Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про про стягнення моральної шкоди, в якій просить стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 21.02.2020 року він звернувся до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі ГУНП в Полтавській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області Савельєвим Д.В. під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 42018170000000281, а саме неналежного виконання досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17.08.2020 року у справі № 554/2049/20 скаргу Палька на бездіяльність ГУНП в Полтавські області про зобов`язання внести відомості до ЄРДР задоволено, зобов`язано уповноважених осіб ГУНП в Полтавській області внести відомості до ЄРДР за його заявою від 21.02.2020 року про вчинення кримінального правопорушення Позивач вказує, що на протязі майже 9 місяців всупереч вимог ст. 214 КПК України відомості до ЄРДР не внесені, досудове розслідування не було розпочате. Вважає, що вказаними діями ГУНП в Полтавській області позивачу заподіяно моральну шкоду, оскільки внаслідок непроведення розслідування, у провадженні не прийнято обгрунтованого та справедливого рішення, яке б надало йому можливість звернутися до суду про перегляд обвинувального вироку щодо нього за нововиявленими обставинами. Вказані обставини спричиняють позивачу значні моральні страждання внаслідок порушення його прав, яке тривало понад 9 місяців. Позивач визначає моральну шкоду у сумі 10\~000 грн. та вважає, що такий розмір є справедливим, розумним та виваженим. Ухвалою суду від 11.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача адвокат Гальченко Н.Г. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. У судове засідання відповідачі не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду. Відповідач ГУНП в Полтавській області надав заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Судом встановлено, позивач [PERSON] 21.02.2020 року звернувся до відповідача ГУНП в Полтавській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого\~судді Октябрського\~районного суду\~м.\~Полтави Тімошенко\~Н.В.\~від 17.08.2020\~року [PERSON] \~поновлено строк\~звернення до\~суду зі\~скаргою.\~Скаргу [PERSON] \~задоволено та\~зобов`язано уповноваженихосіб ГУНП в Полтавській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 21.02.2020 року про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування (справа №554/2049/20, провадження № 1-кс/554/3333/2020). Встановлено, що 03.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020170040001895 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України, на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 17.08.2020 щодо грубого порушення права обвинуваченого на захист. На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12020170040001895\~ від 03.09.2020 року за ч. 1 ст. 374 КК України продовжується. Обставини щодо внесення відомостей до ЄРДР та продовження досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не оспорюється сторонами. Згідно зі\~статтею 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені\~статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174\~цього\~Кодексу). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі\~статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу. Відповідно до\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Для застосування деліктної відповідальності на підставі ст. 1167 ЦК України необхідною є наявність складу правопорушення, а саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У справі,\~що розглядається\~позивач обґрунтовує\~заявлені вимоги\~бездіяльністю уповноваженої особи ГУНП в Полтавській області, яка встановлена судовим рішенням, а саме безпідставне невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою [PERSON] кримінального провадження, а також тим, що у продовж 9 місяців тривала бездіяльність відповідача, яка спричинила [PERSON] моральну шкоду. \~ \~ \~ \~При цьому, такі твердження позивача про наявність у нього моральних страждань не ґрунтуються на вимогах ст. 82 ЦПК України та підлягають доведенню позивачем на загальних визначених підставах згідно зі статтею 81 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Так, згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~З положень ст. 82 ЦПК України вбачається, що звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних, господарських чи кримінальних справ. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем не доведено та не надано доказів того, що йому завдано моральної шкоди ГУНП в Полтавській області, а\~\~також доказів того, що їх діяння були протиправними внаслідок неналежного виконання ними покладених на них службових обов`язків. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed