overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою при цьому зазначивши, що з 03.10.1999 року вони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований виконавчим комітетом Тепеницької сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом № 06. Від спільного проживання у шлюбі з відповідачкою мають неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Позивач надав до суду письмову заяву в якій просить про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка надала до суду письмову заяву, про розгляд справи у її відсутність. Заявлені позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 03.10.1999 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований виконавчим комітетом Тепеницької сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом № 06, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем по місцю його проживання, що стверджується свідоцтвами про народження дітей та довідкою Тепеницької сільської ради Олевського району від 15.09.2014 №2198. Під час спільного проживання у шлюбі між позивачем та відповідачкою виникли неприязні відносини через які вони не підтримують шлюбні відносини більше двох років, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.109,110,112 СК України з яких слідує, що шлюб розривається за заявою одного із подружжя, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини або чоловіка. Із ст.113 СК України слідує, що особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у поданій до суду позовній заяві стверджує, що його рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає його волі. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати. Неповнолітніх дітей слід залишити з позивачем для подальшого виховання, відповідно до вимог ст.160, 161 СК України, оскільки це не суперечить його інтересам та інтересам дітей, що також погоджено між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою при цьому зазначивши, що з 07.08.2004 року вони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований виконкомом Лопатицької сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом №06. Від спільного проживання у шлюбі з відповідачкою мають неповнолітню дитину, а саме: дочку [PERSON], [INFO]. Позивач надав до суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена належним чином про час, день і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки та не повідомила суд про причини неявки в судове засідання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 07.08.2004 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований виконкомом Лопатицької сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом №06, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Під час спільного проживання у шлюбі між позивачем та відповідачкою виникли неприязні відносини, які створили обстановку при якій збереження сімї є неможливим, і у звязку з чим сторони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.109,110,112 СК України з яких слідує, що шлюб розривається за заявою одного із подружжя, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини або чоловіка. Позивач у поданій до суду позовній заяві запевнив суд про те, що його рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає його волі. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сімї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою при цьому зазначивши, що з 10.10.2009 року вони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноармійського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом №39. Від спільного проживання у шлюбі з відповідачкою мають неповнолітню дитину, а саме: дочку [PERSON], [INFO]. Позивач надав до суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка також надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 10.10.2009 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноармійського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом №39, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Під час спільного проживання у шлюбі між позивачем та відповідачкою виникли неприязні відносини, які створили обстановку при якій збереження сімї є неможливим, і у звязку з чим сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, з червня 2014 року проживають окремо. Відповідачка не перебуває на обліку з приводу вагітності в Олевській центральній районній лікарні, що стверджується довідкою Олевської ЦРЛ від 23.11.2015 року за №1768/05-6, а також немає неповнолітніх дітей віком до одного року. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.109,110,112 СК України з яких слідує, що шлюб розривається за заявою одного із подружжя, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини або чоловіка. Із ст.113 СК України слідує, що особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у поданій до суду позовній заяві запевнив суд про те, що його рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає його волі. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сімї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою при цьому зазначивши, що з 12.10.2012 року вони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований виконкомом Лопатицької сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом №09. Від спільного проживання у шлюбі з відповідачко мають неповнолітню дитину, а саме: дочку [PERSON], [INFO]. Позивач надав до суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка також надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 12.10.2012 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований виконкомом Лопатицької сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом №09, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає по місцю проживання відповідачки, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Під час спільного проживання у шлюбі між позивачем та відповідачкою виникли неприязні відносини, які створили обстановку при якій збереження сімї є неможливим, і у звязку з чим сторони не підтримують шлюбні відносини, більше трьох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідачка не перебуває на обліку з приводу вагітності в Олевській центральній районній лікарні, що стверджується довідкою Олевської ЦРЛ від 04.01.2017 року №1, а також немає неповнолітніх дітей віком до одного року. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.109,110,112 СК України з яких слідує, що шлюб розривається за заявою одного із подружжя, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини або чоловіка. Із ст.113 СК України слідує, що особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у поданій до суду позовній заяві запевнив суд про те, що його рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає його волі. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сімї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати. Неповнолітню дитину слід залишити з відповідачкою для подальшого виховання, відповідно до вимог ст.160, 161 СК України, оскільки це не суперечить її інтересам та інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою при цьому зазначивши, що з 14.08.2011 року вони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Борівською сільською радою Рокитнівського району Рівненської області за актовим записом № 11. Від спільного проживання у шлюбі з відповідачкою мають неповнолітніх дітей, а саме: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач надав до суду письмову заяву в якій просить про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка надала до суду письмову заяву, про розгляд справи у її відсутність. Заявлені позовні вимоги позивача визнає та просить місце проживання неповнолітніх\~дітей визначити за місцем проживання позивача. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 14.08.2011 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Борівською сільською радою Рокитнівського району Рівненської області за актовим записом № 11, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем по місцю його проживання, що стверджується свідоцтвами про народження дітей. Під час спільного проживання у шлюбі між позивачем та відповідачкою виникли неприязні відносини через які вони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідачка \~не перебуває на обліку з приводу вагітності в Олевській центральній районній лікарні, що стверджується довідкою Олевської ЦРЛ №33 від 16.02.2016 року, а також немає неповнолітніх дітей віком до одного року. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.109,110,112 СК України з яких слідує, що шлюб розривається за заявою одного із подружжя, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини або чоловіка. Із ст.113 СК України слідує, що особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у поданій до суду позовній заяві стверджує, що його рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає його волі. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сімї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати. Неповнолітніх дітей слід залишити з позивачем для подальшого виховання, відповідно до вимог ст.160, 161 СК України, оскільки це не суперечить його інтересам та інтересам дітей, що також погоджено між сторонами. Крім того , відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України слідує, що\~ стороні\~ на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою при цьому зазначивши, що з 16.12.1985 року вони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Нечаянської сільською радою Миколаївського району Миколаївської області за актовим записом № 26. Від спільного проживання у шлюбі з відповідачкою неповнолітніх дітей не мають. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач надав до суду письмову заяву з проханням про розгляд справи без його участі,\~ позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка також надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, надає згоду на розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~ Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~ Матеріалами справи встановлено, що сторони з 16.12.1985 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Нечаянської сільською радою Миколаївського району Миколаївської області за актовим записом № 26, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Від спільного проживання в шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Під час спільного проживання у шлюбі між позивачкою та відповідачем виникли неприязні відносини, які створили обстановку при якій збереження сімї є неможливим, і у звязку з чим сторони близько 6 місяців не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо.\~ Відповідачка не перебуває на обліку з приводу вагітності в Олевській центральній районній лікарні, що підтверджується довідкою Олевської ЦРЛ від 20.09.2016 року за № 221 (а.с. 5). \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.110,112 СК України\~з яких слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач у поданій до суду позовній заяві стверджує, що його рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає його волі. \~\~\~\~\~\~\~\~ Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. \~\~\~\~\~\~\~\~ В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сімї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою при цьому зазначивши, що з 19.02.2011 року вони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований виконкомом Копищенської сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом № 01. Від спільного проживання у шлюбі з відповідачкою мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Позивач надав до суду письмову заяву в якій просить про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена належним чином про час, день і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки та не повідомила суд про причини неявки в судове засідання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 19.02.2011 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований виконкомом Копищенської сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом № 01, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Під час спільного проживання у шлюбі між позивачем та відповідачкою виникли неприязні відносини, які створили обстановку при якій збереження сімї є неможливим, і у звязку з чим сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Відповідачка не перебуває на обліку з приводу вагітності в Олевській центральній районній лікарні, що стверджується довідкою Олевської ЦРЛ від 29.01.2016 року за №22, а також немає неповнолітніх дітей віком до одного року. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.109,110,112 СК України з яких слідує, що шлюб розривається за заявою одного із подружжя, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини або чоловіка. Із ст.113 СК України слідує, що особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у поданій до суду позовній заяві стверджує, що його рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає його волі. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сімї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати. Неповнолітню дитину слід залишити з відповідачкою для подальшого виховання, відповідно до вимог ст.160, 161 СК України, оскільки це не суперечить її інтересам та інтересам дитини, що також погоджено між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою, при цьому зазначивши, що з 20.02.1999 року перебуває з нею в зареєстрованому шлюбі. Між позивачем та відповідачкою виникли неприязні стосунки, через які вони не можуть разом проживати, а тому позивач вважає, що шлюб між ним та відповідачкою слід розірвати. Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні. В судовому засідання позивач позов підтримав та просить суд його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. В судовому засіданні встановлено, що сторони 20.02.1999 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Зольнянської сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом № 2, що стверджується свідоцтвом про одруження. (а.с. 7) Під час спільного проживання у шлюбі між позивачем та відповідачкою виникли неприязні відносини через які вони на протязі тривалого часу не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо більше двох років, спільного господарства не ведуть. Відповідачка не перебуває на обліку з приводу вагітності в Олевській центральній районній лікарні, що стверджується довідкою Олевської ЦРЛ від 21.03.2014 року, а також немає неповнолітніх дітей віком до одного року. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. 112 СК України, з якої слідує, що шлюб розривається за позовом одного з подружжя, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку суд прийшов до висновку , що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливим, перешкод для розірвання шлюбу немає, тому шлюб між ними слід розірвати. Неповнолітніх дітей слід залишити за місцем проживання позивача для подальшого виховання, оскільки це не суперечить його інтересам та інтересам дітей.

Outcome: approved