Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив позбавити [PERSON], батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Також стягнути з [PERSON] аліменти на користь та на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з [PERSON] аліменти на користь та на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивований тим, що відповідачка у справі є матір'ю [PERSON], [INFO]. Мати дитини не брала участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавилась її життям, здоров'ям, розвитком, ніяким іншим способом не виявляла своєї турботи про неї. Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 17.06.2005 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно свого сина [PERSON], [INFO], разом з тим участі в його утриманні не бере. Вищевикладене стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Третя особа в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Також вказала, що малолітня [PERSON], [INFO] знаходиться на її утриманні. Мати дитини участі у вихованні та утриманні дитини не бере. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавала. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] являється матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (на 6 а.с.). Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 17.06.2005 року [PERSON], позбавлено батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2013 року [PERSON] визнано винною у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 77 КК України звільнено [PERSON] відбування призначеного сумом покарання з іспитовим строком на три роки (на 12-13 а.с.). Згідно довідки про звільнення серії ТЕР № 05464 [PERSON] з 06.03.2014 року відбувала покарання у Збаразькій виправній колоній № 63 та 06.03.2017 року була звільнена на підставі відбуття покарання (на 11 а.с.). Малолітня [PERSON], [INFO] має статус дитини, позбавленої батьківського піклування та перебуває під опікою [PERSON] (на 7-8 а.с.). Згідно висновку, виконавчий комітет Вінницької міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав, щодо дитини [PERSON], [INFO] (на 39-40 а.с.). [PERSON], [INFO] проживає разом із своєю бабою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Мати вихованням та утриманням своїх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] не цікавиться та не займається. Правовідносини, що виникли між сторонами, відповідають сімейним, тому при вирішенні спору суд застосовує норми Сімейного кодексу України щодо визначення прав і обов`язків матері і дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний заклад, або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За таких обставин суд вважає, що вищевикладені обставини у справі, а саме те, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не цікавиться її життям, станом здоров'я, інтересами та вподобаннями, не спілкується з донькою, не проявляє ініціативи до зустрічей, є свідченням того, що відповідачка не займається вихованням своєї неповнолітньої дитини та виконанням своїх батьківських обов'язків щодо неї, а відтак є всі підстави для позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на дитину суд розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи. З врахуванням вищенаведеного, обов'язку батьків в утриманні своїх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на користь дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави 2114,40 грн судового збору, так як позивач був звільнений від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: approved