Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом , в редакції від 26.09.2014 року (ас.33-37), про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 22 005, 63 грв., в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 15.05.2009 року відповідач [PERSON] 15.05.2009 року отримав кредит у розмірі 15 000, 00 грв. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява , разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку , складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом останнього у заяві. Відповідно до п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт на платіжній картці встановлюється за рішенням Банку та останній в будь-який момент має право змінити ( збільшити або зменшити) останній. Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Позивач свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у розмірі, визначеному договором. В свою чергу, відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов»язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов»язань за договором відповідач на вимогу Банку повинен виконати зобов»язання з повернення кредиту, оплатити винагороду Банку. Відповідач свої зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконував, а відтак станом на 30.05.2014 року має заборгованість в сумі 22 005, 63 грв., яка складається з : 14 993, 35 грв. - заборгованість за кредитом; 4 926, 30 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 800, 00 грв. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 250 грв. - штраф та 1 035, 98 грв. процентна складова штрафу. Посилаючись на ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 615, 629, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача по справі на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 005, 63 грв., а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав суду заяву та телефонограму з проханням розглядати справу без його участі, при цьому позовні вимоги підтримав повністю та зазначив, що у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. а.с. 64 - 66, 67 ). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи , відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації останнього (а.с. 25, 87-89), однак, судова повістка повернута до суду з відміткою про не проживання відповідача за місцем реєстрації. Разом з тим, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином , при цьому про причини не явки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи , про що зазначив у наданій суду заяві та телефонограмі (а.с. 64, 67), суд знаходить можливим розглянути дану справу та ухвалити заочне рішення у відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 15 травня 2009 року між Закритим акціонерним товариством КБ « ПриватБанк», правонаступником якого в даний час є Публічне акціонерне товариство КБ » Приватбанк» (а.с.20), та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500 грв., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг за рішенням Банку кредитний ліміт було збільшено та з 09.07.2013 року встановлено в сумі 15 000 грв. (ас.83), про що свідчить виписка з особового рахунку відповідача (ас.68-83). Відповідач зобов»язався здійснювати погашення заборгованості за кредитом щомісячними платежами як шляхом внесення коштів на картку так і шляхом списання Банком коштів з дебетної картки (а.с. 8). Договір складається із заяви позичальника від 15 травня 2009 року , з якої видно, що відповідачу було видано кредитну картку 5577212900654198 із встановленим на ній кредитним лімітом з 09.07.2013 року в розмірі 15 000 грв., а також Умов і Правил надання банківських послуг (а.с. 8, 9-14). Відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грв. + 5% від суми позову (а.с. 12). Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, при цьому якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору він автоматично лонгується на такий же термін (а.с. 13). Пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено, зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг ( розділ 11 Правил користування платіжною карткою) по закінченню строку дії відповідна Картка продовжується Банком на новий строк ( шляхом надання [PERSON] з новим строком дії), якщо раніше ( до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви Держателя про закриття Картрахунку , а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій та при виконанні інших умов продовження, передбачених Договором ( п.3.1.3 Умов та Правил) (а.с. 13). Відповідно до п. 5.5 розділу 11 Умов та Правил надання банківських послуг за користування кредитом [PERSON] нараховує відсотки в розмірі, встановленими тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. 5.5.1 Правил за несвоєчасне виконання боргових зобов»язань власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою, або додаткову комісію, розміри якої встановлюються Тарифами Банку. В судовому засіданні не встановлено, що відповідач звертався до позивача із заявою про припинення дії договору, або закриття картрахунку , у звязку із чим на підставі п. 9.12 Умов, договір укладений між сторонами не припиняв дію. Відповідач починаючи з 2009 року користується грошима банку повною мірою. Відповідач ознайомлений з усіма умовами договору і навмисно ухиляється від виконання своїх зобовязань. Законом або договором може бути передбачено, що закінчення терміну дії договору тягне припинення зобов'язань сторін за договором. Договір, в якому відсутня така умова, визнається чинним до певного у нього моменту закінчення виконання сторонами зобов'язання, у кредитному договорі така умова відсутня. Відповідно з цього випливає, що далі правовідносини не припинялися, тому що клієнт не виконав зобов'язання перед Банком. Відповідач погодився з такими умовами договору, підписавши договір особисто. Надаючи грошові кошти відповідачу, банком було задоволено потреби відповідача, надавши йому в користування грошові кошти, при цьому, передбачивши порядок та умови при яких можливе настання негативних наслідків з боку клієнта. Крім того, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки. Відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв»язку з чим станом на 30.05.2014 року має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 22 005, 63 грв., яка складається з : 14 993, 35 грв. - заборгованість за кредитом; 4 926, 30 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 800, 00 грв. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 250 грв. - штраф та 1 035, 98 грв. процентна складова штрафу, що підтверджено в судовому засіданні розрахунком заборгованості (ас.5-7). Дана заборгованість відповідачем до теперішнього часу не погашена. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобовзання згідно зі статтею 525 ЦК України не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором . Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, на підставі ст. ст. 526, 530, 1049, 1054 ЦК України, заборгованість за кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь Банка в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, понесені при зверненні до суду із цим позовом, а саме судовий збір в сумі 243, 60 грв. .

Outcome: approved