Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору нікчемним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 вересня 2013 року позивачем у приміщені Філії «Черкаське Головне Регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» було подано опитувальну Анкету-Заяву без будь-якого замовлення кредиту або встановлення кредитного ліміту та для замовлення пластикової, розрахункової картки. Вказану опитувальну заяву було прийнято не юридичною особою а Філією ПАТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРГІОУ 14360080), яка розташована по вул. Б. Вишневенького, 40 у м. Черкаси, про що свідчить печатка даної юридичної особи у згаданій заяві. Важливим є те, що зазначена анкета була прийнята та завірена особою - Філією «Черкаського ГРУ» ПАТ КБ «ПриватБанк» з кодом ЄДРПОУ 14360080, про що свідчить печатка, проставлена Філією. З позовом про звернення стягнення заборгованості звернулась інша юридична особа - ПАТ КБ «ПриватБанк» з кодом ЄДРПОУ 14360570, яка не має жодного відношення до правовідносин між особою Філія «Черкаського «ПриватБанк»ГРУ» ПАТ(код ЄДРПОУ 14360080) і [PERSON] Позивач вважає, що ПАТ КБ «Приватбанк» не являється особою, яка приймала заяву та яка надавала будь - які банківські послуги позивачу, оскільки не існує Договорів, підписаних між позивачем та юридичною особою ПАТ КБ «ПриватБаик» з кодом ЄДРПОУ 14360570. «Заява» від 05.09.2013 р. не містить жодних істотних умов, які передбачені для заповнення та визначення у подальшому обсягу ліміту користування або ліміту поповнення чи щомісячних зобов'язань або будь - яких інших умов користування пластиковою карткою. У даній заяві також відсутні реквізити юридичної особи, яка прийняла її, відсутні місце складання та прийняття даної заяви. Умови Заяви від 05.09.2013 р. не містять відомості щодо детального розпису загальної вартості кредиту у разі його надання, як цього вимагає ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», а графіка повернення кредиту та сплати процентів за умов отримання кредитних коштів, який є невідємною частиною будь - якої кредитної угоди, не існує, позивачу не надавався і не погоджувався, тому Заява була оформлена в порушення вимог чинного законодавства, оскільки недодержана така істотна умова, як укладання зазначеного графіку у відповідності до умов Кредитного договору, про який стверджує ПАТ КБ «ПриватБанк» не будучи стороною у правовідносинах. Інших Договорів або угод позивач з відповідачем не укладав і не підписував. Заява від 05.09.2013 р. була підписана особами, які не були уповноваженими на це ні установчими документами ні законом ні іншими актами цивільного законодавства, оскільки юридична особа ЗАТ КБ «ПриватБанк» з кодом ЄДРГІОУ 22792510 не мала державної реєстрації і здійснювати господарську діяльність не мала юридичного права. Також відповідачем не було надано повної та детальної інформації про усі умови надання банківських послуг. Також при укладанні кредитного договору були порушені вимоги п. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме «кредитор» не надав позичальнику як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування в письмовій формі повної та достовірної інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, за ненадання якої передбачена відповідальність, яка встановлена ст. 15, 23 ЗУ «Захист прав споживачів». Однак відповідачем не були виконані вимоги ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», що свідчить про відсутність кредитування, оскільки у анкеті від 05.09.2013 року відсутній детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача, що є істотною умовою будь-якого договору його ціна. Договору про надання банківських послуг щодо відкриття та обслуговування позичкового або поточного рахунків між позивачем та відповідачем не укладалось, що є порушенням чинного законодавства та інших нормативно правових актів. Також не існує та відповідачем не надано виписки будь - якого рахунку позивача про рух коштів по рахунку, що є обовязковим у разі зарахування, видачі, отримання та повернення позичальником коштів. Крім того, відсутні докази про отримання позивачем кредиту, оскільки відповідачем не надано меморіальні ордери або інші платіжні документи, що є первинними документами. Умови та правила надання банківських послуг між позивачем та відповідачем не узгоджувались та не підписувались. Враховуючи те, що договір позики в письмовій формі сторони не укладали, заява як документ від 05.09.2013 року не підтверджує боргове зобов'язання, не містить умови отримання позивачем в борг грошей із зобовязанням у визначену дату та інших істотних умов їх повернення, а також не містить дати отримання таких коштів і відкриття будь-якого рахунку для зарахування таких коштів. Вважає що це і підставою для визнання кредитного договору б/н від 05.09.2013 року, який складався із Анкети-Заяви від 05.09.2013 року нікчемним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в його задоволенні посилаючись на те, що вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та безпідставними, оскільки кредитний договір, який є предметом спору укладений у спосіб і у формі, що не суперечить чинному законодавству України. В договорі передбачені всі права та обовязки сторін, умови щодо його виконання, а також умови його припинення. ПАТ КБ «ПриватБанк» не вчиняв будь-яких дій, які б не відповідали умовам укладеного договору з позивачем, а також дій, які б не відповідали умовам укладеного договору з позивачем, а також дій, які були б направлені на істотне порушення умов договору, а тому підстав визнання договору нікчемним немає. Заслухавши представника позивача [PERSON], представника відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON], дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання кредитного договору нікчемним посилаючись на те, що позивачем подано опитувальну Анкету-Заяву без будь-якого замовлення кредиту або встановлення кредитного ліміту та для замовлення пластикової, розрахункової картки. Проте з такими доводами позивача суд не погоджується з огляду на наступне. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.09.2016 року по справі № 712/6268/16-ц задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Даним рішенням стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 05.09.2013 року в сумі 18528,22 грн., та стягнуто судовий збір в сумі 1378 грн. На даний час вказане рішення суду набрало законної сили, а означений кредитний договір на підставі якого було винесено рішення про стягнення з позивача заборгованості є предметом данного спору. Вказана цивільна справа № 712/6268/16-ц була оглянута та досліджена судом в судовому засіданні. Даним рішенням встановлено, що 05.09.