Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 04.06.2008 р. між ПАТ «Універсал Банк», який є правонаступником ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 012-2008-1890. Згідно яким йому було видано кредит в сумі 145 000,00 швейцарських франків, строком користування до 01.06.2028 року зі сплатою 12,95 % річних. Однак, [PERSON] систематично не виконує обов'язки за договором. 04.06.2008 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 012-2008-1890-Р, відповідно до умов якого, поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання боржником усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. В позовних вимогах просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 012-2008-1890 в сумі 145 231 швейцарський франк 88 сантимів, покласти на відповідачів судовий збір. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року по справі призначено почеркознавчу експертизу (а.с. 182-183). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі у судовому засіданні проти позову заперечували та просили у його задоволені відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідачів, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 04 червня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк», який є правонаступником ВАТ «Універсал Банк» (далі по тексту - Позивач, Банк, Кредитор) та фізичною особою - резидентом України, якою є [PERSON] (далі по тексту - Відповідач-1, Позичальник) був укладений кредитний договір № 012-2008-1890 (далі за текстом - Кредитний договір) (а.с. 8-18). Згідно яким та на підставі кредитної заявки Позивачем було видано Відповідачу-1 кредит у розмірі 145 000,00 швейцарських франків, строком користування до 01 червня 2028 року зі сплатою 12,95 % річних. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому Кредитним договором видав Позичальнику кредитні кошти, а саме кошти було перераховано на рахунок № [NUMBER], що підтверджується випискою по рахунку Позичальника (а.с. 25). Однак, Відповідач -1 систематично не виконує обов'язки за договором. 04 червня 2008 р. між Позивачем та [PERSON] (далі за текстом - Поручитель, Відповідач-2) було укладено договір поруки № 012-2008-1890-Р (далі по тексту - Договір поруки) (а.с. 19-21). Відповідно до п. 1.1. Договору поруки поручитель зобов'язався перед Кредитором відповідати за невиконання Боржником усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникли з Кредитного договору, укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п. 5.2.5. Кредитного договору Банк має право достроково вимагати повернення кредитних коштів у повному обсязі у випадку прострочення сплати чергового платежу і не усунення позичальником порушень, термін повернення кредиту скорочується до дати, вказаної у повідомленні про порушення умов договору, тобто на 61-й календарний день. 25 листопада 2014 року відповідачам було направлено вимогу про погашення суми заборгованості (а.с. 34, 35, 36 37). Проте вона залишена без виконання. Заборгованість за Кредитним договором станом на 06 квітня 2015 року становить 145 231,88 шв. франків, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 06 квітня 2015 року становить 3 524 539,98 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 130 941,95 шв. франків, що еквівалентно 3 177 746,77 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 13 868,18 шв. франків, що еквівалентно 336 558,03 грн., заборгованості по підвищеним відсоткам 421,75 шв. франків, що еквівалентно 10 235,18 грн., що підтверджується детальним розрахунком (а.с. 22-24). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав га обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (Відповідач) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (переда\-ти майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від Відповідача виконання його обов'язку. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Згідно п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового поврнення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти, належних йому. За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України, суд сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Так, судом, було призначено по справі почеркознавчу експертизу, проте вона внаслідок дій відповідачів не була проведена. Також, суд наголошує, що внаслідок дій відповідачів, справа була тривалий час на розгляді, оскільки неодноразово справа направлялася в апеляційний суд м. Києва, за клопотанням відповідачів відкладався розгляд справи. Відповідачем по справі повторно заявлялось клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Та суд, враховуючи вимоги ст. 12 ЦПК України, вважає за необхідним, запобігти зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами, та відмовив у задоволені даного клопотання. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази приходить до висновку що, зобов'язання не виконані з вини відповідачів, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 3 654,00 грн. (а.с. 4).

Outcome: approved