Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Артемівського міськрайонного суду від 14.07.2014 року. Від спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з її прабабкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Мати дитини проживає по сусідству за адресою: [ADDRESS], та відвідує їх дитину не більше двох разів на тиждень. Мати дитини перешкоджає позивачу в його спілкуванні із дитиною та не дає змоги брати участь у вихованні власної дитини. З приводу усунення перешкод в спілкуванні з итиною він звертався до органу опіки та піклування з проханням визначити йому способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. За результатами розгляду його заяви виконкомом Соледарської міської ради було прийнято рішення від 10.04.2014 року № 74, яким в інтересах дитини було встановлено графік його спілкування із донькою. Однак [PERSON] продовжує перешкоджати його спілкуванню із дитиною, в той час як сама достатньої уваги дитині не приділяє. Оскільки відповідачка позбавляє його права на спілкування із донькою, позивач вважає, що є усі правові підстави для винесення рішення про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Позивач вважає, що має всі достатні умови для належного догляду та виховання дитини. Уточнивши позовні вимоги, просить зобов'язати відповідачку усунути перешкоди в його спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO] та визначити йому час коли він матиме змогу спілкуватись з дитиною, як спосіб його участі у спілкуванні та вихованні його дитини, а саме: встановити побачення щотижня у неділю з 10.00 годин до 17 годин в присутності матері за попередньою домовленістю батьків з можливістю перебування за місцем проживання позивача. У судове засідання позивач [PERSON] не явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити, просив розглядати справу в його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не явилась, про час розгляду була повідомлена належним чином, надала заяву в якій визнала уточнені позовні вимоги, просила розглядати справу в її відсутності. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Соледарської міської ради Вілкова О.О., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності, підтримала уточнені позовні вимоги [PERSON] та просила їх задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. З урахуванням думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд приймає до уваги той факт, що відповідачка, погодившись з позовом, визнала обставини, якими позивач обґрунтував свої вимоги, та приймає їх, що не буде суперечити положенням частини 4 статті 174 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.07.2014 року (а.с.7), і від якого мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.5)). Сторони проживають окремо, відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні дитини та позивача. Згідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини У відповідності до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. . Відповідно до ст. 157 СК України, той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той з батьків, з ким проживає дитини, не має права чинити перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Відповідно до змісту ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку. Також відповідно до ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, з урахуванням визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані. В судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Отже суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні доньки, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, приходить до висновку, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку спілкування батька з дитиною є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає за можливе визначити, як спосіб участі позивача у вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], періодичні побачення з дитиною, а саме надати можливість спілкування батька з донькою щотижня у неділю з 10.00 години до 17.00 години за попередньою домовленістю батьків в присутності матері [PERSON] з можливістю перебування за місцем проживання батька. Приймаючи рішення у справі, судом враховано, що позивач [PERSON] намагається приймати активну участь у житті дитини, має усі умови для спілкування з дитиною, тому відсутні підстави для позбавлення його права на спілкування з дитиною.

Outcome: approved