Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Позов мотивований тим, що він є власником будинку розташованого по [ADDRESS] . Відповідачі по справі не проживають в будинку з серпня 2007 року. Де знаходяться відповідачі та їх точне місце проживання позивачу не відомо, систематичних контактів не підтримують. Той факт, що в будинку зареєстровані відповідачі заважає позивачу повноцінно користуватись будинком, а також це впливає на оформлення соціальної допомоги з боку держави. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 16.12.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно довідки виданої виконкомом Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області 07.11.2019 року за №1685, [PERSON] , являється головою господарства по [ADDRESS] графі ІІ Житловий будинок/квартира в приватній власності, користуванні громадян записано [PERSON] , що підтверджується записом в по господарській книзі №8, 2016-2020 років. Відповідно до акту обстеження умов проживання сімї [PERSON] від 07.11.2019 року, в якому зазначено, що позивач проживає в будинку один, відповідачі зареєстровані, але не проживають в будинку з серпня 2007 року і по даний час. З письмових пояснень позивача відповідачі не проживають в його будинку з серпня 2007 року. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема, усунення перешкод можливе шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п.п. 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 71 ЖК УРСР встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК УРСР). Судом встановлено, що відповідачі, які зареєстровані за адресою [ADDRESS] , не проживають в будинку з серпня 2007 року, будь які договірні відносини щодо проживання у позивача між сторонами відсутні. Факт реєстрації особи, є перешкодою позивачу в користуванні власним житлом, а тому відповідачів необхідно визнати таким, що втратив право на користування цим житлом. Судові витрати слід стягнути з відповідачів.

Outcome: approved