Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення об'єкта нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності та визначення частки у спільній сумісній власності. Посилався на те, що він із відповідачем [PERSON] є співвласниками будинковолодіння з належними до нього надвірними спорудами, яке складається з двох житлових будинків літ. «А» та літ. «Б» по [ADDRESS]. У зазначеному будинковолодінні позивачу на праві власності належить 2/10 частки. Також зазначив, що об'єктом нерухомого майна за вказаною адресою є будинковолодіння [ADDRESS], яке складається з двох житлових будинків: літ. «А» та літ. «Б» з належними до них будівлями та спорудами, а саме: сарай літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», гараж літ. «Е», криниця літ. «К», огорожа №1. У відповідності до довідки ЧКОБТІ №1561 від 18.08.2014 року, 2/10 ідеальних частки у цьому домоволодінні складає будинок літ. «Б», загальною площею 35,30 кв.м., в тому числі житловою площею - 15,30 кв.м., у тому числі: 1-1 коридор, площею 4,30 кв.м.; 1-2 кухня, площею 6,30 кв.м.; 1-3 комора, площею 4,40 кв.м.; 1-4 комора, площею 5,00 кв.м.;1-5 кімната, площею 15,30 кв.м. Будинковолодіння розташоване на земельній ділянці по [ADDRESS], яка набута ним та відповідачами на підставі рішення Чернівецької міської ради №787 від 24.12.2008 року. Таким чином, кожному співвласнику належить по 1/3 частці земельної ділянки. У добровільному порядку вирішити питання про поділ зазначеного майна відповідачі відмовляються. Просив визначити об'єкт нерухомого майна, а саме: 2/10 ідеальних частки в домоволодінні по [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі договору дарування від 02.12.1983 року, та складається з двох житлових будинків: літ.«А» та літ. «Б» з належними до них будівлями та спорудами, а саме: сарай літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», гараж літ. «Е», криниця літ. «К», огорожа №1 - становить будинок літ. «Б», загальною площею 35,50 кв.м., в тому числі житловою площею - 15,30 кв.м., у тому числі: 1-1 коридор, площею 4,30 кв.м.; 1-2 кухня, площею 6,30 кв.м.; 1-3 комора, площею 4,40 кв.м.; 1-4 комора, площею 5,00 кв.м.;1-5 кімната, площею 15,30 кв.м. Також просив визнати за ним право на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки, площею 0,0664 га, що розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Визнати за [PERSON] та [PERSON] на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки, площею 0,0664 га, що розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] - у кожного. Право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,0664 га, що розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] просив припинити. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив, викладені у ньому обставини. Просив позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідачі [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково. Не заперечувала проти визначення об'єкту нерухомого майна 2/10 часток в домоволодінні, що по [ADDRESS]. Однак, заперечувала проти визнання за позивачем права власності на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки за вказаною адресою, вважаючи, що йому має бути виділена частка у розмірі 2/10 частин. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачу [PERSON] належать на праві власності 2/10 частки будинковолодіння [ADDRESS], яке складається з двох житлових будинків: літ. «А» та літ. «Б» з належними до них будівлями та спорудами. Зазначена обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.04.2015 року (а.с.5). Іншими співвласниками будинковолодіння є [PERSON] та [PERSON], яким відповідно належить по 5/10 та 3/10 часток ( а.с.16-17). Як вбачається з технічного паспорту об'єкту нерухомого майна, будинковолодіння [ADDRESS], складається з двох житлових будинків: літ. «А» та літ. «Б» з належними до них будівлями та спорудами, а саме: сарай літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», гараж літ. «Е», криниця літ. «К», огорожа №1 (а.с.6). У відповідності до довідки ЧКОБТІ №1561 від 18.08.2014 року, 2/10 ідеальних частки у цьому домоволодінні складає будинок літ. «Б», загальною площею 35,30 кв.м., в тому числі житловою площею - 15,30 кв.м., у тому числі: 1-1 коридор, площею 4,30 кв.м.; 1-2 кухня, площею 6,30 кв.м.; 1-3 комора, площею 4,40 кв.м.; 1-4 комора, площею 5,00 кв.м.;1-5 кімната, площею 15,30 кв.м. (а.с.8). За змістом ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.319 ч.1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями статті 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів передбачена зміна правовідношення. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Положеннями ст.392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визначення частки спірного об'єкту нерухомого майна обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка, площею 0,0664 га, що по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] (а.с.9). Зазначений акт було видано на підставі рішення Чернівецької міської ради №787 від 24.12.2008 року, копія якого наявна у матеріалах справи. За змістом ст. 368 ЦК України власність двох чи більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У відповідності до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Предметом спору у даній справі є земельна ділянка по [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Відповідно до ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку. Згідно із ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Враховуючи, що частка позивача у будинковолодінні складає 2/10 або 1/5, то відповідно до наведених вище норм права він має право на визначення за ним права на 1/5 частку спірної земельної ділянки. Таким чином, позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню із визначенням за позивачем права власності на 1/5 частку земельної ділянки, площею 0,0664 га, що по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial