Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 30 по вулиці Київській, 32, в м. Житомирі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником вказаної квартири, в якій також зареєстрована його колишня дружина [PERSON], яка за даною адресою на протязі багатьох років не проживає, не несе витрат по її утриманню. Вважає, що відповідач втратила право на користування житловим приміщенням, оскільки без поважних причин не проживає в ньому понад шість місяців. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримав в повному обсязі, відповідач щодо задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 28-29). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи межі заявлених вимог, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 18.07.2008 року (а.с.4- 5). Зі змісту рішення Богунського районного суду м. Житомир від 14.02.2017 року вбачається, що шлюб між сторонами розірвано (а.с. 12). Відповідно до акту Приватного підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №8» від 10.10.2017 р. відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з березня 2017 року (а.с. 8). Стаття 41 Конституції України\~та стаття\~1\~Першого\~Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплюють принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти ним. Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частина 1 статті 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до частини 4\~статті 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за\~наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач не проживає за вказаною адресою понад 6 місяців, не несе будь-яких обовязків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримує житло та не оплачує комунальні послуги. Перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилось. Встановлених законом випадків збереження за нею права користування квартирою не встановлено. Наведене вище є підставою для визнання відповідача, відповідно до вимог ст. 71 ЖК України, такою, що втратила право користування спірним житлом у звязку з її відсутністю без поважних причин понад шість місяців. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що право позивача на користування квартирою № 30 по пол. Вулиці Київській, 32 в м. Житомирі порушене і підлягає захисту, а відтак позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved