Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 18.05.2013 між ним та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 46451/363/к. За договором відповідач отримав кредит в сумі 25000,00 грн. строком на 3 роки з 18.05.2013 по 18.05.2016, за умови сплати кредитодавцю 23% річних. Крім того, відповідно до умов договору, із суми кредиту одноразово в момент його отримання з відповідача утримувалася сума комісії 1875,00 грн. Крім разової комісії з відповідача за договором стягувалася щомісячна комісія за послуги з супроводження кредиту, розмір якої становить 0,5%. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Умови кредитного договору щодо погашення заборгованості відповідач виконує неналежним чином, тобто здійснює погашення заборгованості не у терміни, встановлені договором, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість. 16.08.2016 позивачем подано заяву про збільшення суми позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача загальну заборгованість у сумі 17140,42 грн. та судовий збір у сумі 1378,00 грн. В попереднє судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду із клопотанням про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги про стягнення заборгованості по кредитному договору підтримав, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечував (а. с. 138). Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, подав до суду заяву від 25.11.2016 про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов визнає, а саме заборгованість у сумі 17140,42 грн. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, передбачених ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє та виносить рішення з попереднього судового засідання відповідно до ст. 130 ЦПК України, оскільки для цього є всі законні підстави. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють правовідносини, що випливають з договору позики. Судом встановлено, що 18.05.2013 між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 46451/363/к (а. с. 5-7), за яким відповідач отримав кредит в сумі 25000,00 грн., за умови щомісячного часткового погашення зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,00 % на рік. Відповідач погодився з умовами отримання кредиту та його погашення, про свідчить його підпис у договорі. Однак умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає. За таких обставин позивач з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, яка станом на 02.08.2016 становить 17140,42 грн., з них: сума простроченої заборгованості за кредитом 9705,21 грн.; сума заборгованості по нарахованим процентам 40,31 грн.; сума простроченої заборгованості по нарахованим процентам 1202,90 грн.; сума строкової заборгованості по нарахованій комісії 375,00 грн.; сума простроченої заборгованості по нарахованій комісії 125,00 грн.; сума пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку повернення кредиту 3481,71 грн.; сума\~\~пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку сплати процентів за користування кредитом, згідно п. 6.2 кредитного договору 126,34 грн.; сума пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строку сплати щомісячної комісії, згідно п. 6.3 кредитного договору 12,98 грн.; сума інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту згідно ст. 625 ЦК України 2070,97 грн. Сума боргу стверджується обґрунтованим розрахунком (а. с. 8, 9, 85, 86). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у межах заявлених вимог. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору .

Outcome: approved