Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що з 28.04.1995року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На протязі останніх 10 років відносини між ними розладились, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально. У зв'язку з чим та враховуючи, що відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС, позивач просить суд розірвати шлюб укладений, між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, слухати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилав. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 28.04.1995 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, яке видане Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, актовий запис №230. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Протягом десяти років шлюбні стосунки між сторонами припинено, з цього часу спільного господарства не ведуть, сторони живуть кожен різним життям, поновлення шлюбних стосунків позивач не бажає, посилаючись на відсутність порозуміння між ним та дружиною. Спору з приводу розподілу майна, спільно набутого під час перебування у шлюбі, між сторонами не має. Вирішити питання про розірвання шлюбу шляхом подання спільної заяви до органів РАЦСу позивачу не вдається, оскільки відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в добровільному порядку, з огляду на що позивач вимушений був звернутися до суду із відповідним позовом до відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Таким чином, враховуючи що однією із основних засад шлюбу є його добровільність, а метою його укладання є створення сім'ї та беручи до уваги наявність стійкого переконання у позивача про необхідність розірвати подружні стосунки у зв'язку із втратою порозуміння між чоловіком та дружиною, а також враховуючи формальність існування подружніх стосунків довгий час, що суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку що позовні вимоги обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved