Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за спожиту електроенергію у розмірі 4928,24 грн., 3% річних в розмірі 89,94 грн., пені в розмірі 1094,24 грн1 та інфляційні нарахування у розмірі 369,86 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп., посилаючись на те, що між відповідачем та позивачем існують договірні відносини з користування електричної енергії, що виникли з Договору № 1827077 про користування електричною енергією, укладеного між сторонами, та свідчать про їх волю про настання відповідних правових наслідків. На ім'я відповідача відкритий особовий рахунок № [NUMBER], на підставі якого здійснюється постачання електроенергії споживачу, користування електроенергією споживачем та оплата постачальнику вартості використаної електроенергії. Але відповідач не сплачує за спожиту електроенергію, у зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість за період з 23.09.2015 року по 12.10.2017 року у розмірі 4928,24 грн. Також на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу було нараховано 3% річних від простроченої суми у розмірі 89 грн. 94 коп. та інфляційні нарахування в сумі 369,86 грн., а також пеня 1094,24 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.10.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Запоріжжяобленерго» був укладений Договір № 1801081 про користування електричною енергією (надалі Договір), згідно умов якого Енергопостачальник (позивач) взяв на себе зобов'язання постачати Споживачу (відповідачу) електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 3,0 кВт електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобов'язався оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами у терміни, передбачені цим Договором (п. 1). Згідно до Статуту ПАТ «Запоріжжяобленерго», затвердженого 28 липня 2016 року, Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» є новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго». Згідно п. 42Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ України № 1357 від 26.07.1999 р., споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до цих Правил. Згідно Довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 26.12.2017 року, за період часу відповідачем в період з 23.09.2015 року по 12.10.2017 року спожито електроенергію в кількості 4114 кВт/год на суму 4928 грн. 24 коп. Відповідно до п. 14 Договору оплата спожитої електричної енергії здійснюється споживачем на підставі розрахункових документів, які виставлені до оплати постачальником електричної енергії відповідно до фактичних показань приладу обліку, або за плановими нарахуваннями в порядку, визначеному ПКЕЕН. Оплата спожитої електроенергії здійснюється до дати, зазначеної у розрахунковому документі. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання електричної енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Також, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача від 26.12.2017 року, розмір 3% річних за вищевказаний період становить 89,94 грн., сума інфляційних нарахувань за цей період 369,86 грн, пені - 1094,24 грн. Таким чином, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача борг за спожиту електроенергію у розмірі 4928,24 грн. 17 коп., 3% річних в розмірі 89,94 грн., інфляційні нарахування в розмірі 369,86 грн., пені - 1094,24 грн. а також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved