Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 225\~002, 56 грн. суму 3% річних від кредитної заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 29.10.2007 року було укладено кредитний договір №7-1/200к-07 на загальну суму 20\~000 доларів США з терміном повернення кредиту до 28.10.2027 року, процентна ставка становить 13,45% річних. Одночасно з метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором додатково було укладено договір поруки з [PERSON] від 29.10.2007 року, за умовами якого остання зобов`язується перед позивачем відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов`язань та їх відповідальність є солідарною. 11 жовтня 2013 року Пустомитівським районним судом було винесено рішення, яким задоволено повністю позовну заяву АТ «Універсал Банк» до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості в сумі 17\~461, 49 дол. США, що еквівалентно 139\~517, 31 грн. та 1\~395, 17 грн. судових витрат. Відповідно до розрахунку до позовної заяви просять стягнути 225\~002, 56 грн. суму 3% річних та судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повному обсязі, просять їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду на позовну заяву, вказує що заявлені позивачем суми стягнення 3% річних до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору та не підлягають задоволенню. Також зазначає, що позивач пропустив строк звернення до суду з вимогами про стягнення 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, про причини пропуску строку банк не повідомив та не вказав на їх поважність. На підставі викладеного просив у задоволенні позовних вимог відмовити та розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, хоча про розгляд справи повідомлялась належним чином. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.01.2021 року відкрито провадження у справі, та призначено підготовче судове засідання. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши дану цивільну справу, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. Згідно із ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно із\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 29.10.2007 року було укладено кредитний договір №7-1/200к-07 на загальну суму 20\~000 доларів США з терміном повернення кредиту до 28.10.2027 року, процентна ставка становить 13,45% річних. Одночасно з метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором додатково було укладено договір поруки з [PERSON] від 29.10.2007 року, за умовами якого остання зобов`язується перед позивачем відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов`язань та їх відповідальність є солідарною. Згідно з ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом положень\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями\~статті 611 цього Кодексу\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 11 жовтня 2013 року Пустомитівським районним судом було винесено рішення, яким задоволено повністю позовну заяву АТ «Універсал Банк» до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості в сумі 17\~461, 49 дол. США, що еквівалентно 139\~517, 31 грн. та 1\~395, 17 грн. судових витрат. \~Статтею 625 ЦК України\~врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання\~статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні\~\~положень\~статті 549 цього Кодексу. Отже, за\~\~змістом\~\~наведеної\~\~норми\~\~закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень статей\~\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати\~\~Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2013 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.\~\~Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за\~\~увесь час прострочення. Разом з тим\~главою 19 ЦК України\~визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених\~статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України). Порядок відліку позовної давності наведено у\~статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.\~\~ Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином\~\~(стаття 599 ЦК України). Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. Таким чином, помилковим є твердження представника відповідача про те, що перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення коштів, передбачених\~статтею 625 ЦК України, спливає через три роки після дати набрання законної сили судовим рішенням про стягнення кредитної заборгованості. Згідно з висновками Касаційного господарського суду у\~кладі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та №\~\~922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18 - невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~статті 625 ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Аналогічного висновку дійшла і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.11.2019 по справі №127/15672/16-ц, який відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~суд враховує при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин. Позов у даній справі АТ «Універсал Банк» подано до суду 22.12.2020 року. Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, а також зважаючи на те, що обставини щодо невиконання відповідачами своїх грошових зобов`язань перед позивачем знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд, з урахуванням положень\~ст. 13 ЦПК України\~щодо диспозитивності цивільного судочинства, вважає, що вимоги позивача про відшкодування йому відповідачами трьох процентів річних від простроченої суми кредитної заборгованості, передбачених\~ст. 625 ЦК України, є правомірними. Оскільки відповідачі не виконали в строк зобов`язання за кредитним договором\~\~з останніх на користь позивача слід стягнути суму трьох процентів річних за останні три роки, які передували подачі даного позову. Також, на підставі ч. 2\~ст.625 ЦК України\~суд вважає,\~\~що з відповідача на користь позивача слід стягнути три відсотки річних за період з 22.12.2017 року по 22.12.2020 року в розмірі 11 776,50 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed