від 15.01.1988 року. [PERSON] згідно пенсійного посвідчення серії [NUMBER] з 21.02.2006 року є пенсіонером за віком. Згідно довідки №207, виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення №2377, виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення №7512, виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення №5802, виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення №3621, [PERSON] страждає на ряд хронічних хвороб. 23 січня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане Центральним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. З ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.02.2018 року у справі №487/427/18 вбачається, що 26.01.2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері. Вказана цивільна справа, згідно ухвали суду передана за підсудністю до Центрального районного суду міста Миколаєва. Згідно листа Пенсійного фонду України, [PERSON] до 01 жовтня 2017 року щомісяця отримувала 1555,40 грн. пенсії, після перерахунку з 01 жовтня 2017 року щомісячно буде отримувати 1749,51 грн. Згідно листа Пенсійного фонду України, [PERSON] до 01 жовтня 2017 року щомісяця отримувала 1312,00 грн. пенсії, після перерахунку з 01 жовтня 2017 року щомісячно буде отримувати 1452,00 грн. З посвідчення серії [NUMBER] виданого 23.11.2012 року вбачається, що [PERSON] , 2002 року народження є дитиною-інвалідом, отримує державну соціальну допомогу дітям-інвалідам до 18 років в розмірі 856,00 грн. З виписок з медичних карт стаціонарного хворого прослідковується, що [PERSON] , 2002 року народження є дитиною-інвалідом та страждає на страждає на вроджену ваду заднього сегменту правого ока, часткову атрофію зорового нерву обох очей, горизонтальний ністгам, вторинну розбіжну співдружню косоокість правового ока. З довідки №194 від 03.03.2018 року виданої ВЧ [NUMBER] вбачається, що [PERSON] працює у військовій частині на посаді комірника, за період з вересня 2017 р. по лютий 2018 р. отримсала заробітної плати 19100,54 грн. Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось зі них та інших випадках, передбачених цим кодексом. В контексті ст. 192 СК України погіршення матеріального стану платника аліментів надає право останньому звернутися з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування:а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення та і у бік покращення. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Судом встановлено, що підставою для зменшення розміру аліментів позивач вказує, що в нього погіршився матеріальний стан, а саме має на утриманні дружину, яка є інвалідом ІІ групи та непрацездатну матір, яка є пенсіонеркою. Як встановлено судом, мати позивача отримує пенсію за віком, доказів того, що вона знаходиться на утриманні позивача суду не надано. Ухвала Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.02.2018 р. до уваги судом не приймається, оскільки не має остаточного рішення у справі. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Рішенням суду з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), в позовній заяві позивач просить зменшити розмір аліментів та стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1/8 частини доходу щомісячно, тобто фактично просить суд зменшити розмір аліментів, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, оскільки дитина позивача є дитино-інвалідом, потребує матеріальної допомоги, а наявність на утриманні непрацездатної матері та дружини інваліда ІІ групи не є підставою для зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed