Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить 57/100 частки будинку [ADDRESS], інші 43/100 частки будинку належать [PERSON] З вересня 2010 року відповідачі в будинку не проживають, їхніх речей в ньому немає. На теперішній час позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним будинком, а тому вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явився, судова повістка повернулась з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання» та «не проживання за даною адресою». Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу відповідачів за зареєстрованим місцем їхнього проживання. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідачів немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, від неї надійшла письмова заява про розгляд справи в її відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Позивач є співвласником будинку [ADDRESS], про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.11.2018 /а.с.7-8/. У вищезазначеному будинку зареєстровані відповідачі, що підтверджується відомостями відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 10.12.2018 /а.с.14, 15/. Відповідачі, які доводиться позивачу сином та невісткою, не проживають у вищевказаному будинку з вересня 2010 року, що підтверджується довідкою голови квартального комітету №44 Мелітопольської міської ради /а.с.6/. В силу того, що відповідачі зареєстровані у будинку позивача, але в ньому не проживають, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Крім того, комунальні послуги за проживання в будинку нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ній, а тому, позивач вимушений сплачувати їх за свій рахунок. Відповідачі є членами сім'ї позивача, а саме: сином та невісткою, тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, тобто, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідачів у будинку судом не встановлено. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідачі з вересня 2010 року не проживають за місцем реєстрації без поважної на те причини. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідачі без поважних причин не проживають в [ADDRESS] понад 8 років, а тому, вони можуть бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням в ньому. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved