overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що між відповідачем та ТОВ «НФС» укладено кредитний договір № V03.193.73265 від 13.06.2016 року. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит в розмірі 27528 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. Відповідач не виконав зобовязання у зв'язку з чим виникла заборгованість яка становить 29167,76 грн. з яких: 27506,44 грн. тіло кредита; 1661,32 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями які просять стягнути з відповідача. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує просить розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання не з'явився. За клопотанням позивача суд ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенню ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між відповідачем та ТОВ «НФС» укладено кредитний договір № V03.193.73265 від 13.06.2016 року (а.с.6-9) згідно якого банк відповідачу видав кредит у розмірі 27528 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. Оскільки позичальником не виконуються умови кредитного договору - не сплачуються відповідно до Договору щомісячний платіж і нараховані проценти за користування кредитом, то на день подачі позову до суду сума заборгованості становить 29167,76 грн. з яких: 27506,44 грн. тіло кредита; 1661,32 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями які просять стягнути з відповідача (а.с.11,12) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує взятих на себе зобовязань відповідно до умов договору в результаті чого виникла зазначена заборгованість , а тому позов доведено і він підлягає задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що між відповідачем та ТОВ «НФС» укладено кредитний договір № ВВ4-26247-Ф/17-DOM від 30.01.2017 року. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит в розмірі 300000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. Відповідач не виконав зобов'язання у зв'язку з чим виникла заборгованість яка становить 10242,11 грн. з яких: 5452,19 грн. заборгованість за кредитом поточна; 2974,67 грн. заборгованість по кредиту прострочена; 281,58 грн. заборгованість по процентах поточна; 1533,67 грн. заборгованість по процентах прострочена які просять стягнути з відповідача. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує просить розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання не з'явився. Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст. 280-281 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між відповідачем та ТОВ «НФС» укладено кредитний договір № ВВ4-26247-Ф/17-DOM від 30.01.2017 року (а.с.14) згідно якого банк відповідачу видав кредит у розмірі 300000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. Оскільки позичальником не виконуються умови кредитного договору - не сплачуються відповідно до Договору щомісячний платіж і нараховані проценти за користування кредитом, то на день подачі позову до суду сума заборгованості становить 10242,11 грн. з яких: 5452,19 грн. заборгованість за кредитом поточна; 2974,67 грн. заборгованість по кредиту прострочена; 281,58 грн. заборгованість по процентах поточна; 1533,67 грн. заборгованість по процентах прострочена які просять стягнути з відповідача (а.с.10) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань відповідно до умов договору в результаті чого виникла зазначена заборгованість , а тому позов доведено і він підлягає задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що між відповідачем та ТОВ «НФС» укладено кредитний договір № Р51.503.70137 від 02.03.2016 року. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит в розмірі 10757 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 19,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. Відповідач не виконав зобовязання у зв'язку з чим виникла заборгованість яка становить 14584,29 грн. з яких: 10457 грн. тіло кредита; 4127,29 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями які просять стягнути з відповідача. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує просить розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання не з'явився. За клопотанням позивача суд ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенню ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між відповідачем та ТОВ «НФС» укладено кредитний договір № Р51.503.70137 від 02.03.2016 року. (а.с.5-9) згідно якого банк відповідачу видав кредит у розмірі 10757 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 19,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. Оскільки позичальником не виконуються умови кредитного договору - не сплачуються відповідно до Договору щомісячний платіж і нараховані проценти за користування кредитом, то на день подачі позову до суду сума заборгованості становить 14584,29 грн. з яких: 10457 грн. тіло кредита; 4127,29 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями які просять стягнути з відповідача (а.с.16,17) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує взятих на себе зобовязань відповідно до умов договору в результаті чого виникла зазначена заборгованість , а тому позов доведено і він підлягає задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що між відповідачем та ТОВ ФК «ЦФР» укладено кредитний договір № 8211936042 від 07.07.2017 року, про надання споживчого кредиту. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконав зобов`язання у зв`язку з чим виникла заборгованість яка становить 29834,86 грн. з яких: 12179 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2356,87 грн. заборгованість по процентах; 8912,14 грн. сума заборгованості за щомісячні проценти; 6386,00 грн. сума заборгованості за пенею які просять стягнути з відповідача. Відповідач у відповідності до ст. 278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав. Заперечень проти розгляду справи в прощенному провадженні без виклику сторін не надав. Тому, відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між відповідачем та ТОВ ФК «ЦФР» укладено кредитний договір № 8211936042 від 07.07.2017 року. (а.с.5-9) згідно якого банк відповідачу видав споживчій кредит. Оскільки позичальником не виконуються умови кредитного договору - не сплачуються відповідно до Договору щомісячний платіж і нараховані проценти за користування кредитом, то на день подачі позову до суду сума заборгованості становить 29834,86 грн. з яких: 12179 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2356,87 грн. заборгованість по процентах; 8912,14 грн. сума заборгованості за щомісячні проценти; 6386,00 грн. сума заборгованості за пенею які просять стягнути з відповідача (а.с.21). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань відповідно до умов договору в результаті чого виникла зазначена заборгованість, а тому позов доведено і він підлягає задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що на праві приватної власності їй належить житловий будинок під №16 по вул. Лісова в с. Устимівка Васильківського району Київської області. Крім неї у вищевказаному домоволодінні зареєстрований і відповідач по справі. Позивач, посилаючись на те, що відповідач є її колишнім зятем, проте в будинку з 2012 року не проживає, добровільно знятися з реєстрації не бажає, на даний час місце його перебування позивачу не відоме. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, представник подала до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. У відповідності до положень ч. 1 ст. 316, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.1988 року, належить будинок під №16 по вул. Лісова в с. Устимівка Васильківського району Київської області. Вище зазначене також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.10.2017 року. У відповідності до довідки № 706 від 10.10.2017 року та акту від 23.10.2017 року, відповідач в будинку позивача не проживає, його особистих речей не виявлено. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази суд, приходить до висновку про можливість визнання відповідача таким, що втратив право на користування будинком під №16 по вул. Лісова в с. Устимівка Васильківського району Київської області, оскільки позивач є власником цього нерухомого майна, а тому правових підстав користування ним у відповідача відсутні. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що на праві приватної власності їй належить кімната під №35 по вул. Володимирська,45, в м. Васильків Київської області. Крім неї у вище вказаній кімнаті зареєстрований відповідач по справі її колишній чоловік, який не є співвласником вказаного нерухомого майна. \~ \~ \~ \~Позивач, посилаючись на те, що відповідач не має жодних правових підстав і надалі бути зареєстрованим в кімнаті позивача, а тому вона просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на житло. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до положень ч. 1 ст. 316, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до розяснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачами позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що на праві приватної власності йому належить квартира [ADDRESS]. Крім нього у вищевказаній квартирі зареєстрована і відповідач по справі. Позивач, посилаючись на те, що відповідач є його колишньою дружиною, проте в квартирі не проживає, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Позивач в судове засідання не зявився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. У відповідності до положень ч. 1 ст. 316, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. [PERSON] власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2005 року, належить квартира [ADDRESS]. Вище зазначене також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.09.2005 року. У відповідності до довідки № 7946 від 8.11.2017 року про зареєстрованих у [INFO], відповідач є зареєстрованою у квартирі належній позивачу. Як вбачається з довідки депутата Васильківської міської ради Київської області від 09.11.2017 року, відповідач в спірній квартирі не проживає. Крім того, слід зазначити, що спільне майно подружжя, добровільно поділене між ними на підставі Договору про поділ спільного майна подружжя від 05.04.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №728. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази суд, приходить до висновку про можливість визнання відповідача такою, що втратила право на користування квартирою №17 у будинку №28 по вул. Грушевського в м. Васильків Київської області, оскільки позивач є власником цього нерухомого майна, а тому правових підстав користування ним у відповідача відсутні. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що на праві приватної власності йому належить ? частина житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул.. Чкалова під №35 в м. Васильків Київської області. Крім нього у вище вказаному будинку зареєстрована відповідачка по справі його дочка. Позивач, посилаючись на те, що відповідач не має жодних правових підстав і надалі бути зареєстрованим в будинку позивача, а тому він просить суд визнати відповідача такою, що втратила право на житло. Позивач в судове засідання не зявився, подавши до суду письмову заяву, про слухання справи у його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Повідомлення про причини неявки в судове засідання від відповідача до суду не надходили. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. У відповідності до положень ч. 1 ст. 316, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні позивачу належить ? частина житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Чкалова під №35 в м. Васильків Київської області. У відповідності до довідки від 02.11.2017 року депутата Васильківської міської ради Київської області, [PERSON], зареєстрована в будинку під № 35 по вул. Чкалова м. Васильків, проте не проживає. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка проживає після розлучення батьків за місцем проживання своєї матері. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази суд, приходить до висновку про можливість визнання відповідача такою, що втратила право на користування будинком під № 35 по вул. Чкалова м. Васильків Київської області, оскільки правові підстави користування нею у відповідачів відсутні. На підставі наведеного та

Outcome: approved