Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з неї аліменти на його утримання у розмірі 850 грн. щомісяця, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок дитини у відділенні АТ «Державний ощадний банк України». Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , якого згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 14.11.2018 року вона залишила в дитячому відділенні КЗ «Біляївська районна центральна лікарня». На даний час дитина перебуває в КУ «Міський спеціалізований будинок дитини №1» м. Одеси. Мати дитини жодного разу свого сина не відвідувала, не цікавилася станом його здоров`я та розвитком, власного житла не має, ніде не працює. Письмової відмови від дитини відповідачка не надавала. Відомості про батька в свідоцтво про народження дитини внесені зі слів матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області надав висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на вказані обставини, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав та стягнути аліменти на утримання малолітнього сина. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на позові наполягає та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, відзив на позов не подала, а тому вважаю можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Прокурор Кирилін Є.Ю. позовні вимоги підтримав. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , про що свідчить повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 14.02.2019 року Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.7). Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, про що свідчить лист в.о. начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану №5069/55-25 від 04.12.2018 року (а.с.11). Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 14.11.2018 року відповідачка 12.09.2018 року залишила в дитячому відділенні КЗ «Біляївська районна центральна лікарня» малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Розпорядженням Біляївської районної державної адміністрації Одеської області №860/РА-2018 від 14.12.2018 року малолітнього [PERSON] , [INFO] , було тимчасово влаштовано до державного дитячого закладу на повне державне утримання (а.с.12). Відповідно до розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області №889/РА-2018 від 22.12.2018 року малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.8). 30.09.2019 року органом опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області було надано висновок №03/03-18/2014 про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п.16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Враховуючи те, що відповідачка не забрала дитину з приміщення лікарні, протягом шести місяців не виявила щодо неї батьківського піклування, а тому суд вважає за необхідне позбавити відповідачку батьківських прав відносно її дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст. 182 вказаного Кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 з 01 січня 2020 року становить - 1779 грн, а тому враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 890 грн. Частиною 3 ст. 193 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду аліменти можуть перераховуватись на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Враховуючи те, що позбавлення батьківських прав не звільняє відповідачку від обов`язку утримувати дитину, суд, визначаючи розмір аліментів, виходить з прожиткового мінімуму та ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до яких суд не може визначити розмір аліментів меншим ніж це передбачено законом, а тому вважає можливим вийти за межі позовних вимог та стягнути з відповідачки аліменти у розмірі 890 грн. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved