Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить суд стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання сина [PERSON] в розмірі 2452,14 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 05.07.2013 року відповідач уклав шлюб з позивачем. Під час вказаного шлюбу 25.01.2014 року у них народився син [PERSON]. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25.06.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Так як відповідачем не надавалась матеріальна допомога, позивач вимушена була звернутися до суду з позовом щодо стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері до досягнення дитиною 3-х років. Відповідні позови про стягнення аліментів були задоволені судом та винесені відповідні рішення суду. Оскільки з серпня 2015 року по січень 2016 року позивач понесла додаткові витрати на ліки та медичні приналежності на дитину в розмірі 3551,56 грн., то відповідач повинен також відшкодувати позивачу половину здійснених витрат одноразово в сумі 1775,78 грн. Крім того, з моменту подання позову позивач також понесла нові додаткові витрати на дитину в розмірі 1352,72 грн., половина цієї суми становить 676,36 грн. Таким чином, загальний розмір додаткових витрат на дитину, що підлягають відшкодування відповідачем, становить 2452,14 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дат судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд ухвалити рішення на власний розсуд. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановити наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-ВЛ №348776, виданого 04.02.2014 року Московським ВДРАЦС реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис за № 213, батьками [PERSON], [INFO], є батько [PERSON] та мати [PERSON]. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.06.2015 року, шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.08.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, в розмірі 350,00 грн. щомісячно, починаючи з 09.06.2015 року. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.07.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.06.2015 рокуі до досягнення повноліття [PERSON] Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 948,03 грн. додаткових витрат на дитину [PERSON], [INFO], повязаних з лікуванням останнього. Згідно вимог ч. 1\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. На підтвердження наявності додаткових витрат на утримання дитини позивач надала суду квитанції про придбання ліків та засобів гігієни на загальну суму 4904,28 грн. Судом було досліджено в судовому засіданні оригінал амбулаторної картки дитини, наданий позивачем, згідно якого дитині виписувались нурофен, денітал-бебі, новирин, аскарил, аерозоль Орасепт, краплі в ніс милт, експекторант. Крім того, позивачем надано суду лікарські призначення, згідно яких дитини було виписано алтейку, пектолван плюс. Також позивачем було надано суду пояснення, згідно яких на окремі ліки в неї відсутні рецепти, проте вказані ліки використовувались для лікування дитини. До вказаних ліків, за пояснення позивача, відносяться зокрема краплі фармазолин, оксолинова мазь, пантенол, який вона придавали при опіку у дитини, тощо. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що лікарські препарати на загальну суму 834,70 грн., зазначені у наданих позивачем чеках, придбавались для лікування дитини. Оскільки батьки несуть рівні обов'язки щодо утримання дитини та позивач в позовних вимогах просила стягнути з відповідача половину витрачених нею сум, суд стягує з відповідача на користь позивача половину вказаної суми, а саме 417,35 грн. При цьому суд відмовляє у позовних вимогах щодо стягнення з відповідача 1/2 частини витрат позивача на підгузники, соску, шампунь та крем, оскільки приходить до висновку, що зазначені витрати не є такими, що пов'язані з особливими обставинами, передбаченими ч. 1 ст. 185 СК України, зокрема розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Доводи позивача відносно того, що витрати на вказані предмети підлягають відшкодуванню, оскільки вони придбавались в аптеках, а відтак, за доводами позивача, є медичними препаратами, суд не приймає до уваги, оскільки вказані вище підгузники, соска, шампунь та крем є засобами гігієни, а не лікувальними препаратами, що призначались для лікування дитини від тієї чи іншої хвороби. Відповідно, вказані витрати не відносяться до додаткових в розумінні ст. 185 СК України, а є витратами, покликаними забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини, та участь відповідача у вказаних витратах вже забезпечена рішенням суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Враховуючи наведене, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 417 грн. 35 коп., які, як встановлено судом, сплачені нею на лікування дитини, отже відповідно до вимог\~ст. 185 СК України, є додатковими витратами на утримання дитини. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~пропорційно до задоволеної частини позовних вимог суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 129,54 грн.\~\~

Outcome: partial