Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ДЗ «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені [PERSON]» заборгованість з виплати вихідної допомоги у сумі 3\~768,00 (три тисячі сімсот шістдесят вісім) грн. та моральну шкоду. У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, якою просив розгляд справи провести за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений, обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] працювала у структурному підрозділі Методичний центр художньо-естетичного виховання дітей та молоді ПНПУ імені [PERSON] на посаді методиста. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.2016 року № 342 Методичний центр було вилучено з переліку закладів та установ, які фінансуються з державного бюджету та згідно листа Міністерства освіти і науки України від 07.06.2016 року № 1/11-7449 припинено фінансування з державного бюджету та рекомендовано, враховуючи важливість зазначеної установи, завданням якої є здійснення професійної та методичної допомоги педагогічним та творчим колективам в процесі художньо-естетичного розвитку і виховання дітей та молоді в дошкільних та позашкільних установах, загальноосвітніх школах, професійно-технічних училищах Одеської області, вирішити питання фінансування. Після звернення до постійної комісії з питань освіти, науки і молодіжної політики, спорту, культури та туризму про фінансування Методичного центру було рекомендовано надати на адресу постійної комісії обласної ради згоду трудового колективу університету на передачу Методичного центру до обласної власності. Трудовий колектив дав згоду, але потім це рішення було змінено та документи на чергове засідання постійної комісії не надійшли. Наказом університету від 21.07.2016 року №148 Методичний центр було ліквідовано та 25.09.2016 року звільнено працівників на підставі ч. 1 ст.40 КЗпП України без дотримання чинного законодавства, а саме ст.44 КЗпП України. У відповідності до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Оскільки, відповідач неправомірно відмовився виплачувати нараховану вихідну допомогу в день звільнення, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню вихідна допомога у сумі 3\~357,85 грн., що підтверджується листом про нарахування вихідної допомоги. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань. Враховуючи, що позивачем не було надано доказів завдання йому моральної шкоди, а також не була визначена сума моральної шкоди, суд відмовляє у задоволені цих позовних вимог. Таким чином, суд вважає за можливе позов [PERSON] частково задовольнити. На підставі вище висловленого та

Outcome: partial