overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок №37 по вул. 1905 року м. Лисичанська Луганської обл. в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON], яка померла 09.08.1993 р. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, позовні вимоги підтримали, справу просили розглядати за їх відсутності, про що представник позивача надав відповідну письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, справу просила розглядати за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує, про що надала письмову заяву. У судовому засіданні досліджені докази: копія свідоцтва про смерть; постанова про відмову вчинення нотаріальної дії. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 09 серпня 1993 р. померла бабуся позивача [PERSON], після смерті якої відкрилось спадкове майно у вигляді житлового будинку №37 по вул. 1905 року м. Лисичанська Луганської обл. При зверненні до державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON] щодо оформлення спадщини, позивачу було надано відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не має можливості отримати інформацію, необхідну для вчинення нотаріальної дії. З моменту смерті [PERSON] та до теперішнього часу позивач відкрито володіє та управляє спадковим майном. На день смерті бабусі позивач проживав разом із нею. Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою: м. Херсон, с. Антонівка, вул. Орджонікідзе, буд. 41, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. В обґрунтування позову зазначив, що його мати [PERSON] та її сестри [PERSON], [PERSON] є власниками житлового будинку за адресою: м. Херсон, с. Антонівка, вул. Орджонікідзе, буд. 41 на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.1975 року. Пізніше, [PERSON] у 1976 році, [PERSON] у 1979 році виїхали в Калінінградську область Російської Федерації на постійне місце проживання, де згодом померли. Його мати, [PERSON] залишилась проживати в спірному житловому будинку, та після смерті сестер фактично вступила в право володіння їх частками, однак право власності на їх частки не оформила. У 1994 році вона виїхала проживати до своєї доньки [PERSON] в Калінінградську область Російської Федерації, однак стала хворіти та в 1999 році повернулась до м. Херсона. Навесні 2001 року поїхала провідати онуків та доньку в Калінінградську область Російської Федерації, де влітку захворіла та померла 20.06.2001 року. Він є спадкоємцем першої черги після смерті матері, фактично проживає у спірному житловому будинку, однак оформити свої спадкові права не має змоги, оскільки ним не надано документи, які підтверджують належність спадкодавцю спадкового майна. Представником відповідача подані письмові заперечення на позов, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні позову. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа надала суду заяву в якій зазначила, що вона пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини, зазначений строк поновлювати не буде, проти визнання права власності на майно після смерті [PERSON] за [PERSON] не заперечує. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями №30 по вул. [PERSON] в м. Перевальськ Перевальського району Луганської області в порядку спадкування за заповітом після матері [PERSON], яка померла 09.12.2012р.. Позивач в судове засідання не зявився, позов підтримав, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, справу просила розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову, про що надала письмову заяву. У судовому засіданні досліджені докази: копія паспорту; копія свідоцтва про народження; копія свідоцтва про смерть; копія заповіту; копія зави про прийняття спадщини; копія рішення Перевальського районного суду Луганської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів; копія договору на будівництво будинку і безстрокового користування земельною ділянкою; копія технічного паспорту; звіт про оцінку майна будинку з господарськими будівлями; постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 09 грудня 2012 р. померла [PERSON], після смерті якої відкрилось спадкове майно у вигляді житлового будиноку з господарськими будівлями №30 по вул. [PERSON] в м. Перевальськ Перевальського району Луганської області. Позивач звернувся до приватного нотаріусу Перевальського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відповідно до наказу Міністерства юстиції України №953/5 від 17.06.2014 року тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційно системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру до закінчення антитерористичної операції на сході України. Згідно ст.. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 \~ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями №40 по вул. Горького смт. Фащівка Перевальського р-ну Луганської обл. за набувальною давністю, посилаючись на те, що він з березня 2003 р. добросовісно заволодів чужим майном і на протязі більше 10 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у звязку з чим набув право власності на це майно. Позивач в судове засідання не зявився, справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, про що надав суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, попереджений про наслідки визнання позову, справу просила слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що з березня 2003 р. позивач почав мешкати та мешкає по даний час у житловому будинку з господарськими будівлями №40 по вул. Горького смт. Фащівка Перевальського р-ну Луганської обл., загальною площею 40,8 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., який складається з: А-житловий будинок, а-сіни, а1-тамбур, вх-крильце, Б-погріб, В-літня кухня, Д-вбиральня, Е-сарай, Ж-гараж, З-літня кухня, И-сарай, 1-ворота, 2-огорожа, І-водопровід та фактично вступив в управління зазначеним будинком, продовжує відкрито безперервно володіти вказаним майном до даного часу. Окрім позивача в будинку ніхто не проживає, речей власника та будь-яких інших осіб у вищезазначеному будинку не має. Оплату комунальних послуг та інших платежів позивач здійснює за свій рахунок. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. В обґрунтування вимог вказував, що на виділеній земельній ділянці було побудовано зазначений будинок з дозволу органу місцевого самоврядування з дотриманням санітарних та протипожежних норм, правил забудови і прийняті в експлуатацію, але свідоцтво про право власності не видавалось. Станом на 15.04.1991 року вказане будинковолодіння відносилось до робочого двору, головою якого була [PERSON] 24 травня 2015 року. [PERSON], заповіла для позивача все своє майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, але він не може оформити спадщину, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правовстановлюючий документ, тому змушений звернутись з цього приводу до суду. Крім позивача спадкоємців на спадкове майно немає нікого. В судове засідання позивач не з`явився, доручив представляти свої інтереси [PERSON], котрий позов підтримав та просив такий задовольнити. Представник сільської ради в судове засідання також не з`явився, подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що на згаданий вище житловий будинок та господарські споруди, які станом на 15.04.1991 року відносились до робочого двору, головою якого була [PERSON], котра померла [INFO] року, та за свого життя не отримала правовстановлюючий документ на вказане житло, що унеможливлює спадкоємцю оформити спадщину в нотаріальній конторі. Про належність будинку названій особі свідчать дані технічного паспорту, довідки Малошкарівської сільської ради Полонського району. Після смерті спадкодавця, позивач як спадкоємець за заповітом, відповідно до ст.ст.1217, 1268 ЦК України, набула право власності в цілому на вказане житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с. Новоселиця по вул. Шевченка, 111, Полонського району, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказував, що його батько [PERSON] помер 07 травня 1997 року, після його смерті відкрилась спадщина на вищевказаний житловий будинок, який побудований в 1971 році на виділеній земельній ділянці з дозволу органу місцевого самоврядування з дотриманням санітарних та протипожежних норм, правил забудови і прийняті в експлуатацію, але свідоцтво про право власності не видавалось. Станом на 15.04.1991 року вказане будинковолодіння відносилось до робочого двору, головою якого був батько позивача [PERSON] Після смерті батька, позивач фактично вступив у володіння та управління спадковим майном, оскільки проживав разом з батьком на день його смерті та за його життя вів спільне з ним господарство, однак за життя батько не зареєстрував право власності на вказане майно, а тому позивач не може отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом. Крім позивача спадкоємцями після смерті [PERSON] являються сестри позивача: [PERSON], [PERSON] та брати [PERSON] і [PERSON], які відмовились від отримання спадщини, оскільки не мають майнового інтересу. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали просили такий задовольнити. Представник відповідача в суді проти позову не заперечувала. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримали та не заперечували проти її задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, в 1971 році побудований згаданий вище житловий будинок та господарські споруди, які станом на 15.04.1991 року відносились до робочого двору, головою якого був [PERSON], котрий помер 07.05.1997 року, та за свого життя не виготовив правовстановлюючий документ на вказане житло, що унеможливлює спадкоємцю оформити спадщину в нотаріальній конторі. Про належність будинку названій особі свідчать дані технічного паспорту, довідки Полонської міської ради обєднаної територіальної громади. Після смерті спадкодавця, позивач як спадкоємець за законом, відповідно до ст.ст.524,549 ЦК України 1963 року, набув право на спадщину, оскільки фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с. Сасанівка по вул. А.Ліщука, 75, Полонського району, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказував, що на виділеній земельній ділянці було побудовано зазначений будинок з дозволу органу місцевого самоврядування з дотриманням санітарних та протипожежних норм, правил забудови і прийняті в експлуатацію, але свідоцтво про право власності не видавалось. Станом на 15.04.1991 року вказане будинковолодіння відносилось до робочого двору, головою якого була [PERSON], котра померла 11.10.2010 року. [PERSON], заповіла для позивача все своє майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, але він не може оформити спадщину, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правовстановлюючий документ, тому змушений звернутись з цього приводу до суду. Крім позивача спадкоємців на спадкове майно немає нікого. В судове засідання позивач не з`явився, доручив представляти свої інтереси [PERSON], котрий позов підтримав та просив такий задовольнити. Представник сільської ради в судове засідання також не з`явився, подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що на згаданий вище житловий будинок та господарські споруди, які станом на 15.04.1991 року відносились до робочого двору, головою якого була [PERSON], котра померла 11.10.2010 року, та за свого життя не отримала правовстановлюючий документ на вказане житло, що унеможливлює спадкоємцю оформити спадщину в нотаріальній конторі. Про належність будинку названій особі свідчать дані технічного паспорту, довідки Сасанівської сільської ради Полонського району. Після смерті спадкодавця, позивач як спадкоємець за заповітом, відповідно до ст.ст.1217, 1268 ЦК України, набула право власності в цілому на вказане житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с. Фадіївка по вул. Шевченка, 30, Полонського району, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказував, що на виділеній земельній ділянці площею 0,89 га в 1959 році було побудовано зазначений будинок з дозволу органу місцевого самоврядування з дотриманням санітарних та протипожежних норм, правил забудови і прийняті в експлуатацію, але свідоцтво про право власності не видавалось. Станом на 15.04.1991 року вказане будинковолодіння відносилось до колгоспного двору, головою якого була мати позивача [PERSON], котра померла 29.09.2012 року. Крім позивача, спадкоємцем на спадкове майно за законом є його сестра [PERSON]Й, але вона не претендує на спадщину, інших спадкоємців немає. Однак, позивач не може оформити спадщину на житловий будинок, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правовстановлюючий документ, тому змушений звернутись з цього приводу до суду. Третя особа на стороні позивача [PERSON], та його представник [PERSON], позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити, оскільки [PERSON] фактично став проживати у вказаному будинку, а позивач невзмозі його відчужити, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. В судове засідання позивач не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив такий задовольнити. Представник Полонської міської ради ОТГ в судове засідання також не з`явився, подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення третьої особи та його представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що в 1959 році побудовано згаданий вище житловий будинок та господарські споруди, які станом на 15.04.1991 року відносились до колгоспного двору, головою якого була [PERSON], котра померла 29.09.2012 року, та за свого життя не отримала правовстановлюючий документ на вказане житло, що унеможливлює спадкоємцеві оформити спадщину в нотаріальній конторі. Про належність будинку названій особі свідчать дані технічного паспорту, довідки Бражинецької сільської ради Полонського району. Після смерті спадкодавця, позивач як спадкоємець за законом, відповідно до ст.ст.1217, 1268 ЦК України, набув право власності в цілому на вказане житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS]. В обґрунтування вимог вказував, що в 1967 році на виділеній земельній ділянці було збудовано зазначений житловий будинок та господарські споруди, котрі відносились до колгоспного двору, головою якого був його батько [PERSON], а членом двору - його дружина (мати позивача) [PERSON]. У 2009 році батько помер та за життя він заповів йому усе майно, а у 2012 році померла мати. Після смерті батьків він, як спадкоємець за заповітом (після смерті батька) та як спадкоємець за законом (після смерті матері) прийняв спадщину на належне для них майно, однак не має можливості оформити спадщину на житловий будинок, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правовстановлюючий документ, тому змушений звернутись з цього приводу до суду. В судове засідання [PERSON] не з`явився, доручив представляти свої інтереси для [PERSON], котрий позов підтримав та просив його задовольнити із вказаних вище підстав. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, однак подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що в 1968 році на земельній ділянці площею 0,32 га було побудовано згаданий вище житловий будинок, а протягом 1985-1986 років - господарські будівлі. Станом на 15.04.1991 року дворогосподарство відносилось до колгоспного двору, головою якого був [PERSON], котрий помер [INFO] та за життя він склав заповіт на ім`я свого сина [PERSON], а членом двору була його дружина (мати позивача) [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті батьків позивача відкрилася спадщина, зокрема, на вказаний житловий будинок, на котрий вони за життя не оформили правовстановлюючий документ. Вказані обставини підтверджуються даними довідки, виданої виконавчим комітетом Полонської міської ради ОТГ 26.10.2016 року за № 843 та технічного паспорту на житловий будинок. [PERSON] після смерті батька прийняв спадщину, про що свідчать дані свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 26.05.2010 року на земельні ділянки та майновий пай. Після смерті матері позивач прийняв спадщину у строк, встановлений рішенням Полонського районного суду від 03.10.2016 року, що також стверджується витягом № 45620222 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.11.2016 року. Після смерті спадкодавців позивач, як спадкоємець за заповітом (після смерті батька [PERSON]) та за законом (після смерті матері [PERSON]), відповідно до ст.ст. 1217, 1261 ЦК України, набув право власності в цілому на вказане житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS]. В обґрунтування вимог вказував, що в 1986 році на виділеній земельній ділянці площею 0,29 га було побудовано зазначений жилий будинок та господарські споруди, які станом на 15.04.1991 року відносились до робочого двору, головою котрого була його мати [PERSON]. У 2013 році [PERSON] померла та на житловий будинок з господарськими спорудами відкрилась спадщина, але ні він, ні його брати з сестрою, котрі є відповідачами по справі, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали. Лише він, після визначення рішенням Полонського районного уду від 28 січня 2014 року додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, звернувся з такою заявою до нотаріуса. Однак він, як спадкоємець за законом, не може оформити спадщину на жилий будинок, оскільки на домоволодіння відсутній належно оформлений правоустановчий документ, в зв`язку з цим змушений звернутись з даного приводу до суду. При розгляді справи [PERSON] позов підтримав та пояснив, що на даний час він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на грошовий вклад з відсотками. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що в 1986 році на виділеній земельній ділянці площею 0,29 га було побудовано зазначений жилий будинок та господарські споруди, які станом на 15.04.1991 року відносились до робочого двору, головою котрого була [PERSON], на який вона за свого життя не отримала правоустановчий документ. [PERSON] померла [INFO] та після її смерті відкрилась спадщина. Про належність будинку названій особі свідчать дані довідки та рішення Буртинської сільської ради Полонського району, технічного паспорту на житловий будинок. Після смерті спадкодавця позивач як єдиний спадкоємець за законом відповідно до ст.ст. 1217, 1261 ЦК України, набув право власності в цілому на вказане житло.

Outcome: approved