Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, свої позовні вимоги мотивував тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить житловий будинок по [ADDRESS] . В даному господарстві зареєстровані [PERSON] ,- колишня дружина та діти [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Снятинського районного суду у 2007 р. шлюб розірвано. Відповідачка разом з дітьми починаючи з 2002 р. не проживає в належному позивачу будинку, а тому позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] подав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, на заочний розгляд справи згідний. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, по невідомій суду причині, про час та день розгляду справи належним чином повідомлялися, про причини неявки не повідомили, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідачів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, суд прийшов до такого переконання з слідуючих міркувань: - із письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , долучених до матеріалів справи слідує, останні проживають по сусідству із [PERSON] в с. Будилів. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в даному господарстві не проживають багато років. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності слідує, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться [ADDRESS] . З свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1147 від 29.08.2007р. З довідки від 24.02.2021 р. №16, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, слідує, що [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 1998 р.н. зареєстровані за місцем проживання в [ADDRESS] , але за даною адресою не проживає. Відповідно до акту обстеження проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 1998 р.н., с. Будилів, Коломийського району, Івано-Франківської області, 24.02.2021р. проведено обстеження домогосподарства, в якому зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 1998 р.н. При обстеженні виявлено слідуюче: дані громадяни зареєстровані за місцем проживання в цьому господарстві але за даною адресою зі слів сусідів [PERSON] , [PERSON] , не проживають з 2002 р. факт їхньої відсутності підтвердили. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідачі не проживають у належному позивачу житловому будинку понад 1 рік, тому їх слід визнати такими, що втратили право на проживання у цьому будинку та зняти останніх з реєстраційного обліку. На підставі ст.ст.319, 405 ЦК України,

Outcome: approved