Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 27 червня 2003 року згідно з домовленостями про укладення в майбутньому договору міни він , як власник іменних акцій ВАТ «Запорожские сельские строители» (надалі «Запоріжсільбуд»), передав, а ВАТ «Запоріжсільбуд», як емітент цих акцій, прийняло прості іменні акції номіналом 10 грн. в кількості 29560 штук на суму 295.600,00 грн., що відображено в Акті приймання-передання від 27 червня 2003 року. 27серпня 2003 року між ВАТ «Запоріжсільбуд» в особі голови правління Пупирьова Є.О. та позивачем - фізичною особою [PERSON] укладено договір міни. Відповідно до п. 1.1 Договору міни СТОРОНА 1 передає СТОРОНІ 2 у власність об'єкти нерухомості, а саме: 1.Ремонтно-механічна майстерня; 2.Котельна; 3.Склад; 4.Бетонно-змішувальний блок; 5.Будівля РБУ; 6.Слюсарська майстерня; 7.Зварювальний цех; 8.Стоянка машин; 9.Залізнична лінія естакади; 10.Водонапірна башта, башта РБ-15; 11.Вигріб; 12.Паркан; 13.Паркан загальною площею 2.595,1 кв. м. на загальну суму 249.941 грн., розташованих за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.2 Договору міни СТОРОНА 2 передає СТОРОНІ 1 цінні папери, а саме прості іменні акції номіналом 10 грн. в кількості 24994 акції на суму 249.940,00 грн. Повноваження генерального директора - голови правління ВАТ «Запоріжсільбуд» Пупирьова Євгена Олександровича підтверджується архівною довідкою Запорізької міської ради від 05.07.2016 р. № 03-07\\344, з додатком у вигляді особистої картки по кадрам «Запоріжсільбуд» яка була отримана в ході підготовки до подання позову. Відповідно до цих документів, на момент укладення договору міни та передання акцій і передання майна, починаючи з 17 грудня 2001 року Пупирьов Є.О. обіймав посаду Генерального директора - Голови правління ВАТ «Запоріжсільбуд» і тому мав повноваження на підписання документів по цих угодах. Для договору міни позивачем були використані акції ВАТ «Запоріжсільбуд», які частково він придбав у їх власників - фізичних осіб в кількості більше ніж 18.341 шт. Ряд документів свідчать про законність придбання ним цінних паперів. Придбання ним акцій у акціонерів, що фіксував реєстроутримувач - ТОВ «СВІТ реєстр» підтверджується виписками з реєстру власників іменних акцій по стану його особового рахунку. Він отримував виписки і кожна виписка підтверджує зміну стану його особистого рахунку в реєстрі власників іменних акцій, вказуючи збільшення придбання акцій у акціонерів. Відповідно до Виписки з реєстру власників іменних цінних паперів № 425 про стан особового рахунку за станом на 21.05.2003 року на ім'я власника акцій, тобто позивача [PERSON], зареєстровано акції в кількості 29.560 шт. Різниця між вартістю акцій, які були передані на адресу ВАТ «ЗАПОРОЖСЕЛЬСТРОЙ» та вартістю акцій, які включені до договору міни, склала 45.660,00 грн. На цю суму ним були отримані від ВАТ «Запоріжсільбуд» малоцінні матеріали. Позивач вважає що на підставі Договору міни та актів приймання-передання будівель та акцій, які є невід'ємною частиною договору міни, він став власником будівель, вказаних у договорі міни та розташованих за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою від 12 квітня 2006 року Господарського суду Запорізької області по справі № 25\\151 у справі про банкрутство ВАТ «Запоріжсільбуд» ухвалено: затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, банкрута - ВАТ «Запоріжсільбуд» - ліквідувати, провадження у справі припинити. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ВАТ «Запоріжсільбуд» (ЄДРПОУ 01352304), з місцезнаходженням: 69002 м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, 48 як юридична особа припинена 29 травня 2006 року. У зв'язку з тим, що до цього часу пройшли зміни у стані будівель, придбаних ним за договором міни, він звернувся до Комунального підприємства Пологівської міської ради «Імпульс» з метою інвентаризації на момент звернення нерухомого майна, отриманого ним за Договором міни. Відповідно до відповіді № 24 від 16 травня 2016 року наступне майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстроване за ВАТ «Запоріжсільбуд», не відносяться до самочинного будівництва, а самочинно збудовані будівлі та споруди не виявлені. При цьому в ході інвентаризації встановлено, що котельня (літ. Е), бетонно-змішувальний блок (літ. 3), навіс (літ. м, м'), паркан (літ. 2) - знесені. У зв'язку з тим, що органи державної реєстрації до цього часу не внесли зміни в єдиний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо власника переліченого нерухомого майна, придбаного ним за договором міни, він звернувся в Державну реєстраційну службу через нотаріуса Вовк 1.1, для реєстрації речових прав на нерухоме майно, але отримав відмову в реєстрації, оскільки Договір міни був укладений у простій письмовій формі і відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року з моменту набрання чинності цього Закону до реєстрації приймаються тільки нотаріально посвідчені договори. Прохає визнати право власності на майно , яке знаходиться за адресою:[ADDRESS] за ним та зобов'язати Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради зареєструвати право власності на вказане майно за [PERSON]. У судовому засіданні [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] на задоволенні позову наполягали. Прокурор Вигівський В.В. та представник Оріхівської міської ради проти позову заперечували. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про слухання справи у судовому порядку. Суд, заслухавши сторони по справі , свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28серпня 2003 року між ВАТ «Запоріжсільбуд» в особі голови правління Пупирьова Є.О. та позивачем - фізичною особою [PERSON] укладено договір міни у простій письмовій формі. Відповідно до п. 1.1 Договору міни СТОРОНА 1 передає СТОРОНІ 2 у власність об'єкти нерухомості, а саме: Ремонтно-механічна майстерня; Котельна; Склад; Бетонно-змішувальний блок; Будівля РБУ; Слюсарська майстерня; Зварювальний цех; Стоянка машин;Залізнична лінія естакади; Водонапірна башта, башта РБ-15; Вигріб; Паркан; Паркан загальною площею 2.595,1 кв. м. на загальну суму 249.941 грн., розташованих за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.2 Договору міни СТОРОНА 2 передає СТОРОНІ 1 цінні папери, а саме прості іменні акції номіналом 10 грн. в кількості 24994 акції на суму 249.940,00 грн./а.с.23-24/. У судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він звернувся до приватного нотаріусу про посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна, а саме договору міни від 28 серпня 2003 року, але нотаріус повідомив, що згідно Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року та Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно від 07.02.2002 року договір міни міг укладатися як в простій письмовій формі та в нотаріальній письмовій формі та обов'язково договір підлягав реєстрації в БТІ. Оскільки договір міни не був зареєстрований в БТІ та був укладений в простій письмовій формі, посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна неможливо./а.с.32/. Відповідно до Ухвали Господарського суду Запорізької області від 12.04.2006 року - банкрута ВАТ «Запоріжсільбуд» м.Запоріжжя - ліквідувати./а.с.28/. Відповідно до архівних даних КП «Імпульс» Пологівської районної ради право власності на нерухоме майно за адресою Запорізька область , Оріхівський район, м.Оріхів, вул..Привокзальна, 2а зареєстровано за ВАТ «Запоріжсільбуд», розмір частки у праві становить 1/1 /а.с.31/. За вимогами ст. ст. 241,242 ЦК України (1963 року) до договору міни застосовуються відповідні правила про договір купівлі-продажу і кожен з його учасників вважається продавцем того майна, яке він передає в обмін, і одночасно покупцем того майна, яке він отримує. За змістом ст. 227 ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу майна, що є нерухомим, повинен посвідчуватись нотаріально, недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору та підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до вимог ст. 47 ЦК України (1963 року) - при недодержанні сторонами обовязкового нотаріального посвідчення угоди, яка повністю або частково виконана однією із сторін, суд вправі визнати її дійсною, якщо друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення. Також, згідно вимог ст.55 Закону України «Про нотаріат»угода про відчуження майна, що підлягає реєстрації, посвідчується нотаріально за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Пунктом 27 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1996 року № 18/5, що діяла на час укладення оспорюваного договору, нотаріуси посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов'язкову нотаріальну форму. Відповідно до чинного законодавства обов'язковому нотаріальному посвідченню підлягають договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, довічне утримання) житлового будинку, іншого нерухомого майна (ст. ст. 227, 242, 244, ЦК УРСР). Питання щодо дійсності договору - міни від 28 серпня 2003 року позивачем не порушувалося. Представник позивача [PERSON] суду пояснив, що для договору міни позивачем були використані акції ВАТ «Запоріжсільбуд», які частково він придбав у їх власників - фізичних осіб в кількості більше ніж 18.341 шт. Ряд документів свідчать про законність придбання ним цінних паперів, Придбання ним акцій у акціонерів, що фіксував реєстроутримувач - ТОВ «СВІТ реєстр» підтверджується виписками з реєстру власників іменних акцій по стану його особового рахунку. Він отримував виписки і кожна виписка підтверджує зміну стану його особистого рахунку в реєстрі власників іменних акцій, вказуючи збільшення придбання акцій у акціонерів. Відповідно до Виписки з реєстру власників іменних цінних паперів № 425 про стан особового рахунку за станом на 21.05.2003 року на ім'я власника акцій, тобто позивача [PERSON], зареєстровано акції в кількості 29.560 шт. Різниця між вартістю акцій, які були передані на адресу ВАТ «ЗАПОРОЖСЕЛЬСТРОЙ» та вартістю акцій, які включені до договору міни, склала 45.660,00 грн. На цю суму ним були отримані від ВАТ «Запоріжсільбуд» малоцінні матеріали. Позивач вважає що на підставі Договору міни та актів приймання-передання будівель та акцій, які є невід'ємною частиною договору міни, він став власником будівель, вказаних у договорі міни та розташованих за адресою: [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працювала у ТОВ «СВІТРЕЄСТРІ» з 1998 року по 2003 рік начальником відділу. ТОВ «Запоріжсільбуд» це було першим підприємством яке застосовувало договір міни. Договір міни особисто перевіряла наглядова рада видавала оригінали виписки з рахунку про стан цінних паперів в двух екземплярах. З виписок , які надані у судовому засіданні для огляду/а.с.294.295/, пояснила, що цінні папери були списані , якщо на рахунку власника іменних цінних паперів немає акцій, то відбулося відчуження цінних паперів. Виписка не показує куди перейшли цінні папери. Реєстратор лише списує цінні папери, а як передається майно вона не знає так як не займалися реєстрацією майна. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є представником Східного територіального правління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, так комісії здійснювали нагляд за реєстрами. Після укладення договорів міни, сторони йщли до реєстратора, протягом трьох днів після проведення операцій, видавалися оригінали виписок з реєстру власників цінних паперів. Договори повинні були пройти реєстрацію. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] надала ксерокопії виписок з реєстру власників іменних цінних паперів №583, 586, суду пояснивши , що оригінали виписок відсутні./а.с.294,295/. Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Ксерокопії виписок з реєстру власників іменних цінних паперів №583, 586, суд виключає з числа доказів, вважає їх недопустимими, так як на вимогу суду оригінали виписок позивачем не надано. /а.с.294,295/. [PERSON] суду пояснив, що виконав всі умови договору міни, тобто право власності на вищевказане майно придбав правомірно, а зареєструвати в БТІ договір не зміг так як на це були багато поважних причин. Отже судом встановлено, що оскільки до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, то згідно з ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних відносин, договір міни повинен бути нотаріально посвідчений. У судовому засіданні встановлено, що договір міни від 28 серпня 2003 року не був нотаріально посвідчений , і не був зареєстрований в БТІ. Представники позивача пояснювали суду, що всі умови договору виконані [PERSON], і з цих підстав можливо визнати право власності на майно. Відповідно до вимог ст. 47 ЦК України (1963 року) - при недодержанні сторонами обов'язкового нотаріального посвідчення угоди, яка повністю або частково виконана однією із сторін, суд вправі визнати її дійсною, якщо друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення. Позивачем не надано жодного доказу що ВАТ «Запоріжсільбуд» ухилялося від нотаріального посвідчення договору міни від 28 серпня 2003 року, тим паче [PERSON] не ставилося питання в позовних вимогах щодо дійсності договору міни. При огляді договору міни від 28 серпня 2003 року судом встановлено, що в договорі є розбіжності в ПІБ голови правління «Запоржсільбуд», вказано «ОАО «Запорожсельстрой» в лице председателя правления Пупырева Евгения Александровича» с одной стороны , в кінці договору юридичні адреси сторін вказано «председатель правления Е.П.Пупырев». З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у справі є Оріхівська міська рада. Прокурор наголошував, також на цьому і наголошував суд, що позивач не звертався з будь-якою заявою до Оріхівської міської ради, Оріхівська міська рада не порушували права позивача, а тому Оріхівська міська рада не може бути належним відповідачем по даній справі. Якщо під час судового розгляду буде встановлено, що особа, до якої пред'явлено позов, не повинна відповідати за ним, оскільки не є учасником спірних правовідносин, тобто є неналежним відповідачем, то суд, з метою процесуальної економії та забезпечення ефективного судового розгляду та швидкого захисту порушених прав, не припиняючи провадження у справі, має право: 1) за клопотанням позивача провести заміну неналежного відповідача; 2) за клопотанням позивача залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Заміна неналежного відповідача - це процесуальна дія суду, яка оформлена ухвалою, щодо виведення із цивільного процесу неналежного відповідача і залучення належної сторони, не припиняючи розгляду справи (ст. 33 ЦПК). Заміна неналежного відповідача допускається лише за клопотанням позивача, оскільки він виступив ініціатором процесу, суб'єктом, який вимагає судового захисту. При розгляді цивільної справи у випадку, коли судом першої інстанції буде встановлено, що позов поданий не до тієї особи, яка мусить відповідати за цивільними вимогами, суд має право за згодою позивача допустити заміну первинного відповідача належним відповідачем. Під поняттям належний відповідач розуміється особа, яка повинна відповідати за цивільним позовом. В свою чергу, неналежними сторонами будуть ті особи, які не є суб'єктами права вимоги чи несення відповідного обов'язку. Законодавцем покладений на суд обов'язок щодо перевірки сторін на їх процесуальну легітимність та визначення, чим підтверджується їх належність. Відповідно до ст. 33 ЦПК суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Формулювання ч. 1 цієї статті дозволяє зробити наступні висновки: по-перше, для залучення належного відповідача замість неналежного необхідно клопотанням позивача; по-друге, суд при, відповідній заміні не припиняє розгляд справи; по-третє, суд не має права відмовити у задоволенні відповідного клопотання; по-четверте, суд може залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Правило про залучення належного відповідача цілком розраховане лише на ініціативу позивача. Якщо він не буде згодний з заміною, суд не має права залучати іншого відповідача ані замість неналежного відповідача, ані як співвідповідача. Якщо відповідач дійсно неналежний, що буде доведено в ході розгляду справи, суд відмовляє у задоволенні позову. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд роз'яснив позивачу вказані вище норми процесуального права, але представник позивача [PERSON] пояснив, так як ВАТ « Запоріжсільбуд» ліквідовано, то позивач безпосередньо звертається з даним позовом до Оріхівської міської ради. Отже , в матеріалах справи відсутні докази того, що саме діями чи бездіяльністю Оріхівської міської ради порушені права позивача. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed