Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], 3-тя особи [PERSON] в особі арбітражного керуючого [PERSON] про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту № 11306481000 від 27.02.2008 року в розмірі 130808,28 доларів США та пені в розмірі -435534,60 грн., та звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме 11/25 часток нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд.11, прим.47, і є власністю [PERSON]. В судове засідання представник позивача не зявився, проте надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2\~ст.158 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Третя особа арбітражний керуючий, ліквідатор ФОП [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву в якій вказує, що проти вимог позивача не заперечує, просить провадити розгляд справи без його участі. У відповідності до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень\~статті 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 11 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 27.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11306481000. Відповідно до мов кредитного договору банк прийняв на себе обовязок надати позичальнику, а позичальник в свою чергу зобовязався отримати, належним чином використати і повернути грошові кошти в іноземній валюті, в сумі 193\~000, 00 доларів США строком до 26.02.2018 року зі сплатою 13,9% річних. Відповідно до п.2.1 кредитного договору, виконання зобовязань позичальника за цим Договором забезпечується заставою нерухомості, а саме нежитлового приміщення, загальною площею 95,2 кв.м, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд 11, прим.47 та знаходиться в спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON]. Крім того, кредитний договір забезпечений порукою [PERSON]. На виконання умов п.2.1 Кредитного договору, 27.02.2008 року укладено: -договір іпотеки № 11306481000/З-1, за умовами якого [PERSON] та [PERSON] з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] ,за кредитним договором, передали в іпотеку Банку належне їм на праві спільної часткової власності нежитлове приміщення, загальною площею 95,2 кв.м, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 11, прим.47. -договір поруки № 11306481000/П, за умовами якого [PERSON] зобовязався перед банком за невиконання [PERSON] усіх її зобовязань за кредитним договором у повному обсязі. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. У відповідності до умов ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. На виконання п.1.5 договору, банк зарахував грошові кошти (кредит) на поточний рахунок № 26206170925700 відкритий у АКІБ «УкрСиббанк» для подальшого використання за цільовим призначенням. Позичальник, уклавши з банком кредитний договір прийняв на себе обовязки визначені договором, а саме використовувати кредит на зазначені в цьому договорі цілі і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих відсотків за користування кредитом та комісій у встановлені договором терміни. Сплачувати плату за кредитом та інші платежі на рахунку, вказані в договорі. Згідно ст.ст. 525,526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Постановою господарського суду Запорізької області від 01.03.2010 року у справі №25/123/09 фізичну особу-підприємця [PERSON] визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобовязань банкрута та зобовязання щодо сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообовязкового державного соціального страхування, податків і зборів (обовязкових платежів) вважається таким, що настав. Отже строк виконання зобовязань [PERSON] щодо повернення кредитних коштів за вищезазначеним Кредитним договором настав 01.03.2010 року. Однак зобовязання за кредитним договором виконані не були. Відповідно до п.4.1 кредитного договору за порушення термінів погашення будь-яких своїх зобовязань передбачених договором, зокрема термів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквівалент) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума заборгованості виражена у іноземній валюті. Станом на 21.04.2015 року заборгованість [PERSON] по кредитному договору № 11306481000 від 27.02.2008 року щодо повернення кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 130808,28 доларів США з яких: 110974,66 доларів США кредитна заборгованість; 19833,62 доларів США заборгованість по процентам. Сума заборгованості позичальника по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредитом станом на 21.04.2015 року становить 435534,60 грн. з яких: 316224,60 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 119309,99 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Для забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором від 27.02.2008 року укладено договір поруки № 113064811000/П, за умовами якого [PERSON] зобовязався перед банком відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобовязань за кредитним договором у повному обсязі. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притиранням, завдатком. Згідно ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. В звязку з чим, обґрунтованою є вимога щодо стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 27.02.2008 року укладено договір іпотеки № 113064811000/З-1 за умовами якого [PERSON] та [PERSON], з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, передали в іпотеку банку належне їм на праві спільної часткової власності нежитлове приміщення, загальною площею 95,2 кв.м, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд.11 прим.47. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про іпотеку» іпотекою визнається, вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязань, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майнового поручителя),одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, належній іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві. В звязку з наведеним суд вважає, обґрунтованою одночасну вимогу стягнення заборгованості за кредитним договором і звернення стягнення на предмет іпотеки. Нежитлове приміщення, що є предметом договору іпотеки № 11306481000/З-1 від 27.02.2008 року належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ №809223 виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 16.11.2005 року [PERSON] належить 14/25 часток приміщення, [PERSON] 11/25 часток. При цьому, належна [PERSON] частка включена ліквідатором до ліквідаційної маси і реалізовується в межах справи про банкрутство. За таких обставин відсутня можливість звернути стягнення на предмет іпотеки в цілому, а можливо звернути стягнення лише на 11/25 часток нежитлового приміщення, що є власністю [PERSON] З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені ПАТ «Укрсиббанк» позовні вимоги є законними та обґрунтованими, доведеними належними і допустимими доказами, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, на користь ПАТ «Укрсиббанк» з відповідача підлягають стягненню судові витрати у сумі 3654,00 грн.

Outcome: approved