Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд виселити відповідачку [PERSON], з житлового будинку [ADDRESS] Житомирської області без надання їй іншого жилого приміщення та усунути перешкоди у користуванні позивачем будинком [ADDRESS] Житомирської області шляхом позбавлення права користуватися відповідачки [PERSON], вказаним житловим будинком. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав із підстав заявлених у його позовній заяві та просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. На адресу суду повернулися поштові повідомлення з відміткою про те, що повістку повернуто до суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про відмову відповідачки в отриманні судової повістки. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 17.12.2004 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Олевського районного нотаріального округу Житомирської області, позивач [PERSON], є власником житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] що стверджується копією договору дарування житлового будинку від 17.12.2004 року, (а.с.9,10) зареєстрованого в реєстрі № 9102060 (а.с.11,12). Однак розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, як власник позивач не може, оскільки у зазначеному будинку прописана відповідачка [PERSON], яка обмежує право [PERSON], на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. В силу ст.64 ЖК України відповідачка не є членом сім'ї позивача. Має житло і проживає за адресою: [ADDRESS] На неодноразові звернення позивача до відповідачки щодо зняття з реєстрації в будинку [ADDRESS] відповідач відмовляється від зняття з реєстрації вказаного будинку, посилаючись на те що вона не має бажання. Так статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до копії витягу № 6047285 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.12.2004 року (а.с.6), [PERSON] має у приватній власності житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] Статею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцізнаходження майна. Крім того, статтею 317 Цивільного кодексу України та ст.150 Житлового кодексу України також передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Із ст.391 ЦК України слідує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідачка не прибула у судове засідання та не надала до суду належних доказів про те, що вона є власником (співвласником) спірного будинку і на законних підставах перебуває в ній та (або) володіє нею. Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК України, слідує, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Із приписів статті 11 ЦПК України слідує що, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, та з огляду на те, що відповідачка продовжує бути зареєстрована без згоди позивача в його будинку та без законних на то підстав, тим самим створює позивачу перешкоди в користуванні його житловим приміщенням, останній, як власник житла, вправі вимагати усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом виселення відповідачки із будинку [ADDRESS] Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі наведеного та

Outcome: approved