Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він є ліквідатором аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом війни 3 групи, в свою чергу відповідачем не було вчинено дій та покладених на нього обовязків для виконання судового рішення і дії відповідача були визнані неправомірними рішенням суду, що вплинуло на моральний та психічний стан позивача, стан його здоровя, позбавлено позивача можливості розпоряджатися своїм часом вільно, спілкуватися з оточуючими, а тому просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав письмові заперечення проти позову, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі представника відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 28.10.2016 року визнано неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо повернення виконавчого документа стягувачеві за виконавчим листом №2-а-728/09 від 24.09.2014 року, виданим Богунським районним судом м. Житомира; скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №44898353 від 04.08.2016 року. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області [PERSON] від 29.11.2016 року відновлення виконавче провадження №44898353. Додатковою ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27.06.2017 року змінено спосіб і порядок виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 10.07.2014 року по справі №2-а-728/09 стягнути із Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь [PERSON] щорічну одноразову допомогу до Дня Перемоги (до 5 травня) за 2008 рік як інваліду 3 групи відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та з урахуванням раніше виплачених сум, в розмірі 2940 грн. 00 коп. Постановою державного виконавця від 09.10.2017 року виконавчий лист №2-а-728/09, виданий Богунським районним судом 24.09.2014 року повернуто стягувачу, оскільки рішення суду про стягнення коштів виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. із змінами, передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Позовні вимоги предявлені позивачем до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, який не є юридичною особою та не є належним відповідачем по справі. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 28.10.2016 року визнано неправомірними дії та рішення саме державного виконавця. Позивачем не надано доказів на підтвердження наявності вини відповідача, а саме Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у завданні позивачу моральної шкоди, її розміру, причинно-наслідкового звязку між діями (бездіяльністю) та завданою шкодою, з яких міркувань позивач виходив визначаючи цей розмір в сумі 10000 грн., не зазначено характеру, обсягу та глибини заподіяних позивачу моральних страждань, їх наслідків, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем дані факти нічим не підтверджені, хоча відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України це є його обовязком.

Outcome: dismissed