Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що з відповідачем було укладено договір позики, де відповідно до розписки [PERSON] отримав кошти 01.02.2020 у розмірі 42480,00 грн. та зобов`язався повернути до 20.06.2020. У визначений строк кошти повернуто не було. Посилаючись на положення ст.ст.525, 526, 530, 625 ЦК України, просить стягнути з [PERSON] на користь позивача кошти за договором у сумі 42480,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840,90 грн. В судовому засіданні позивач підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, заявлені вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що кошти повернув у повному обсязі, але позивач не повернув йому розписку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У контексті статей 524, 533-535, 625 ЦК України можна зробити висновок, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до частини другої статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 01.02.2020 між позивачем та відповідачем було укладено в простій письмовій формі договір позики, відповідно до якого [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 42480 грн., зобов`язавшись повернути вказану суму до 20.06.2020, про що було складено відповідну розписку (а.с.11). Таким чином, між сторонами виникли правові відносини, які випливають з договору позики. Сторони при укладанні договору позики дотримались письмової форми договору відповідно до вимог частини другої статті 1047 ЦК України. За правилами частин другої та третьої статті 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Тобто наявність боргового документу у кредитора без відповідної помітки про виконання зобов`язання свідчить про невиконання останнього. Вирішуючи даний спір, суд бере за основу наявність у позивача оригіналу боргової розписки, що свідчить про те, що у встановлений термін відповідач кошти не повернув. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці. Доказів виконання грошового зобов`язання відповідачем не надано, викладені у позові обставини не спростовано. З урахуванням викладеного позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати у сумі 840,80 грн., сплачені [PERSON] при подачі позову згідно квитанції банку «Приватбанк» від 23.06.2020 підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.142 ЦПК України.

Outcome: approved