Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість у сумі 30 542, 75грн., яка складається з простроченої заборгованості по процентах за період з 19.04.2014року по 23.11.2017року та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 14.04.2011 року між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №4/11-Р про надання кредиту у формі невідновлювальної відкличної кредитної лінії. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 14.04.2011року між Банком, позичальником та [PERSON] було укладено Договір поруки №4/11-Р, відповідно до якого [PERSON] зобовязалася перед Кредитором відповідати за виконання [PERSON] зобовязань по Кредитному договору. За умовами Кредитного договору, Банк відкрив [PERSON] не відновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 90 000, 00 грн. на строк з 14.04.2011року по 13.04.2016року, зі сплатою процентів за користування кредитом в межах строку кредитування в розмірі 18,6 %річних. За умовами п.п.1.4.2 за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 23,6 % річних. Відповідно до п.1.5 Кредитного договору надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника №262033074.980, відкритий в Харківській філії АБ «Укргазбанк». Банк свої зобовязання виконав в повному обсязі, відкрив Позичальнику рахунки для внесення періодичних платежів по кредиту, дострокового погашення заборгованості кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Грошові кошти були видані за заявою позичальника на видачу готівки згідно меморіального ордеру №189_1 від 14.04.2011року. В порушення умов кредитного договору та договору поруки відповідачі не виконали свої зобовязання за договорами і починаючи з січня 2013року припинили щомісячне погашення кредитної лінії. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 12.08.2014р. з відповідачів було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 18.04.2014р. Рішення суду не виконане, та заборгованість перед Банком не погашена. 28.11.2017року Банк надіслав на адресу відповідачів листи-вимоги про необхідність сплати простроченої заборгованості за кредитним договором, яка виникла за період з 19.04.2014р. по 23.11.2017р. в розмірі 30 542, 75 грн., але добровільно заборгованість не була погашена. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 14.04.2011 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №4/11-Р про надання кредиту у формі не відновлювальної відкличної кредитної лінії /а.с.6-10/. За умовами Кредитного договору, Банк відкрив [PERSON] невідновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 90 000, 00 грн. на строк з 14.04.2011року по 13.04.2016року, зі сплатою процентів за користування кредитом в межах строку кредитування в розмірі 18,6 %річних. За умовами п.п.1.4.2 за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 23,6 % річних. Відповідно до п.1.5 Кредитного договору надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника №262033074.980, відкритий в Харківській філії АБ «Укргазбанк». Банк свої зобовязання виконав в повному обсязі, відкрив Позичальнику рахунки для внесення періодичних платежів кредиту, дострокового погашення заборгованості про кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 14.04.2011року між Банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки №4/11-Р, відповідно до якого [PERSON] зобовязалася перед Кредитором відповідати за виконання [PERSON] зобовязань по Кредитному договору /а.с.11/. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 12.08.2014р. з відповідачів було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 18.04.2014р. у розмірі 46810,10грн. /а.с.18-19/. 28.11.2017року Банк надіслав на адресу відповідачів листи-вимоги про необхідність сплати простроченої заборгованості за кредитним договором, яка виникла за період з 19.04.2014р. по 23.11.2017р. в розмірі 30 542, 75 грн. /а.с.12-13/. Добровільно заборгованість не була погашена. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року (справа № 6-1252цс16). Як встановлено судом, рішенням Московського районного суду м.Харкова від 12.08.2014р. з відповідачів було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 18.04.2014р. у розмірі 46810,10грн. Разом з тим, судове рішення не виконано, кредит банку не повернуто, ні позичальником, ні поручителями. У зв'язку з продовженням дії кредитного договору, позивачем продовжувалися нараховуватися відсотки за користування кредитними коштами. Так, прострочена заборгованість по процентах за період з 19.04.2014року по 23.11.2017року складає - 30 542, 75грн. Оскільки судове рішення від 12.08.2014року про стягнення кредитної заборгованості з боржника та поручителя не виконано, то відповідно до вимог зазначених вище норм матеріального права та пунктів кредитного договору, кредитодавець має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами. Таким чином, визначена позивачем заборгованість в розмірі 30543,75 грн., має бути стягнута з відповідачів в солідарному порядку, відповідно до вимог 525, 526, 599, 611 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved