Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача в його користь 42037 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої руйнуванням будівлі, 3000 грн. у відщкодування моральної шкоди, 700 грн. у відшкодування витрат на проведення експертного будівельно-технічного дослідження та судові витрати по сплаті судового збору. В обгрунтування позову покликається на те, що відповідач самовільно розібрав стіну належного йому виробничого будинку по вул. Колгоспна, 25-а в с. Комарівка Костопільського району. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю та з аналогічних підстав. Відповідач та його представник позов не визнали та пояснили, що стіна, яку розібрав позивач належала до приміщення, яке була виділено йому в рахунок майнового паю. Суд, заслухавши пояснення сторін і свідків, зясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Частиною третьою ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи рішенням Костопільського районного суду від 18 березня 2015 року у справі за позовом [PERSON] до Золотолинської сільської ради, [PERSON] про визнання протиправним і скасування рішення та свідоцтва про право власності було встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] набули законне право на отримання майнового паю в натурі, а саме позивач будівлю корівника-телятника та відповідач на будівлю пилорами. Крім того, в рішенні вказано, що в технічному паспорті не зазначено, що спірна стіна є саме власністю [PERSON], а є несучою суміжною стіною як будівлі пилорами так і будівлі корівника-телятника. За таких обставин суд вважає, що спірна стіна, яку розібрав відповідач, є спільною власністю позивача і відповідача, тобто кожному належить половина стіни. Оскільки, відповідач самовільно розібрав всю стіну, то з нього підлягає стягненню на користь позивача вартість відновлення належної позивачу половини стіни. Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження вартість робіт по відновленню зруйнованої стіни становить 23902 грн., а отже з відповідача підлягає стягненню половина цієї суми. В судовому засіданні не здобуто доказів, що відповідач оббивав плитку в належному позивачу приміщенні, а тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення вартості робіт по відновленню плитки суд відмовляє. Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що в судовому засіданні позивач не надав суду жодних доказів заподіяння йому моральної шкоди та обґрунтування суми моральної шкоди, а тому в задоволенні цієї вимоги відмовляє. Відповідно до ст. 85, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по залученню експерта та по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial