overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг в сумі 48000,00 грн , який був наданий останній 27 травня 2014 року з датою повернення 01 червня 2015 року та зі сплатою 4% від суми за кожен місяць, що підтверджується розпискою. Відповідач гроші отримав, проте в строк до 01.06.2015 р. їх не повернув. Розмір процентів за користування грошима за період з травня 2014 р. по травень 2016 р. становить 46080,00 грн. Просив суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 48000,00 грн., відсотки за користування грошима в сумі 46080,00 грн., вирішити питання про судові витрати. Позивач до судового засідання не з'явився, але надав листа слухати справу без його участі. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном і за своєю суттю є гарантією права власності, оскільки право розпоряджатися своїм майном - загальний та принциповий аспект права власності. Відповідно до ст..626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає іншій стороні у власність гроші, а боржник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошей. Договір повинний бути оформлений у письмовому виді в силу вимог ст.1047 ЦК України. Із пояснень сторін та наданої до позову розписки видно, що 27.05.2014 року позивач передав у борг відповідачу гроші в сумі 48000,00 грн., зі сплатою 4% від суми за кожен місяць, про що відповідач склав розписку з вказівкою терміну повернення не пізніше 01.06.2015 року(а.с.4), що відповідає вимогам ст. 1048 ЦК України. На підставі ст.1049 ЦК України боржник зобов'язаний повернути позикодавцю гроші в термін і порядку, визначеному договором. У зазначений у розписці термін відповідач гроші позивачу не повернув, у зв'язку з чим позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 48000,00 грн, проценти за користування грошима у сумі 46080,00 грн. згідно наданих позивачем розрахунків, які сумнівів у суду не викликають та понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 940,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 74 362 грн. 21 коп.. Свої вимоги мотивує тим, що 3.10.2013 року між ТОВ «Нова Пошта» та [PERSON] був укладений договір позики, за яким позивач видав, а відповідач отримав грошові кошти в сумі 37\~000 грн., про що свідчить видатковий касовий ордер №1104 від 3.10.2013 року. Згідно умов договору позичальник повинен був повністю розрахуватись до 3.10.2014 року, а в разі неналежного виконання умов договору - сплатити витрати від інфляції, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, неустойку в розмірі 15 % від загальної суми заборгованості та 30 % річних. Посилаючись на те, що станом на 20.07.2015 року відповідач не виконав умови договору позивач просить стягнути з нього основний борг за договором позики в сумі 37\~000 грн.; витрати від інфляції в сумі 18\~953 грн. 77 коп., штрафні санкції 18\~408 грн. 44 коп. ( пеня 12\~908, 44 грн. + неустойка 5\~550 грн.), а всього 74\~362 грн. 21 коп., а також судові витрати в сумі 743, 62 грн.. Представник позивача в судовому засіданні на позові наполягав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. При цьому пояснив, що він розуміє наслідки визнання позову та згоден виплатити борг за договором позики в повному обсязі. Виходячи з положень ст. 174 ЦПК України відповідачу судом розяснені правові наслідки визнання позову щодо повернення боргу в розмірі, який вказаний позивачем, але він наполягає на тому, що позов визнає та згоден повернути борг. Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції « у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за розпискою в розмірі 26 017 грн. та судовий збір в сумі 260 грн. 17 коп.. В судове засідання позивач не з'явився, до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розписки від 08.06.2012 року [PERSON] передав [PERSON] у борг гроші в розмірі 2000 доларів США. При цьому відповідач зобов'язався повернути позивачу зазначену суму до 31.12.2012 року, але у вказаний строк відповідач свої зобов'язання не виконав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610 та 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за розпискою від 08.06.2012 року в розмірі 2000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день подачі позову складає 26 017 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за розписокю в розмірі 77\~000 грн. та судовий збір в сумі 770 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надійшла заява від його представника про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 04.06.2014 року [PERSON] передав [PERSON] у борг гроші в розмірі 84\~000 грн. Згідно боргової розписки відповідач зобов'язувалась повернути позивачу зазначену суму рівними платежами по 7000 грн. щомісячно з 01.07.2014 року по 01.06.2015 року, але свої зобовязання не виконала, повернула лише один щомісячний платіж в розмірі 7\~000 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610 та 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за розпискою від 04.06.2014 року в розмірі 77\~000 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 770 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг по квартирній платі та комунальним послугам за період з січня 2011р. по липень 2013р. в розмірі 3821грн. 76коп., посилаючись на те, що відповідач не сплачує зазначені платежі. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], однак з січня 2011р. не регулярно сплачує квартплату та комунпослуги, внаслідок чого станом на 1.08.2013р. виникла заборгованість в розмірі 3821грн. 76коп. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006р. № 45 власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992р. заборгованість власників квартир, пов'язана з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг, стягується в судовому порядку. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 68 Житлового Кодексу квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Оскільки відповідач прострочив виконання свого зобов'язання по оплаті квартирної плати та плати за комунальні послуги, з нього підлягає стягненню заборгованість з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 1218.47 гривень, що утворилася в період з 29.06.2011 р. по 29.12.2011 р., що виразилася у самовільному підключенні електропроводки до електромережі поза приладом обліку, а також просить стягнути на свою користь витрати по оплаті судового збору в сумі 229.40 гривень. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача надав суду заяву про слухання справи за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечує на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день слухання справи був сповіщений належним чином, заперечень проти позову не надав. Судом вирішено справу розглядати заочно. Судом установлено, що в ТОВ «ЛЕО» з 01 квітня 2002 року на ім'я [PERSON] (мати відповідача) за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок на сплату електричної енергії [NUMBER]. Після смерті [PERSON], відповідач є новим користувачем електричної енергії за вищенаведеною адресою. Проте, всупереч п. 7 Правил, він не звернувся до енергопостачальника для укладання договору про користування електричною енергією та переоформлення особового рахунку на своє ім'я. Проживаючи в будинку [ADDRESS], відповідач самовільно підключився до електромережі поза приладом обліку та безобліково користувалася електричною енергією. Зазначене порушення зафіксовано актом ТОВ «ЛЕО» №811050 від 29.12.2011 року. Збиток заподіяний неправомірними діями відповідача, відповідно до представленого розрахунку за період 29.06.2011 р. по 29.12.2011 р. складає 1818.47 грн.. Енергопостачання будинку, у якому проживає відповідач, робить позивач. Обсяг та вартість необлікованої електроенергії здійснено позивачем відповідно до п.п. 3.1.6. «а», 3.3. Методики, та відповідно до якого визначається за формулою 2.7. Методики. Відповідачем було здійснено часткову оплату по акту в розмірі 600 грн.. Відповідно до п. 48 Правил користування електроенергією для населення споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку… Між сторонами склалися житлові правовідносини. Згідно зі ст.1166 ЦК України шкода підлягає відшкодуванню особою, що його причинила. Підстав для звільнення відповідача від відшкодування збитку не встановлено, дана сума підлягає стягненню за рішенням суду. Також стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 229.40 гривень. З огляду на викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст.1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача вихідну допомогу у розмірі 22642,62 грн., обґрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно зі\~ст. 44 КЗпП України\~при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті\~36\~та пунктах 1, 2 і 6 статті\~40\~цього\~Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Статтею 116 КЗпП України\~передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.\~\~В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Судом встановлено,\~що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Наказом № 935-К від 29.11.2018 позивач була звільнена за п. 3 ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням у звязку з невиконанням підприємством умов колективного договору. Відповідачем при звільненні позивача не було нараховано та виплачено вихідну допомогу при звільненні відповідно до ст. 44 КЗпП України, що підтверджується наданою довідкою відповідача. Тому суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача в його користь 150\~000 грн. заборгованості за договором позики та понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 липня 2014 року позичив відповідачу грошові кошти в сумі 150\~000 грн., які він зобовязувався повернути до 28 лютого 2015 року., що підтверджується письмовою розпискою. Однак, свої зобовязання відповідач не виконав, вказані кошти ним не повернуті, у звязку із чим просить стягнути дану заборгованість з відповідача. Позивач подав до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 липня 2014 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого відповідач позичив у позивача кошти в сумі 150\~000 гривень та зобовязався повернути зазначені кошти до 28 лютого 2015 року. Однак, такі зобовязання у визначений строк не виконав та отримані кошти не повернув. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З огляду на зазначене, те, що відповідачем було прострочено виконання грошових зобовязань перед позивачем, не виконано такі у встановлений строк, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 25.07.2014 року в сумі 150\~000 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 1500 грн. На підставі ст.ст.526, 530, 599, 625, 1046, 1049 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача в його користь 2700 гривень матеріальної шкоди та 1000 маральної шкоди, яка завдана внаслідок вчинення останнім дорожньо - транспортної пригоди. . Позов мотивує тим, що 25.09.2016 року о 01 год. 50 хв. в м. Дрогобичі по вул. І.Франка, Львівської області відповідач керував транспортним засобом автомобілем марки «Рено Лагуна» у стані алкогольного спяніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, скоїв наїзд на металеву огорожу (паркан), внаслідок чого паркан був пошкоджений. Вина [PERSON] підтверджується постановою Самбірського міськрайонного суду про притягнення його до адміністративної відповідальності. Неодноразово звертався до відповідача з проханням полагодити паркан, однак його прохання не дали результату, а тому сам оплатив вартість відновлюваного ремонту, яка становить 2700 гривень. Своїми діями відповідач завдав і моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, оскільки довелось самостійно шукати гроші для ремонту, через що не міг вночі спокійно спати, сімейний бюджет довелось використати не за призначенням, а спрямувати на ремонт паркану. Все це призвело до виникнення пригніченого стану від чого постраждали і члени родини. Вважає, що сума моральної шкоди становить 1000 гривень, яку просить відшкодувати. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Просять задоволити їх в повному обсязі. З приводу ухвалення заочного рішення не заперечили. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надіслав, а тому,

Outcome: approved