Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з Підприємства «Антос ЛТД» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю грошову суму боргу за Договором №2/07/13 від 02.07.2013 р. у розмірі 23722,00 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просять справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі, з підстав, наведених у позові, проти постановлення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлявся належним чином, причини неявки суду свого представника не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутності представника відповідача до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 02 липня 2013 року між [PERSON] (далі за тексом «Підрядник») та Підприємством «Антос ЛТД» у вигляді ТОВ (далі за текстом «Замовник») було укладено Договір №2/07/13 . Відповідно до п. 1.1., 1.3., 1.4. вищезазначеного договору Підрядник взяв на себе зобов'язання на свій ризик виконати роботи за завданням Замовника з використанням своїх матеріалів та устаткування, згідно кошторису, що є додатком до цього договору, а Замовник взяв зобов'язання прийняти і оплатити виконані роботи. Характеристика робіт: ремонтні роботи офісного приміщення, які є власністю Замовника. Виконання робіт здійснюється за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 50, кв. 4. Здача робіт здійснюється за Актом приймання-передачі виконаних робіт. Відповідно до п. 2.1.,2.3. та 2.4. Договору №2/07/13 від 02.2013 р. оплата виконаних робіт, здійснюється за договірною ціною, яка становить 23722,00 грн. Замовник здійснює оплату за цим договором в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Підрядника на протязі 2-х робочих днів з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт. Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника. [PERSON] умови Договору №2/07/13 від 02.2013 р. виконав в повному обсязі та належним чином, що підтверджується підписанням Підприємством «Антос ЛТД» у вигляді ТОВ Акту приймання-передачі виконавчих робіт. Акт приймання-передачі виконаних робіт був підписаний сторонами договору 02.09.2013 р. Однак, як зазначає позивач, в свою чергу відповідач взяті на себе зобов'язання за Договором №2/07/13 від 02.2013 р. в строк до 05.03.2013 не виконав. Відповідно до листа від 16.09.2013 р. вих. №32/1 Підприємство «Антос ЛТД» у вигляді ТОВ визнало борг в розмірі 23722,00 грн. в повному обсязі, але повідомило позивача, що оплату на даний час здійснити не може, у зв'язку з недостатністю грошових коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: з договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved