Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати укладений між сторонами шлюб, який зареєстрований 12 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №186. В обґрунтування позову зазначив, що подружнє життя з відповідачкою не склалось, через різні погляди на сімейне життя. Сторони припинили шлюбні відносини з вересня 2017 року, а тому шлюб носить формальний характер. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти позову та зазначила, що позовні вимоги є передчасними, оскільки сторони можуть зберегти сім'ю. За клопотанням відповідача сторонам було надано строк на примирення тривалістю у три місяці, внаслідок чого в судовому засіданні було оголошено перерву, а провадження по справі зупинено. 13.03.2018р. провадження по справі відновлено у зв'язку із закінченням строку для примирення. Натомість в судове засідання для продовження розгляду справи сторони не з'явились, про причини неявки не повідомили. Від позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу у його відсутність та зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Просив не відшкодовувати йому судові витрати. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, враховуючи пояснення сторін, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 12.09.2012р. між сторонами укладений та зареєстрований шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб /а.с.3/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 13.08.2012р.н. /а.с. 4/. На теперішній час сім'я фактично розпалася, сторони проживають окремо і не ведуть спільного господарства, а тому шлюб між ними носить формальний характер. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам позивача. На момент розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 Сімейного кодексу України, судом не встановлені. Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами немає. На теперішній час спору з приводу місця проживання дитини сторін та порядку участі батьків у її вихованні і матеріальному забезпеченні між сторонами також немає. В добровільному порядку відповідач відмовляється від розірвання шлюбу, а тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Тож між сторонами існує спір, який виник зі шлюбних відносини, що регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК). Відповідно до ст.111 СК суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, судом був наданий сторонам строк на примирення тривалістю у три місяці, проте сторони не примирилися. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування його у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача про відновлення їй дошлюбного прізвища, то у суду відсутні підстави для ухвалення рішення про відновлення відповідачу дошлюбного прізвища. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання позивача про покладення судових витрат на нього. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved