Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 20 січня 2005 року на підставі рішення Криворізької міської ради № 2737 від 22.12.2004 року йому було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку. Згідно Акту йому, позивачу, на праві приватної власності стала належати земельна ділянка площею 0,3069 га., розташована за адресою: [ADDRESS] Цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку, господарчих споруд та ведення сільського господарства. Державний Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі під реєстровим № 20014. 15 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений Договір купівлі-продажу 2/5 частин домоволодіння з земельною ділянкою та у власність [PERSON] перейшло 2/5 частини домоволодіння з земельною ділянкою, що складає: житловий будинок Б - 1 житловою площею 24,3 кв.м., загальною площею 49,3 кв.м., літня кухня - В, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0811 Га, розташовані в [ADDRESS] 01 червня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений договір дарування земельної ділянки, згідно якому відповідачу у власність перейшла земельна ділянка площею 0,0645 Га, розташована за тією ж адресою. Призначення земельної ділянки: для обслуговування жилого будинку, господарчих споруд та ведення сільського господарства. 25 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений Договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якому відповідачу у власність перейшла земельна ділянка площею 0,0613 Га, за тією ж адресою. Призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарчих споруд та ведення сільського господарства. Таким чином,позивач здійснив продаж та дарування частини земельної ділянки загальною площею 0,2069 Га. Земельні ділянки, площею 0,0630 Га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та площею 0,0370 га для ведення сільського господарства, по [ADDRESS] перебуває у приватній власності позивача. У 2014 році позивач вирішив звернутись до управління Держземагенства для присвоєння кадастрового номеру належній йому земельній ділянці з метою подальшого продажу належного йому домоволодіння. Але як стало відомо, відповідач, зареєструвавши право власності на земельні ділянки, які були отримані ним від позивача, зареєстрував їх в Державному земельному кадастрі та присвоїв земельним ділянкам кадастрові номери. Так, земельній ділянці площею 0,0528 Га присвоєно кадастровий номер: [NUMBER], а земельній ділянці площею 0,1541 Га присвоєно кадастровий номер: [NUMBER]. Однак під час розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки, інженером землевпорядником були внесені проміри та конфігурація земельної ділянки, які не відповідають фактичним даним на місцевості (в натурі), промірам зовнішніх ліній земельної ділянки. Ані Відповідач, ані будь яка інша особа не погоджувала з позивачем межі земельної ділянки та не складала про це відповідного Акту погодження меж земельної ділянки. В результаті неправильного складання землевпорядної документації та подання відповідачем до Державного земельного кадастру документів із неправильним визначенням меж земельної ділянки в натурі, було порушено право власності позивача, оскільки господарські побудови, а саме сарай під літерою «Б» та гараж під літерою «Л» опинились на земельній ділянці, на яку видано кадастровий номер на ім'я відповідача. Таким чином порушується право позивача на власність, оскільки його позбавлено права розпорядження своєю власністю, яке є складовою частиною права власності і без якого право власності не є повним та можливим, та унеможливлює подальшу реєстрацію речових прав. За для встановлення дійсних меж земельних ділянок, які належать позивачу та відповідачу, позивач був змушений звернутись до ТОВ «Пріма - КР». Для визначення меж земельної ділянки виконаний комплекс робіт, а саме: геодезичне встановлення меж земельних ділянок в присутності землекористувача; погодження меж земельних ділянок з суміжними землевласниками та землекористувачами. Так, за результатами вимірювань було встановлено, що площа земельних ділянок по [ADDRESS] за цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських споруд складає 0,0630 Га та ведення селянського господарства складає 0,0370 Га, що відповідає Державному акту. Також встановлено, що конфігурація та межі земельних ділянок не відповідають схемам розподілу земельної ділянки та плану земельної ділянки викресленого КП «КБТІ» у 2006 році. Враховуючи зазначене, були викреслені план існуючих землекористувань та креслення згідно схем розподілу, на яких видно, що спільна межа по просп. Карла Маркса, буд. № 160 порушена. Для вирішення цієї проблеми позивачу було рекомендовано звернутися в суд. Відповідачем ніяких дій, направлених на виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку не здійснюється, що перешкоджає позивачу продовжити оформлення внесення відомостей про земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] В зв'язку з усім вищезазначеним позивач просить суд винести рішення, яким : скасувати відомості внесені до державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, якій присвоєний кадастровий номер земельної ділянки площею 0,0528 Га. [NUMBER], та земельної ділянки площею 0,1541 Га, [NUMBER], що належить [PERSON], за адресою: [ADDRESS], для обслуговування жилого будинку, господарчих споруд та ведення селянського господарства. Визнати рішення, на підставі якого було зареєстровано раніше присвоєний кадастровий номер земельної ділянки площею 0,0528 Га., [NUMBER], та земельної ділянки площею 0,1541 Га, [NUMBER] незаконним та зобов'язати Управління держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області виправити помилку встановлення меж земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] які не відповідають схемам розподілу земельної ділянки та плану спільної межі земельної ділянки площею 0,0528 Га., та земельної ділянки площею 0,1541 Га. Стягнути з відповідача [PERSON] ідентифікаційний код № [NUMBER] на його користь сплачену суму судового збору в розмірі 243,60 грн., та за забезпечення позову в розмірі 121,80 грн., а разом 365,40 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що між ним та відповідачем були угоди. Укладалися ці угоди добровільно, межі ділянки не узгоджували, але на момент угод між сторонами обговорювалися інші границі землі. У 2014 році він бажав зареєструвати земельну ділянку, але отримав відмову. На сьогоднішній час позивач користується гаражем, забору на ділянці немає. До комісії по узгодженню меж не звертався. На сьогоднішній час він бажає продати свій будинок. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що з [PERSON] вони вперше познайомилися згідно об'яві про продаж землі у 2006 році. При першій угоді він особисто готував усю документацію, Потім через рік був другий договір, а потім третій. В другий раз договір дарування оформлювався за ініціативою [PERSON] Договори були по одній земельній ділянці. У підсумку він купив у [PERSON] не усю землю. У позивача залишився будинок та інші прибудинкові споруди. У останній угоді договорювалися про право власності на прибудинкові споруди. На території він нічого не демонтував. Представник відповідача [PERSON] додатково просив суд застосувати строки позовної давності. Представник третьої особи - НПП «УКРГЕОПРОЕКТ» м. Кривого Рогу в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника, просить суд винести законне рішення по суті на свій розсуд. Представник третьої особи - Виконкому Центрально-Міської райради м. Кривого Рогу в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника виконкому, просить суд винести законне рішення на свій розсуд. Представник третьої особи - Управління Держгеокадастру (раніше Держземагенства) у Криворізькому районі Дніпропетроської області, в наданому до суду запереченні на позов просять суд в позовній заяві повністю відмовити. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши сторони по справі, надані заперечення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються уточнені позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у позові [PERSON] потрібно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed