Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та третіх осіб, в якій просить зобов`язати відповідача не вчиняти перешкоди у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] , [INFO] та встановити йому відповідний порядок участі у спілкуванні з дитиною визначивши дні та години для спілкування: перший, третій тиждень місяця з 08-00 год. суботи по 15-00 год. неділі; у день народження дитини 21 червня кожного року з 10-00 до 14-00 год.; 30 днів для відпочинку та оздоровлення за домовленістю сторін у літні місяці кожного року, посилаючись на те, з 2007 року по березень 2018 року він з відповідачем перебував у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] народився син [PERSON] , за якого він офіційно визнав своє батьківство та його прізвище внесено до актового запису про народження як батька. У березні 2018 року відносини між ними погіршилися, вони стали проживати окремо, син залишився проживати разом з матір`ю і спочатку ніхто не чинив перешкод у спілкуванні з ним. Він сплачує аліменти на його утримання, заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Для забезпечення оплати аліментів він уклав контракт на проходження військової служби у збройних силах України. Крім того, купував сину подарунки, старався поздоровляти його зі святами. Крім сплати аліментів він намагався створити належні умови для проживання дитини, приймав участь у ремонті житла, куди переселилася колишня цивільна дружина з дитиною, допомагав продуктами харчування. Однак, коли відповідач почала влаштовувати особисте життя, між ними склалися неприязні відносин, постійно виникають конфлікти на ґрунті того, що відповідач перешкоджає побаченням з сином, настроює його проти нього, заважає виготовленню закордонного паспорта дитині, що не дає йому змогу взяти з собою сина на відпочинок та оздоровлення до інших країн. Стосунки з відповідачкою загострилися настільки, що коли він намагався привітати сина з днем народження у цьому році та передати йому подарунок та торт, відповідач спровокувала скандал та підбурила свого старшого сина та чоловіка побити його, в результаті чого він отримав легкі тілесні ушкодження. На цей час у Лозівському міськрайонному суді Харківської області розглядається відповідна кримінальна справа. Позивач має намір налагодити довірливі стосунки з сином, допомагати йому у навчанні, оздоровити дитину, забезпечити йому належне дозвілля, відповідно до його віку, передати дитині його життєвий досвід. Вважає, що перешкоджання його спілкуванню з сином в першу чергу порушує його права на гармонійний розвиток та належне виховання. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, на які він посилається в своїй позовній заяві, доповнив, що він з позивачем перебували у цивільному шлюбі від кого у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Три роки тому приблизно у кінці березня вирішили розійтися, оскільки не зійшлися характерами. Поділили майно та позивач переїхала жити на квартиру. Син вирішив жити з матір`ю. Він неодноразово надав допомогу з ремонту житла. З його нинішньою дружиною у нього були гарні стосунки, ділився проблемами. Через деякий час позивач почала вимагати аліменти, у зв`язку з чим він пішов служити до армії. Згодом вона стала не давати можливості йому нормально спілкуватись з дитиною, відвести на відпочинок. Він, як батько, хоче приймати активну участь у спілкуванні з дитиною, забирати її до себе. Налаштовує його проти нього та його родини. [PERSON] став замкнений, розповів що бабуся, мати позивача, лає його за те що він з ним ділиться новинами. Зазначає, що близько трьох років він звертається з опікунської служби, однак ніяких дій з їхнього боку здійснено не було. Вважає, що на дитину здійснюється вплив матері щодо спілкування з ним. З висновком виконавчого. У судовому\~засіданні відповідач\~ [PERSON] \~та її\~представник [PERSON] \~позовні вимоги\~не визнали,\~з підстав,\~на які\~відповідач посилається\~в своєму\~письмовому відзиві\~на позовну\~заяву,\~згідно якого\~вона не\~заперечує факт,\~що від\~фактичних шлюбних\~відносин у\~них з\~позивачем [INFO] народилася дитина [PERSON] . З березня 2018 року вони проживають окремо. На даний час вона має іншу сім`ю. Позивач ніякої участі у вихованні не приймає, лише сплачує аліменти на утримання сина. Зазначає, що не перешкоджала зустрічам та спілкуванню батька з дитиною. Син неодноразово був свідком того, як позивач застосував до неї насилля. Щодо кримінального провадження, яке розглядається Лозівським міськрайонним судом Харківської області, про яке зазначив у позові позивач, пояснює, що обставини щодо заподіяння позивачу тілесних ушкоджень її чоловіком та старшим сином, судом не встановлено та рішення по справі не винесено. Конфлікт був спровокований самим позивачем, який приїхав до них додому та намагався монтуванням заподіяти тілесні ушкодження її чоловіку. Захищаючись, чоловік та старший син забрали монтування та нанесли позивачу кілька синців. Будучи свідком вказаних подій син не хоче спілкуватися з позивачем, оскільки відчуває до нього страх. Щодо вимог про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, зазначає, що позивач не звертався до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Тобто позивачем порушено порядок встановлений СК України. Крім того позивачем, не надано доказів про чинення нею перешкод у спілкуванні з дитиною. З висновком виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області позивач погоджується, зазначивши що дані зустрічі будуть проходити тільки за власним бажанням дитини. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що дійсно позивач неодноразово звертався до них, у зв`язку з чим була проведена необхідна робота для даної ситуації, здійснена перевірка сім`ї відповідача. Крім того, на засіданні комісії був затверджений висновок з наступним графіком побачень: щомісяця 1 та 3 тиждень у суботу з 10-00 до 15-00 год. за власним бажанням дитини та попередньою домовленістю з матір`ю; під час літніх канікул 2 тижні щороку за попередньою домовленістю батьків за власним бажанням дитини. Представник третьої особи Бровко В.В. в судовому засіданні погодилася з порядком визначеним у висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області. Суд заслухавши\~пояснення позивача,\~відповідача,\~представників третіх\~осіб,\~психолога та\~неповнолітню дитину,\~та дослідивши\~матеріали справи,\~вважає позов\~обґрунтованим,\~таким,\~що підлягає\~задоволенню з\~наступних підстав. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданий відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, [PERSON] народився [INFO] , в графі мати зазначено [PERSON] , батько [PERSON] . З повідомлення міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова від 12.08.2020 №52254/19.10-79/13, з [PERSON] на користь [PERSON] проводяться стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.10.2018. Станом на 12.08.2020 заборгованість відсутня. З відповіді наданої на звернення позивача щодо обстеження умов проживання дитини [PERSON] служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської № 01-23/956 від 10.05.2019, вбачається, що умови проживання родини [PERSON] задовільні, в наявності є продукти харчування. З відповіді наданої позивачу виконавчим комітетом Панютинської селищної ради м.Лозова Харківської області №472 від 22.06.2018 вбачається, що здійснено вихід в сім`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що сім`я проживає в двокімнатній квартирі, яка перебуває на стадії ремонту. В кімнатах чистота прибрано, є необхідний мінімум меблів та побутових приладів, в наявності достатній запас продуктів харчування. Відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених зокрема у ч.5,6 ст.7 Сімейного Кодексу України учасник сімейних відносин не маже мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Суд, при вирішенні питання щодо участі батька у спілкуванні з дитиною, враховує ставлення дитини до батька, вік дитини, а також бажання батька на спілкування з дитиною та вважає, що запропонований позивачем спосіб його участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини відповідає його інтересам та можливості позивача здійснювати свої обов`язки та права. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.142 Сімейного кодексу України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. У відповідності по ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки також зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Батьки повинні поважати права дитини та її людську гідність. У судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що проживає з мамою, вітчимом з братом та сестрою в [ADDRESS] . З батьком перестав спілкуватися після його дня народження, коли батько приїхав та хотів його вкрасти, однак його брат побачив це, зробив зауваження останньому, на що батько почав його ображати та погрожувати монтировкою, у зв`язку з чим відбулася бійка. Крім того, коли батько його до себе забирає, то не приділяє йому уваги. Чув як він розмовляючи з дружиною ображає його родину з якою він живе. Спілкуватися з батьком не має бажання, у зв`язку з тим що він дуже ображений на нього. Вітчим не забороняє спілкуватися з батьком. Крім того, він з вітчимом провидить багато часу, грається. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є практичним психологом міського практичного центру психології Управління освіти, молоді та спорту Лозівської міської ради Харківської області. Дитина є ображеною на батька за деякі моменти, які нещодавно відбувалися. Тиску з боку матері на спілкування дитини з батьком вона не почула. Навпаки, сім`я з якою він проживає не заперечує проти спілкування з батьком. Дитина хотіла би щоб йому було приділено більше уваги з боку батька. Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №74 від 26.01.2021 затверджено висновок про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з [PERSON] , [INFO] . З висновку\~наданого виконавчим\~комітетом Лозівської\~міської ради\~Харківської області,\~з яким\~погоджуються сторони,\~вбачається,\~що виконавчий\~комітет на\~підставі вивчення\~даних,\~виходячи з\~інтересів дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~визначив наступний\~порядок спілкування\~батька та\~участі у\~вихованні сина:\~щомісяця 1\~та 3\~тиждень у\~суботу з\~10-00\~до 15-00\~год.\~за власним\~бажанням дитини\~та \~попередньою домовленістю\~з матір`ю;\~під час\~літніх канікул\~ 2\~тижні щороку\~за попередньою\~домовленістю батьків\~за власним\~бажанням дитини. Суд враховуючи думку сторін, які погодилися з вказаним висновком, бере до уваги вказаний письмовий висновок виконавчого комітету щодо розв`язання спору, який виник між сторонами, оскільки він є достатньо обґрунтованим. В судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами, що між позивачем та відповідачем після припинення сумісного проживання склалися неприязні стосунки один до одного. Позивач, як батько дитини, прагне і повинен приймати участь у вихованні дитини та створювати для неї необхідні умови її фізичного, духовного та морального розвитку. Спілкування позивача з дитиною має бути систематичним і максимально забезпечувати в першу чергу саме інтереси дитини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до ст.153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв`язку. Статтею 157 Сімейного кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Суд вважає за необхідне зазначити, що спілкування дитини і батьків є неодмінним елементом належного розвитку і виховання дитини. Таке спілкування слугує задоволенню життєво важливих потреб як дитини, так і дорослих членів сім`ї. Судовий порядок захисту прав батьків, що проживають окремо від дитини, слугує надійною гарантією здійснення права на спілкування. Розглядаючи спір, судом береться до уваги та оцінюється багато різних факторів, зокрема: ставлення батьків до виконання своїх обов`язків (наскільки той з батьків, що проживає окремо, дійсно бажає спілкуватися з дитиною, приділити їй увагу, витратити час); особисту прихильність дитини до кожного з батьків (чи бажає сама дитина бачити того з батьків, хто проживає окремо); вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (нездоровий спосіб життя одного з батьків може мати негативний сплив на дитину, що є підставою для суду у відмові у задоволенні позову про усунення перешкод у спілкуванні. З службової характеристики командира військової частини [NUMBER] від 17.08.2020, [PERSON] вбачається, що позивач дійсно проходить службу у Збройних Силах України в Військової частини [NUMBER] на посаді водія-електрика радіолокаційної станції, має постійне місце проживання та реєстрації: [ADDRESS] , створені житлово-побутові умови для виховання та розвитку дитини створені належні умови. Оскільки обоє батьків мають рівні права щодо спілкування з дитиною та участі у її вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина, позивач проживає окремо від доньки і користується правом на її виховання в обмеженому виді, суд, враховуючи малолітній вік дитини, прихильність до матері, житлово-побутові умови позивача, вважає, що спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною слід встановити, з урахуванням висновку та думки сторін, за таким графіком, з яким згодні і сторони по справі: І та\~III\~субота кожного\~місяця з\~10-00\~год.\~до 15-00\~год.\~за власним\~бажанням дитини\~та за\~попередньою домовленістю\~з матір`ю; під час літніх канікул - 2 тижні щороку, за попередньою домовленістю батьків та власним бажанням дитини. Такий порядок спілкування і зустрічей позивача з сином буде відповідати інтересам дитини та не буде ущемляти інтересів відповідачки, з якою проживає син. При цьому, суд зазначає, що сторони, з урахуванням вікових змін дитини, його розвитку та потреб, не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини. З врахуванням встановлених обставин та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наведених вище підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі викладеного,

Outcome: partial