Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, який зареєстрований 20.04.1989 Лизогубівською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 23. В обґрунтування позову позивач зазначив, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20.04.1989. На протязі останніх років сімейне життя між ним та [PERSON] погіршилось. Відповідач змінилась як особистість та вони мають різні погляди на життя і сімю. Тривалий час проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше примирення та збереження шлюбу неможливе. Майновий спір відсутній, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Так як з відповідачем звязків не підтримує, тому розірвати шлюб у досудовому порядку в органах реєстрації актів цивільного стану змоги не має. Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач до суду подав письмову заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності та задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із позовної заявив встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені та подальше їх спільне життя, як подружжя, і збереження шлюбу суперечитимуть їхнім інтересам. Крім того, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб між сторонами зареєстрований 20.04.1989 Лизогубівською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІІ-ВЛ № 404405. Відповідно до частини 3 статті 105\~ СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~статті 110 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (статті 110 СК України). Відповідно до частини 2\~статті 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами має бути розірваний. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, разом не проживають тривалий час, подальше їх сімейне життя та збереження сім'ї неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved