Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, як за спадкоємцем першої черги за законом, право на земельну частку (пай) розміром 3,35 умовних кадастрових гектарів на території Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] по КСП «Піщана», стверджуючи, що його батько [PERSON] мав право на вище вказану земельну частку (пай) розміром 3,35 умовних кадастрових гектарів. За свого життя спадкодавець [PERSON] заповіту стосовно належного йому майна не складав. [INFO] батько позивача [PERSON] помер. Після його смерті позивач, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, фактично прийняв спадщину, так як проживав разом з своїм батьком на день його смерті, поховав спадкодавця, користується земельною часткою (паєм), крім нього інших спадкоємців першої черги за законом немає. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині відсутності в нього оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). Застосовані позивачем заходи щодо розшуку втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) позитивних результатів не дали. Вказані вище обставини позбавили позивача права на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення заявлених вимог, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що батько позивача [PERSON] мав право на земельну частку (пай) розміром 3,35 умовних кадастрових гектарів на території Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] по КСП «Піщана», виданого на підставі рішення Балтської районної державної адміністрації від 14.03.1997 року № 166, за свого життя спадкодавець заповіту стосовно належного йому майна не складав, після смерті [PERSON], померлого [INFO], спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, фактично прийняв його син позивач [PERSON], так як позивач проживав разом з своїм батьком на день його смерті, поховав спадкодавця, користується земельною часткою (паєм), крім нього інших спадкоємців першої черги за законом, які б претендували на спадщину, судом не встановлено, що по причині відсутності у позивача оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про нотаріат» отримати новий державний акт на право власності на земельну ділянку у разі смерті спадкодавця неможливо, а згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» до переліку документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) відноситься і рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), що позивач має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді земельної частки (паю). Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 3 ЦК України у якості засад цивільного законодавства визнано неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права здійснюється шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, не відмовлявся від спадщини, тому вважається таким, що прийняв її. Вказані вище обставини підтверджується зібраними в матеріалах справи письмовими доказами, в тому числі ксерокопіями паспорту, свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть, інформацією відділу у Балтському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про отримання спадкодавцем сертифікату на право на земельну частку (пай), довідкою Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області № 977 від 01.08.2018 року про проживання однією сім'єю позивача та спадкодавця та ін.. На підставі викладеного,

Outcome: approved