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 1999,67 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, відповідно п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо жодна з сторін не проінформує іншу сторону про закінчення строку договору, він автоматично продовжується на такий же строк. Також рішенням встановлено, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява анкета про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис позивача у анкеті-заяві від 05.09.2013 року. Правильність внесених до Анкети заяви особистих даних [PERSON] та її підписання, його представник [PERSON] при розгляді цивільної справи 712/6268/16-ц не оспорювала. Не оспорювала даний факт представник позивача і в даному судовому засіданні. Також рішенням суду встановлено, що згідно з наданою банком випискою з банківського рахунку, фото відповідача в момент отримання картки, підтверджується, що ПАТ КБ «ПриватБанк» належним чином виконав взяті на себе зобов'язання, позивачу були видані кредитні кошти в сумі 1999,67 грн., однак взяті на себе зобов'язання [PERSON] порушив, сплату на погашення кредиту, відсотків, комісії не здійснював, що призвело до утворення простроченої заборгованості за кредитним договором та нарахування штрафних санкцій. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Крім того, судом при винесення вказаного рішення від 14.09.2016 року по справі 712/6268/16-ц були спростовані доводи представника позивача [PERSON] з приводу недосягнення сторонами домовленості щодо істотних умов кредитного договору, оскільки у підписаній [PERSON] анкеті-заяві від 05.09.2013 року останній підтвердив, що ознайомився з умовами договору про надання банківських послуг до його підписання, які розміщені на офіційному сайті ПриватБанку, а також зобовязується виконати Умови та Правила надання банківських послуг та ознайомлюватись з їх змінами на офіційному сайті ПриватБанку. Також судом було спростовано посилання щодо неотримання кредитних коштів позичальником, оскільки випискою з банківського рахунку позивача, яка є офіційним документом, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості щодо операцій, здійснених за рахунком. Що стосується доводів представника позивача про відсутність інформації щодо позивача у Єдиній інформаційній системі «Реєстр позичальників», відповідно до листа НБУ від 16.08.2016 року згідно з п. 1.2 Положення, затвердженого постановою НБУ № 245від 27.06.2001 року ЄІС «реєстр позичальників» функціонує на добровільних (договірних) засадах. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Підписання договору позивачем є підтвердженням того, що він ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, методикою, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, повязаних із конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної кредитної ставки та зазначення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також іншої інформації, надання якої вимагає чинне законодавство України, що ним особисто зазначено в анкеті-заяві від 05.09.2013 року. Оскільки обставини надання та одержання кредиту позивачу було встановлено рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.09.2016 року, тому відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсний є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа не заперечує його дійсності на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Як вбачається із матеріалів даної справи, досліджених матеріалів цивільної справи № 712/6268/16, наданих в судовому засіданні пояснень сторін, суд приходить до висновку, що кредитний договір укладений з волі обох сторін, при його укладені, сторонами було визначено всі необхідні умови договору, які викладені в Пам»ятці клієнта, Умовах та Правилах надання банківських послуг, а також Тарифах, будь-яких умов, які б суперечили чинному законодавству на момент його укладення договір не містить. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими, недоведеними та безпідставними, оскільки позивач отримавши примірник договору мав можливість детально вивчити його умови та протягом 14 днів з дня отримання кредиту відмовитись від даної послуги, як це передбачено п.6 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Однак позивачем цього зроблено не було, він використав кредитні кошти на свій розсуд, також він не скористався правом дострокового погашення кредиту, що передбачено умовами кредитного договору. Таким чином кредитний договір, який є предметом спору укладений у спосіб і у формі, що не суперечить чинному законодавству України. В договорі передбачені всі права та обовязки сторін, умови щодо його виконання, а також умови його припинення. ПАТ КБ «ПриватБанк» не вчиняв будь-яких дій, які б не відповідали умовам укладеного договору з позивачем, а також дій, які б не відповідали умовам укладеного договору з позивачем та дій, які були б направлені на істотне порушення умов договору, а тому підстав визнання договору нікчемним немає. Твердження представника позивача про те, що зазначена анкета була прийнята та завірена особою - а Філією «Черкаського ГРУ» ПАТ КБ «ПриватБанк» з кодом ЄДРПОУ 14360080, про що свідчить печатка, проставлена Філією. З позовом про звернення стягнення заборгованості звернулась інша юридична особа - ПАТ КБ «ПриватБанк» з кодом ЄДРПОУ 14360570, яка не має жодного відношення до правовідносин між особою Філія «Черкаського «ПриватБанк»ГРУ» ПАТ(код ЄДРПОУ 14360080) і [PERSON], суд вважає безпідставними. Філія «Черкаське Головне Регіональну управління ПАТ КБ «Приватбанк»» в ЄРДПОУ зареєстрована під тим же номером що і ПАТ «Приватбанк» 14360570. Відповідно до ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого положення. Тобто, укладаючи договір з позивачем філія «Черкаське Головне Регіональну управління ПАТ КБ «Приватбанк» діяла від імені ПАТ «Приватбанк», а не як юридична особа. Зважаючи на те, що позивач обґрунтовував свої позовні вимоги істотним порушенням з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» умов укладеного ними кредитного договору, що не було підтверджено в ході розгляду справи, суд приходить до висновку про те, що позов до задоволення не підлягає. На підставі ст.ст. 5, 10, 11, 60, 209, 212, 212, 214,215, 218 ЦПК України, ст.ст. 95, 192, 203, 215, 627, 634, 638, 1054 ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів», суд -

Outcome: dismissed