Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі кредитного договору № б/н від 09.12.2010 відповідачу був наданий кредит у розмірі 2000грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач за кредитним договором свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 02.12.2019 має заборгованість за договором в сумі 12251,02грн, яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 871,41грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 129,78грн, нарахованої пені - 10190,26грн, штрафу (фіксована частина) - 500грн, штрафу (процентна складова) - 559,57грн, які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати. Представник позивача підтримав вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі, про що надав суду заяву. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, направила заяву, в якій просила зменшити суму пені, оскільки вона є пенсіонеркою та отримує низьку пенсію. Справу просила слухати без її участі. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 09.12.2010 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до тарифів та умов якого відповідачу наданий кредитний ліміт в сумі 2000грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.20-36). При оформленні кредитної картки позичальник була ознайомлена і погодилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, що підтверджується її підписом на анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» (а.с.18). Умовами передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн і 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання виконувала не у повному обсязі, передбачені умовами договору платежі вносила несвоєчасно, тому станом на 02.12.2019 утворилась заборгованість за договором в розмірі 12251,02грн, яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 871,41грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 129,78грн, нарахованої пені - 10190,26грн, штрафу (фіксована частина) - 500грн, штрафу (процентна складова) - 559,57грн, що підтверджено розрахунком позивача (а.с.7-17). Після встановлення вказаних обставин суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. У статті 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту, сплати процентів за його користування та неустойки. За таких обставин, з урахуванням порушення позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про повне погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги про стягнення з позичальника заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 871,41грн та заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України відповідно до п.2.1.1.2.12 Умов та Правил (а.с.34), в сумі 129,78грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення пені суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Як свідчить кредитний договір (п.2.1.1.8.1), укладений між сторонами, вони погодили відповідальність позичальника за несвоєчасне виконання позичальником будь-якого грошового зобов`язання за цим договором, а саме банк має право нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання (а.с.36). Станом на 02.12.2019 відповідачу нарахована пеня у сумі 10190,26грн. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як слідує з п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Судом установлено, що відповідач має тяжкий матеріальний стан, оскільки вона пенсіонер, має пенсію 2000грн в місяць, що підтверджено довідкою УПФУ від 16.03.2020. З огляду на викладене та враховуючи майновий стан відповідача, часткове та періодичне погашення позичальником заборгованості за кредитом, а також те, що неустойка не є платою за користування грошима, а є засобом цивільно-правової відповідальності, негативні наслідки для позивача не настали, тому суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру пені, зменшити нараховану суму пені за прострочене зобов`язання та встановити її у сумі 870грн. Такий розмір пені, на думку суду, буде розумним та справедливим. Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення штрафів суд зазначає наступне. Оскільки згідно Умов та Правил, а також тарифів обслуговування кредитних карт штраф у відсотковому відношенні нараховується як 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням прострочених процентів і комісій (а.с.19), то такий штраф нараховується без урахування пені та інших штрафів. Таким чином сума штрафу буде складати 50,06грн із розрахунку: (871,41грн +129,78грн) х 5% = 50,06 грн. Підсумовуючи вище викладене суд зазначає, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором в сумі 2421,25грн, яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 871,41грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України - 129,78грн, нарахованої пені - 870грн, штрафу (фіксована частина) - 500грн, штрафу (процентна складова) - 50,06 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити з указаних вище підстав. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 415,43грн з розрахунку: 2421,25грн х 2102 грн / 12251,02грн = 415,43грн.

Outcome: partial