Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратив право користування житловим приміщенням по вул. Парниковій, 4 в м. Житомирі, посилаючись на те, що позивач є власником 32/100 частини вказаного будинку, а відповідач не проживає у цьому будинку та не є членом сімї позивача але зареєстрована за місцем проживання за вказаною адресою, а тому є такою, що втратила право користування житлом. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. В судове засідання представник третьої особи не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником 32/100 частини житлового будинку №4 по вул. Парниковій в м. Житомирі, а відповідач [PERSON], [INFO], не є членом сімї позивача та зареєстрована за місцем проживання у вищезазначеному будинку з 28.08.2004 року. Частиною 1 ст.383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною 1 ст.156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України. Відповідно до частини 4 ст.156 ЖК УРСР до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача, яка не є членом сімї позивача у належній йому на праві власності частині житлового будинку по вул. Парниковій, 4 в м. Житомирі, є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаним житлом.

Outcome: approved