Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 22 537 гривень 00 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 09 листопада 2012 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір відповідно до якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 гривень. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 19.08.2014 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача. Позивач просив проводити розгляд справи у відсутності його представника, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач надала суду заяву у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Із заяви [PERSON] від 09.11.2012 року № 009-28563-091112 вбачається, що між нею і ПАТ «Дельта Банк» укладено кредитний договір, відповідно до якого 09.11.2012 року їй було відкрито кредитну лінію і вона отримала кредитні кошти в сумі 15 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 3). У вищезазначеній заяві відображено, що [PERSON] ознайомилася і згодна з Правилами та Тарифами банку; також, вона виразила згоду з тим, що Заява (Пропозиція) разом з Правилами та Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг. Відповідно до преамбули Тарифу на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Кредитна «Картка комфорту» на все» (далі - Тариф) держатель зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу. Пункт 1.6.2 Тарифу передбачає, що процент за користування відновлювальною кредитною лінією після закінчення пільгового періоду та для здійснення операції з видачі готівки з карткового рахунку у банкоматах та/або касах банків, позичальник зобов'язаний сплати у день повернення карткового рахунку. Із змісту позовної заяви встановлено, що відповідач не виконує свої зобов'язання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором від 19.11.2012 року. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 19.08.2012 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 22 537 гривень 00 копійок, з яких: тіло кредиту - 8 879 гривень 50 опійок, прострочене тіло кредиту - 4 500 гривень 00 копійок та заборгованість за комісіями - 9 157 гривень 50 копійок (а.с. 9). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Таким чином, оскільки, відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання з повернення кредиту та сплатити процентів у строки, передбачені кредитним договором від 19 листопада 2012 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved