Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 13 червня 2011 року [PERSON] взяв у нього борг 7000,00 доларів, що в еквіваленті на гривні на даний час становить 61180,00грн., які зобов'язався повернути до 01 вересня 2011 року, склавши про це розписку власноруч. На даний час відповідач відмовляється від виконання зобов'язання, посилаючись на відсутність у нього необхідної грошової суми. Просить стягнути з відповідача на його користь борг згідно розписки від 13.06.2011 року в сумі 61180,00грн., індекс інфляції та три відсотки річних- 4129,65грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані позивачем як обґрунтування позовних вимог вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до розписки від 13.06.2011 року, [PERSON] отримав 13.06.2011 року від [PERSON] гроші в сумі 7000,00 доларів, які зобов'язався повернути 01.09.2011 року. Дана розписка являється підтвердженням укладення договору позики між [PERSON] і [PERSON], відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України. Відповідно до розпорядження ПАТ КБ «ПриватБанк» №35 від 04.02.2014 року про встановлення курсу купівлі-продажу іноземної валюти за гривню, вартість продажу 1 долара США становить 8,74грн. Таким чином, 7000,00доларів в еквіваленті становлять 61180,00грн. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що до теперішнього часу відповідач позику в сумі 61180,00 гривень не повернув, посилаючись на відсутність у нього необхідної грошової суми. Відповідач в судове засідання, але до суду надав заяву, в якій вказує, що позовні вимоги визнає повністю, тобто він визнав невиконанням своїх зобов'язань, існуючих у нього на підставі договору позики від 13.06.2011 року, тому грошові кошти в розмірі 61180,00 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, індекс інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми складають 4129,65грн. Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] становить 65309,65 грн. та складається з: 61180,00грн.-основного боргу; 4129,65грн.- індекс інфляції та три проценти річних від простроченої суми. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судовий збір в сумі 611,80грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved