Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де вказує, що 18 квітня 2014 року між позивачем та Комунальним підприємством «Міськавтопарк» Дніпропетровської міської ради було укладено договір № 319 АП «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування», відповідно до якого позивачеві за плату надається у користування майданчик для паркування транспортних засобів, що розташований за адресою: [ADDRESS]. З метою зручності експлуатації майданчика проведено благоустрій території, розроблено проектну документацію з розбудови об'єкту, отримано технічні висновки по інструментальному обстеженню будівельних конструкцій нежитлових будівель розташованих на майданчику, складено технічний паспорт на нежитлову будівлю та проведено такі роботи: підготовлено земельну ділянку, а саме укладено шар шлаку на усій площі майданчику - 1796 кв. м; збудовано нежитлову одноповерхову будівлю для потреб персоналу майданчика - сторожку. Будівля прямокутної форми розміром 3.61 х 3,11 м. і висотою 2.35 м., загальною площею 9,7 кв. м, виконана з металевого каркасу та обкладена сендвіч-панелями. Фундамент монолітний залізобетонний, укладений під зовнішніми стінами; збудовано огорожу майданчика та навіс над ним, що включає в себе встановлення залізобетонного фундаменту по периметру огорожі майданчика та під нежитловою будівлею довжиною 176 п.м.; забезпечено обладнанням для електропостачання на зазначений об'єкт. Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми, а з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило. Після завершення будівництва суб'єктом господарювання ТОВ «Закон та право. Нерухомість, земля» 05листопада 2014 р. був виготовлений технічний паспорт. Відсутність належним чином оформленого права на земельну ділянку визначає спірний об'єкт самочинним будівництвом. У зв'язку із чим, позивач звертається до суду та прохає визнати за ним право власності на нежитлові споруди на майданчику за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, на його задоволенні наполягав, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та Комунальним підприємством «Міськавтопарк» Дніпропетровської міської ради було укладено договір № 319 АП «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» від 18 квітня 2014 року, відповідно до якого позивачеві за плату надається у користування майданчик для паркування транспортних засобів, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Будівельні конструкції, які розташовані за адресою: [ADDRESS], знаходяться в доброму стані та можуть безпечно використовуватися, у відповідності до технічного висновку по інструментальному обстеженню будівельних конструкцій нежитлових будівель. Згідно технічного паспорту на нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 1796 кв. м: - збудовано нежитлову одноповерхову будівлю для потреб персоналу майданчика - сторожку. Будівля прямокутної форми розміром 3.61 х 3,11 м. і висотою 2.35 м., загальною площею 9,7 кв. м., виконана з металевого каркасу та обкладена сендвіч-панелями. Фундамент монолітний залізобетонний, укладений під зовнішніми стінами; збудовано огорожу майданчика та навіс над ним, що включає в себе встановлення залізобетонного фундаменту по периметру огорожі майданчика та під нежитловою будівлею довжиною 176 п.м. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Оскільки споруди, які розташовані за адресою: [ADDRESS] самовільно збудовані позивачем на земельній ділянці, яка перебуває у його користуванні, при цьому права інших осіб не порушено, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати право власності на об'єкти самочинного будівництва.

Outcome: approved