Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 11.05.2017 р. по момент винесення рішення по справі, виходячи з середньоденної заробітної плати в сумі 379,39 грн., обгрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був. Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді начальника підземної дільниці, з повним робочим днем під землею, на підставі наказу №326к від 01.07.2016 р. Наказом №157к від 11.05.2017 р. позивач був звільнений за п. 3 ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням у зв'язку з порушенням законодавства про працю, умов Колдоговора, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис №29 від 10.05.2017 р. Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст.116 КЗпП України не було проведено розрахунок в день звільнення. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз.2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Частково задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно довідки №24/1019 від 07.09.2017 р. середньоденна заробітна плата позивача за календарний день дорівнює 255 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обов'язкових платежів, середньомісячне число робочих днів склало 41/2=20,5. Час затримки розрахунку з 11 травня 2017 р. по 30 березня 2018 р. включно складає 10 місяців 19 днів, тобто заробітна плата за час затримки розрахунку визначається за 10 місяців - 10Х20,5Х255 грн.=52 275 грн. і пропорційно кількості за 19 календарних днівХ20,5 середньомісячна кількість робочих днів/31 календарних днів у березні місяці = 13 робочих днів (з математичним округленням) Х 225 грн. = 2925 грн.. Всього середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню на користь позивача з ПАТ «Лисичанськвугілля», складає 52275 грн. + 2925 грн. = 55 200 грн. з урахуванням обов'язкових платежів. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 640 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial