Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 09.02.2009 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №11174907001, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 17470,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 04.07.2014 року та з оплатою 12,5 % річних за користування кредитом. За умовами кредитного договору, позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. Однак, позичальник умови договору не виконав, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь Банку не повернув. В забезпечення всіх грошових зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11174907001 від 09.02.2009 року між Акціонерним інноваційним комерційним банком «УкрСиббанк», яке в свою чергу змінило своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], 04.07.2007 р. укладено договір поруки № П/11174907000. Відповідно до умов договору поруки відповідач [PERSON] як поручитель, поручається за виконання відповідачем [PERSON] обов'язків, які виникли на підставі договору. Внаслідок порушення виконання зобов'язань станом на 19.03.2013 року у боржника утворилась заборгованість у загальному розмірі 20301,26 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 162267,97грн. з яких: 12543,34 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 100258,92 грн. - заборгованість за кредитом; 7757,92 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 62009,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 0,00 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом. Внаслідок порушення позичальником умов договору, у кредитора виникло право вимагати повернення усієї суми заборгованості. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. У зв'язку з порушенням грошового зобов'язання позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив позов задовольнити, ухвалити заочне рішення та розглянути справу за його відсутністю. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, причини неявки суду не повідомили, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Відповідно до положень ст.ст. 76-77 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.07.2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №11174907000, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 17470,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 04.07.2014 року та з оплатою 12,5 % річних за користування кредитом (а.с. 19-25). За умовами кредитного договору, позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків (а.с. 19-25). В забезпечення грошових зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11174907000 від 04.07.2007 року між Акціонерним інноваційним комерційним банком «УкрСиббанк», яке в свою чергу змінило своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], 04.07.2007 р. укладено договір поруки № П/11174907000 (а.с. 29-30). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 11174907001 від 09.02.2009 року, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 19.02.2014 року складає 12543,34 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 108962,74 грн. - заборгованість за кредитом; 10582,4 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 91928,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а всього 200890,99 грн. (а.с. 125). Виписка за кредитним договором [PERSON] здійснена за період з 04.07.2007 року по 02.03.2012 року за двома договорами 0011174907000 та 0011174907001 (а.с. 36-45). На підтвердження укладення 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с. 47-50), до матеріалів справи позивачем надано копію договору, яка містить лише перші три аркуші до п. 2.1 договору та останній аркуш договору, без інших аркушів та без відповідного додатку до договору (чи витягу з додатку), в якому зазначено, за якими кредитними договорами продані права вимоги, що не дає змоги суду встановити, що право вимоги за вказаним у позові договором споживчого кредиту дійсно перейшла до ПАТ «Дельта Банк» . Згідно копії акту-прийому передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» на виконання п. 4.2 Договору купівлі-продажу прав вимоги передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв документи щодо стягнення заборгованості боржника [PERSON] за кредитним договором 11174907001 від 07.02.2009 року (а.с. 46). Оскільки матеріали справи не містять належним чином засвідченої копії договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, насамперед тексту п. 4.2, на який посилається вказаний акт, він не є належним доказом переходу прав вимоги. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, позивачем в обґрунтування позовних вимог не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження права вимоги заборгованості з відповідачів, оскільки матеріали справи не містять належним чином засвідченої копії договору купівлі-продажу прав вимоги, додатку до вказаного договору на підтвердження купівлі саме цього боргу, наявності та розміру заборгованості, отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів. Крім того, відповідач [PERSON] не є належними відповідачем у справі, оскільки предметом позову є заборгованість за кредитним договором № 11174907001 від 09.02.2009 року, а договір поруки є забезпеченням зобов'язань за кредитним договором № 11174907000 від 04.07.2007 року. Крім того, відповідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] розрахована за договором № 11174907001 від 09.02.2009 року, проте матеріали справи не містять вказаного договору, а містять договір № 11174907000 від 04.07.2007 року, який не є предметом даного позову. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, позивачем на підтвердження позовних вимог не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування позову, в зв'язку з чим суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed