Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 17 грудня 2014 р. між позивачем та відповідачем укладено договір банківського строкового вкладу (депозит), за яким банк прийняв від вкладника на зберігання грошові кошти в сумі 60\~000 грн. на строк до 17 березня 2014 р. зі сплатою відсотків за ставкою 22,5% річних у день закінчення строку. 20 січня 2015 р. позивач подав заяву про дострокове повернення вкладу та розірвання договору. Відповідач цю заяву проігнорував. 10 березня 2015 р. позивач подав письмову заяву про повернення вкладу в звязку із закінченням строку дії договору. 17 березня 2015 р. він звернувся до банку, але у повернені вкладу йому було відмовлено. Він ще неодноразово звертався до банку з вимогою про повернення вкладу, в чому його було відмовлено. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти за договором банківського вкладу в сумі 60\~000 грн., 22,5% річних від простроченої суми понад строку дії договору, що становить 2\~145,21 грн., 3% річних в сумі 291,97 грн., інфляційні втрати в сумі 15\~188,81 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 767,26 грн. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволені позову, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засідання належними документами встановлено, що 17 грудня 2014 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси і Кредит» укладено договір банківського строкового вкладу (депозит), за яким банк прийняв від вкладника на зберігання грошові кошти в сумі 60\~000 грн. на строк до 17 березня 2015 р. за сплатою відсотків за ставкою 22,5% річних. (а.с. 7-8) Копією меморіального ордеру від 17 грудня 2014 р. підтверджено внесення позивачем вкладу в сумі 60\~000 грн. (а.с. 9) 10 березня 2015 р. позивач звернувся до банку із заявою про повернення грошових коштів за банківським вкладом в звязку із закінченням строку договору. (а.с. 13) 17 березня 2015 р. позивач повторно звернувся до банку із заявою про повернення грошових коштів за банківським вкладом в звязку із закінченням строку договору. (а.с. 14) Листом від 15 квітня 2015 р. відповідач по суті відмовив позивачеві у видачі вкладу. (а.с. 25) В судовому засіданні встановлено, що до цього часу банк не повернув позивачеві вклад, відсотки не сплатив. Такі дії банку суд вважає незаконними з огляду на наступне. У відповідності зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення; за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Згідно п. 6 вказаного договору після закінчення строку дії договору вклад повертається вкладнику в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 Основних умов. (а.с. 7) Відповідно п. 5.2 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси і Кредит» у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний рахунок, а дію договору припинити, зобовязаний надати банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку строкового вкладу. (а.с. 10-12) У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що 10 березня 2015 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу вкладу, але відповідач в порушення вказаних вище норм цивільного законодавства і умов договорів вклад не видав, відсотки не сплатив. Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про те, що вказані дії відповідача є протиправними та такими, що порушують права споживача. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживача» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Для поновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти за договором про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 міс. в національній валюті № 313731/53300/3-14 від 17 грудня 2014 р. в сумі 60\~000 грн., а також 22,5% річних від простроченої суми понад строку дії договору, що становить 2\~145,21 грн. (60\~000 грн. х 22,5% х 58 дн. / 365 дн. х 100) Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наведених підстав суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача також інфляційні втрати за квітень 2015 р. в сумі 8\~400 грн. (60\~000 грн. х 114,0% /100 60\~000 грн.), та 3% річних від простроченої суми, що становить 291,97 грн. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 767,26 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial