Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Нарахування за послуги з централізованого опалення проводяться відповідно до опалювальної площі квартири та тарифів, затверджених рішеннями Васильківської міської ради Київської області №№ 116, 392, 73 і 187 від 01.03.2011 року, 31.08.2012 року, 11 квітня і 30 липня 2014 року відповідно. Посилаючись на пункт 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, відповідно до якого, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, позивач зазначає, що відповідач порушує такі вимоги та не проводить оплату за опалення квартири, внаслідок чого має відповідну заборгованість. Представник позивача в судове засідання не прибула, надала суду заяву у якій просила розглянути справу у її відсутності, підтримала позов та просила задовольнити його вимоги з викладених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання не прибув. Враховуючи, що відповідач, яка була належним чином повідомлена про місце, день і час розгляду справи шляхом отримання судової повістки про виклик особисто, не прибула в судове засідання і не повідомила суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття відповідача в судове засідання неповажними. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи в порядку вручення судових повісток, передбаченому статтею 130 ЦПК України, не прибув в судове засідання і не повідомив суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття відповідача в судове засідання неповажними. Оскільки, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив та позивач не заперечила проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. Відповідач зареєстрована та є споживачем відповідних комунальних послуг, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Із положень Статуту КП «Васильківтепломережа» вбачається, що останнє здійснює послуги по постачанню теплової енергії, централізованого опалення, постачання гарячої води (підігрів води) та інших послуг споживачам (а.с. 6). Згідно із наданого позивачем на підтвердження своїх вимог переліку сум по особовому рахунку № [NUMBER] відповідача, за вказаною адресою обслуговування станом на 01 жовтня 2018 року виникла заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 15 626 гривень 83 копійки, яку станом на час постановлення судом рішення не погашено (а.с. 7). Такі дії відповідача свідчать про те, що користуючись усіма наданими йому комунальними послугами, він неналежним чином та не у повному обсязі сплачує за їх споживання. Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Нормою ст. 179 ЖК Української РСР передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 передбачають, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил). Нарахування за надані позивачем відповідачу послуги проведено відповідно до опалювальної площі квартири та тарифів, затверджених рішеннями Васильківської міської ради Київської області №№ 116, 392, 73 і 187 від 01.03.2011 року, 31.08.2012 року, 11 квітня і 30 липня 2014 року відповідно. Оскільки, дані про те, що між сторонами укладено договір про надання відповідних послуг відсутні та відповідач не виконує положень наведених нормативно-правових актів, у зв`язку з чим, має заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також, позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, вирішуючи яке, суд виходить з наступного. Норми частин першої і третьої статті 136 ЦПК України передбачають, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити від сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Аналогічну за змістом норму містить стаття 8 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи, що позивачем додано до клопотання звіт і баланс про фінансовий стан підприємства за 2018 рік згідно із яких, відповідно до яких підприємство має збитки, суд приходить до висновку, що його майновий стан є таким, що унеможливлює сплату судового збору та позбавляє його можливості сплати судові витрати відповідно до закону, а тому клопотання є обґрунтованим. Таким чином, враховуючи майновий стан позивача, суд приходить до висновку про можливість звільнення позивача від оплати судових витрат. Отже, на підставі частини першої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову та звільненням позивача від сплати судового збору, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved