Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останньої на свою користь заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.09.2016 року по 01.04.2021 року в розмірі 32 574,83 грн., судовий збір в розмірі 2270,00 грн., крім того просив поновити пропущений строк звернення до суду з вересня 2016 року. В обґрунтування позову зазначено, що між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання з теплопостачання, на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого відповідачу надаються послуги із теплопостачання. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Згідно довідки з відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради - відомості щодо місця реєстрації відповідача відсутні. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем проживання та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України, передбаченим ч.11 ст.128 ЦПК України, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є абонентом МКП «Херсонтеплоенерго» та користується послугами з теплопостачання, на її ім`я за адресою: [ADDRESS] , відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого ведеться облік розрахунків сторонами. Між МКП «Херсонтеплоенерго» та [PERSON] , встановлені фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення, за який споживачі відповідно до п.18 «Про затвердження Правил надання послуг централізованого опалення і гарячої води і водовідведення…» № 630, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року зобов`язані вносити плату за надані протягом розрахункового місяця послуги не пізніше 20 числа наступного місяця, що настає за розрахунковим. Однак відповідач за вказані послуги не сплачує в результаті чого відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем заборгованість за період з вересня 2016 року по квітень 2021 року становить 32 574,83 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст.527ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконує належним чином покладені на нього зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Враховуючи, що відповідачем не заявлялося клопотання про застосування строків позовної давності, то клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами не підлягає розгляду. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2270,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору, враховуючи, що це мінімальна ставка судового збору по даній категорії справ. На підставі викладеного та

Outcome: approved