Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив: розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 26.06.2015 року між ним та [PERSON]. В обґрунтування позову посилався на те, що 26.06.2015 року між ним та [PERSON] було укладено договір довічного утримання (догляду). Відповідно до п. 1.1 вказаного договору він передав, а відповідачка отримала у власність однокімнатну квартиру № 63, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, пр. Димитрова Георгія, 26-а, а відповідачка зобовязалася забезпечувати його утриманням та доглядом на умовах договору довічно. Відповідно до п. п. 2.1. та 2.2. вищезазначеного договору вартість його щомісячного матеріального забезпечення утримання встановлена в сумі 500 гривень, та підлягає індексації в порядку встановленому діючим законодавством. Відповідач взяв на себе зобовязання забезпечити його придатним для носіння одягом і взуттям, забезпечити належним медичним обслуговуванням, продуктами харчування і гарантував його довічне проживання у відчужуваній квартирі. З моменту укладення договору ним на прохання відповідача було проведено фінансування ремонтних робіт в квартирі на загальну суму 20\~000 гривень, після чого квартира стала відповідати вимогам євро стандарту. На час проведення ремонту в квартирі він був змушений переселитись в квартиру відповідача, де проживала її мати. Після закінчення ремонту в його квартирі, він не зміг повернутись проживати в цю квартиру, оскільки відповідач змінила всі замки на вхідних дверях, а йому ключів не дала. Будучи інвалідом ІІІ групи він опинився в складній ситуації: втратив можливість проживати у своїй колишній квартирі через супротив відповідача, що є порушенням договору; був вимушений діями відповідача проживати з чужою для нього жінкою, в чужій для нього квартирі; продукти харчування, які йому надавала відповідач, різко погіршили його здоровя і він був змушений відмовитися від їх вживання. Відповідач припинила спілкування з ним, заблокувала його повернення до квартири, припинила виконання своїх зобовязань за договором довічного утримання, що поставило під загрозу його подальше життя. Вказані факти примусили його шукати вихід з цієї ситуації і 20.07.2015 року він виїхав до своєї рідної сестри в с. Іллінці Івано-Франківської області, де пробув до 12.09.2015 року. Повернувшись в м. Херсон, він звернувся за допомогою до своїх друзів, які допомогли йому. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Пояснив, що домовився з відповідачкою про укладення договору довічного утримання. До його укладення він за домовленістю з [PERSON] витратив 11 тисяч гривень на встановлення у квартирі вікон та дверей, а потім ще 8 тисяч передав їй для проведення ремонту. Доки у квартирі йшов ремонт, він проживав у матері відповідачки, а коли ремонтні роботи закінчилися, відповідачка відмовилася давати йому ключі від квартири. У звязку із вказаними обставинами він був змушений проживати з чужою для нього жінкою, в чужій для нього квартирі. Для своєї матері відповідачка готувала дієтичну їжу, оскільки вона хворіла на діабет, і його готувала тією самою їжею, чим він був невдоволений. У звязку із вказаними обставинами він був змушений виїхати з квартири матері відповідачки та шукати притулку у рідних та друзів. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволені позову. Пояснив, що умови договору відповідачкою не виконуються. Так, позивач є інвалідом та потребує лікування, однак [PERSON] його не лікує. Представник відповідача пояснив, що дійсно позивач надав йому та його дружині відповідачці 20\~000 грн. на ремонт квартири. Поки йшов ремонт позивач жив з мамою відповідачки, оскільки сам це запропонував, і після закінчення ремонту продовжував там жити. Дружина не говорила йому, що позивач на щось скаржиться. Ліки вони йому не купували, оскільки він не просив. Щодня він був забезпечений триразовим харчуванням. 18.07.2015 року позивач пішов з квартири і не повернувся додому, у звязку з чим 19.07.2015 року вони з дружиною звернулися до міліції. Ключі від квартири вони позивачу не передали, оскільки до судового засідання так його і не бачили. Третя особа в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Судом встановлено, що 26.06.2015 року між сторонами було укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2-551. Згідно п. 1.1 вказаного договору позивач передав, а відповідачка отримала у власність однокімнатну квартиру № 63, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, пр. Димитрова Георгія, 26-а, а відповідачка зобовязалася забезпечувати його утриманням та доглядом на умовах договору довічно. Відповідно до п. 2.1. вказаного договору вартість матеріального забезпечення утримання (харчування, ліки, необхідна допомога, догляд), яке щомісячно має надаватись відчужувану, встановлена сторонами в сумі 500 гривень щомісячно, та підлягає індексації у порядку, встановленому діючим законодавством. Пунктом 2.2. договору передбачено, що за згодою сторін обовязок набувача майна по наданню відчужувану забезпечення визначається в вигляді: забезпечення його житлом шляхом збереження права довічного проживання у відчужуваній квартирі; забезпечення придатним для носіння одягом і взуттям; забезпечення належним медичним обслуговуванням; забезпечення продуктами харчування. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є знайомим позивача, оскільки разом з ним ходив до церкви, а відповідачку він ніколи не бачив. Позивач розповідав йому, що уклав договір довічного утримання та надав кошти на проведення ремонту у квартирі. Влітку позивач перестав приходити до церкви, у звязку з чим він почав турбуватися за нього. Він та інші прихожани пішли до квартири позивача, однак там їм відчинили і сказали, що такого в квартирі не має. Вони спитали людей, які були біля підїзду і ті розповіли, що позивач поїхав до сестри. Після повернення позивача розповів, що його не влаштовували умови його утримання, тому він поїхав. Свідок [PERSON] надав суду аналогічні пояснення. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідачка є дружиною її брата. Їй відомо зі слів відповідачки про те, що позивач сам запропонував їй переїхати до його квартири, а він захотів переїхати до матері [PERSON] Під час ремонту у його квартирі, позивач спав разом з мамою відповідачки, а потім йому влаштували спальне місце на кухні. Влітку вони дуже злякалися, коли позивач зник. На життя він ніколи не скаржився, відповідачка його добре годувала, доглядала за ним, і якби він попросив, то його б переселили до його квартири. Свідок [PERSON] пояснила, що вона мешкає у одному будинку з позивачем. Зі слів позивача їй відомо, що він проживав з мамою відповідачки, а потім почав скаржитися, що йому там погано. Деякий час вона перебувала на лікуванні, а коли повернулася сусіди розповіли їй, що позивач взагалі зник. Свідок [PERSON] пояснила, що сторони є її сусідами. Зі слів матері відповідачки їй відомо, що позивач запропонував відповідачці переїхати до його квартири, а він щоб жив з її мамою. Коли він там жив, то завжди був доглянутий, чистий. Потім сусіди сказали, що він зник, а виявилося, що він поїхав до сестри у Івано-Франківську область. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є мамою відповідачки. Позивач запропонував її донці переїхати до нього в квартиру, а сам переїхав до неї (свідка). Вони жили разом, а влітку позивач сказав, що піде прогуляється, але так і не повернувся. З цього приводу її донька зверталася до міліції. Таким чином, з пояснень як позивача, так і представника відповідача та свідків, судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконує умови договору довічного утримання в частині забезпечення позивача житлом шляхом збереження права довічного проживання у відчужуваній квартирі. Так, позивач був переселений та проживав у квартирі матері відповідачки, доки не виїхав з неї до сестри. Вказані обставини є підставою для розірвання договору довічного утримання, у звязку з його неналежним виконанням відповідачем. Судові витрати по оплаті судового збору, від сплати яких позивач був звільнений, підлягають стягненню з відповідачки на користь держави на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved