Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в загальному розмірі 28063,87 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 24.12.2010 року між позивачем та відповідачем укладено Кредитний договір № ВL_ЖГ00006452, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 10500,00 грн. на термін до 24.12.2013 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також комісію в строки та в порядку, встановленими Кредитним договором. Відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 20.08.2015 року складає 28063,87 грн., з яких: 3493,57 грн. прострочена до повернення сума Кредиту; 1437,78 грн. прострочені проценти за користування Кредитом; 1575,00 грн. комісія за управління Кредитом; 21557,52 грн. плата за пропуск платежів. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 24.12.2010 року між ПАТ «Всеукраїнським акціонерним банком» (Банком) та [PERSON] (Позичальником) укладено Кредитний договір № ВL_ЖГ00006452, відповідно до п. 1 Спеціальної частини якого Банк надає Позичальнику кредит в розмірі 10500,00 грн., термін повернення до 24.12.2013 року, процентна ставка 20,00 %, комісія за управління Кредитом 1,50 % від суми Кредиту. Пунктом 1.2 Загальної частини Договору передбачено, що Банк надає Позичальнику грошові кошти у формі відкличної не відновлювальної лінії, а Позичальник зобовязується повернути Кредит та сплатити Банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкціях, в порядку і на умовах, визначених цим Договором, додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невідємну частину цього Договору. Відповідно до пунктів 1.5 та 1.6 Загальної частини Договору, за користування Кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі, зазначеному в п. 3 Спеціальної частини Договору, який дорівнює 20 % річних. За обслуговування Кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом, розмір якої зазначається в п. 4 Спеціальної частини Договору, який дорівнює 1,50 % від суми кредиту. Розділом 4 Загальної частини Договору, а також пунктами 8 та 9 Спеціальної частини Договору передбачено сплату відповідачем штрафу в розмірі 25,00 % та пені в розмірі 0,50 % у разі невиконання зобов'язань за Договором. Відповідач свої зобовязання за Договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 20.08.2015 року складає 28063,87 грн., з яких: 3493,57 грн. заборгованість за Кредитом; 1437,78 грн. заборгованість за процентами; 1575,00 грн. заборгованість з комісії; 21557,52 грн. неустойка. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Частиною першою статі 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України передбачено обовязок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов в повному обсязі. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 280,63 грн.

Outcome: approved