Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 03.04.2008 року між ВІДКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] «НАДРА», назву якого змінено на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «НАДРА» та [PERSON]. був укладений Кредитний договір № 800433/МБ, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 149000,00 грн. в порядку та на умовах визначених кредитним договором. За кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов’язується надати гроші (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 Цивільного кодексу України). Попри взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні Кредитним договором терміни. Станом на 07.10.2013 рік заборгованість позичальника перед банком складає 30151,14 грн., а саме: - заборгованість за сумою кредиту – 25455,50 грн.; - заборгованість за відсотками – 2396,84 грн.; - пеня – 906,18 грн.; - штраф – 1392,62 грн. В якості забезпечення зобов’язань позичальника за кредитним договором 03.04.2008 року, між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений Договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором в повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних в кредитному договорі поруки повністю (чи у будь-якій частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. У зв’язку з цим, позивач просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 30151,14 гривень, а також стягнути пропорційно судовий збір в розмірі 301,51 грн. Представник позивача в судове засідання не з’явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з’явились з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Існування договірних зобов`язань між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] «НАДРА» та [PERSON] підтверджується кредитним договором № 800433/МБ від 03.04.2008 року, згідно з п.1.1 якого [PERSON] надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 149000,00 грн. в порядку та на умовах визначених кредитним договором. Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 18,00 % відсотків річних. ( п.1.1.3.1. Договору ). Банк надає позичальнику Кредит з терміном погашення до 02.04.2013 року (п.1.1.4 Договору). Позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п.п. 1.1.3.1., 1.1.3.2. цього Договору платежі шляхом здійснення перерахування на рахунок № 29096800007515 МФО 306016 згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, який є невід’ємною частиною Договору ( п.2.2.1 Договору ). В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов’язань щодо погашення Кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, [PERSON] укладав в день укладання цього договору з [PERSON] та [PERSON] договір поруки. (а.с.9,10) Згідно п.4.3.3. Договору позичальник зобов’язаний сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку, визначених у п.п. 2.2.1, 2.2.2. цього Договору. Згідно п.5.1 Кредитного договору № 800433/МБ від 03.04.2008 року у разі порушення Позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобов’язаний сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов’язаньза кожен день прострочення, але не менше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до п. 5.3, за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує штраф у розмірі 5 % від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у гафіку і визначених на дату прострочення. Надання банком кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером № NL-1 від 03.04.2008 року (а.с.8). Згідно розрахунку за договором № 800433/МБ від 03.04.2008 року [PERSON] станом на 07.10.2013 року має заборгованість в сумі 30 151,14 грн., а саме: - заборгованість за сумою кредиту – 25455,50 грн.; - заборгованість за відсотками – 2396,84 грн.; - пеня – 906,18 грн.; - штраф – 1392,62 грн. Частиною 1 ст. 1048 ЦПК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 1,2 ст.1050 ЦПК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов’язується сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов’язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 “Позика”, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (позики). В якості забезпечення зобов'язань Позичальника за Кредитним договором Поручителем виступає [PERSON] та [PERSON], але в умовах Договора не зазначені зобов'язання даних поручителів перед Банком відповідати за виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору, що підтверджується договором поруки № 800433/МБ від 03.04.2008 року. Також 03.04.2014 року між банком та [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно п. 1.2 Договору поруки Поручитель відповідає перед кредитором в повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання Зобов'язань, вказаних в п.1.1. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року “Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин” відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Оскільки кінцевий термін повернення кредиту, встановлений в договорі, є 02.04.2013 року та банк протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов’язання не пред’являв вимоги до поручителя [PERSON] та [PERSON], то порука на момент пред’явлення позову до суду припинилася. У зв’язку з цим суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] Крім того позивачем ПАТ КБ «Надра» всупереч вимогам ст.61 ЦПК України не надано суду доказів пред'явлення вимоги до поручителя [PERSON] про виконання порушеного боржником [PERSON] зобов'язання протягом встановленого законом строку. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов?язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов?язання боржником. Виходячи з наведеного визначення, єдиною підставою виникнення поруки є саме договір. Виходячи з положень ст. 554 ЦК України, поручитель хоча і пов?язаний із боржником зобов?язальними відносинами, він виступає самостійним суб?єктом у відносинах із кредитором. Договір поруки укладається у письмовій формі. Таким чином, так як окремого договору поруки між банком та [PERSON] не укладалось, а в Кредитному договорі № 800433/МБ від 03.04.2008 року не зазначені предмет договору, основне зобов?язання, яке забезпечується порукою, порядок виконання зобов?язання, зміст та обсяг відповідальності поручителя, оплатність чи безоплатність послуг поручителя, права й обов?язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості з [PERSON]. Таким чином, суд вважає за необхідне, позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 8800433/МБ від 03.04.2008 року у сумі 30 151,14 грн. Крім того, ч.1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст.6,526,527,530,553,611,612,623,625,1048, 1049,1050,1054 ЦК України, п.п. 2,24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ “Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин” № 5 від 30.03.2012 року,

Outcome: partial