Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 18850 грн. 37 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 22.06.2015, з яких: заборгованість за тілом кредиту 14571 грн. 01 коп., в тому числі: 20 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 14551 грн. 01 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4279 грн. 36 коп. заборгованість по простроченим відсоткам. При цьому посилається на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернулась до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в зв`язку з чим підписала заяву б/н від 22.06.2015, згідно з якою їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, визначеному Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У порушення умов договору відповідач\~\~не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та прострочені відсотки на загальну суму 18850 грн. 37 коп. та судовий збір у розмірі 2102 грн.. Ухвалою від 02.09.2020 відкрито провадження у справі, визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Ухвалами від 06.10.2020 та від 19.11.2020 розгляд справи було відкладено в зв`язку з не направленням відповідачу копій ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками через відсутність у суду знаків поштової оплати для відправлення кореспонденції. Зазначені матеріали відповідачу були направлені на адресу її реєстрації, але повернуті до суду з відмітною пошти про причини їх невручення: за закінченням терміну зберігання. Ухвалою від 18.01.2021 розгляд справи було відкладено на 01.03.2021 для повторного повідомлення відповідача. В зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні судове засідання 01.03.2021 не відбулось. Відповідач повторно не з`явилась у судове засідання 02.04.2021, судова повістка, направлена їй на адресу реєстрації, повернута до суду з відміткою пошти про причини невручення: за закінченням терміну зберігання. Представник позивача у позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи в його відсутність та надав згоду на заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Ухвалою від 02.04.2021 постановлено розглянути справу в порядку заочного розгляду. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі позивач) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 22.06.2015 (копія, а.с.29). Вказана заява містить персональні дані [PERSON] , проте в ній відсутні будь-які інші відомості, зокрема щодо видачі кредитної карти (не зазначено номер кредитної карти та її вид), умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, пені та штрафів. Натомість у вищезгаданій заяві вказано, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку затверджених наказом від 26.02.2015 №СП-2015-6566063 (а.с.30, 31-74). Відповідно до Довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н за яким було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 22.06.2015, термін дії 01/18; № [NUMBER] , дата відкриття 26.07.2016, термін дії 05/20; № [NUMBER] дата відкриття 12.01.2018, термін дії 07/21; № [NUMBER] дата відкриття 07.02.2018, термін дії 12/21; № [NUMBER] дата відкриття 05.07.2018, термін дії 05/22; № [NUMBER] , дата відкриття 03.07.2020, термін дії 03/24 (а.с.28). З Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я [PERSON] (договір б/н) вбачається, що 22.06.2015 відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] та 22.06.2015 встановлено кредитний ліміт 0,00 грн. За період з 10.11.2017 по 13.05.2019 відбувалось збільшення та зменшення кредитного ліміту, зокрема 26.07.2016 зменшення кредитного ліміту до 0,00 грн., 10.11.2017 збільшено кредитний ліміт до 9000 грн. та 12.06.2018 до 14000 грн., а також 13.05.2019 зменшено кредитний ліміт на 0,00 грн. (а.с.27). З виписки по картковому рахунку [PERSON] за період з 22.06.2015 по 11.07.2020 вбачається, що 06.07.2016 на картку № [NUMBER] відбулося зарахування коштів і 22.06.2017 на нього встановлено кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн.. З 26.07.2016 розпочався рух коштів по кредитній картці № [NUMBER] та 10.11.2017 по ній збільшено кредитний ліміт до 9000 грн., а з 07.02.2018 розпочався рух коштів по кредитній картці № [NUMBER] та 12.06.2018 на ній збільшено кредитний ліміт до 14000 грн. З 05.07.2018 розпочався рух коштів по картці № [NUMBER] , а з 01.08.2018 розпочався рух коштів по картці № [NUMBER] (а.с.15-26). На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості за договором №б/н від 22.06.2015, згідно з яким станом на 15.07.2020 заборгованість відповідача складає 14571 грн. 01 коп., з яких:\~20 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 14551 грн. 01 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4279 грн. 36 коп. заборгованість за простроченими відсотками (а.с.7-14). Таким чином, відповідач [PERSON] , отримавши кредитні кошти, взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту належним чином не виконала, у повному обсязі кредит не сплатила. Отже, підставою позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, укладеного шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, та стягнення заборгованості за поточним і простроченим тілом кредиту, а також за відсотками нарахованими на прострочений кредит. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладанні Договору сторони керувались частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо сплати кредиту за договором № б/н\~від 22.06.2015 позивачем доведено, зокрема щодо заборгованості по поточному та простроченому тілу кредиту, яка станом на 15.07.2020 становить 14571\~грн.\~01\~коп. та підлягає стягненню з відповідача. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Анкеті-заяві позичальника від 22.06.2015 процентна ставка, її розмір, порядок нарахування не зазначені. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за простроченими відсотками, посилаючись на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємну частини спірного договору. При цьому доказів на підтвердження того, що саме з цим Витягом з Умов та правил відповідач ознайомилась і погодилась, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах розмірі, що додані банком до позовної заяви, не доведено. Правила частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України до спірних відносин застосуванню не підлягають, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період з часу виникнення спірних правовідносин (22.06.2015) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (10.08.2020), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливих для задоволення позову. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частин 2-4 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною 6 статті 81\~Цивільного процесуального кодексу\~України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Факт ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг судом не встановлено. Відтак суд дійшов висновку про не доведення позивачем, що саме надані ним Умови та правила є складовою кредитного договору і що саме ці Умови і правила відповідач мала на увазі, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. А тому підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками у заявленому розмірі 4279\~грн.\~36\~коп. станом на 22.06.2020 відсутні. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення заборгованості за простроченим та поточним тілом кредиту по кредитному договору № б/н від 22.06.2015 у розмірі 14517 грн. 01 коп.. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог на суму 14571 грн. 01 коп. заборгованості за кредитом, відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню (пропорційно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 1624 грн. 81 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial