Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що йому на праві власності належить будинок за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований колишній власник [PERSON], який добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, чим перешкоджає йому - власнику здійснювати право користування та розпорядження цим майном. У зв'язку з чим позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності на будинок [ADDRESS], шляхом зняття з реєстрації [PERSON] визнавши його таким, що втратив право користування даним будинком, та зобов'язати третю особу зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації - газету «Наша газета». Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 04.02.2014 року згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні Право власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.1 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 26.09.2012р. продавці [PERSON] та [PERSON] передали, а покупець [PERSON] прийняв у власність будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-9). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.10.2012 року вбачається, що будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки Рубіжанської міської ради від 10.12.2013 року №3717, домової книги, довідки адресно-довідкового підрозділу у зазначеному будинку зареєстрований [PERSON] (а.с.11, 3-5, 15). Отже, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], не являючись власником будинку за адресою: [ADDRESS], але будучи зареєстрованим у ньому, позбавляє власника даного будинку [PERSON] володіти, користуватися та розпоряджатися належною йому власністю. Після встановлення зазначених обставин суд приходить до висновку, що усунення перешкод користування власністю повинне бути зроблене шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком за адресою: [ADDRESS], оскільки втрата права користування жилим приміщенням колишнього власника є наслідком припинення його права власності на жиле приміщення. Позовні вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Тобто, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, передбачає подальше її зняття з реєстраційного обліку. Покласти судові витрати на відповідача позивач не просить.

Outcome: partial