Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про визнання договору купівлі - продажу дійсним і визнання права власності, просить суд визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна, укладений 10.01.2013 року між ним та відповідачкою, згідно якого позивач придбав нерухоме майно, у вигляді житлового будинку [ADDRESS], визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], який складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 55,9 кв.м.; житловою площею 36,2 кв.м., літньої кухні літ. «Б»; веранди літ. «б»; підвалу літ. «б1»; гаражу літ. «В»; сараю літ. «Г»; вбиральні літ. «Д»; сараю літ. «Є»; сараю літ. «Ж», споруд № № 1,2, 4-6, вказуючи, що 10.01.2013 року між ним та відповідачкою у письмовій формі був укладений попередній договір купівлі - продажу нерухомого майна, згідно якого відповідачка продала позивачу нерухоме майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS], який складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 55,9 кв.м.; житловою площею 36,2 кв.м., літньої кухні літ. «Б»; веранди літ. «б»; підвалу літ. «б1»; гаражу літ. «В»; сараю літ. «Г»; вбиральні літ. «Д»; сараю літ. «Є»; сараю літ. «Ж», споруд № № 1,2, 4-6. Відповідачка отримала кошти, передала позивачу вищевказаний житловий будинок, однак від нотаріального посвідчення договору відмовляється, посилаючись то на відсутність коштів, то часу, тому позивач і вимушений звернулася з позовом до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав, про що надав заяву, згідно якої позов підтримує, просить суд справу розглянути за його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не сповістила, про що свідчить розписка її представника про отримання судової повістки, яке є в матеріалах справи. Зі згоди позивача про що свідчить заява позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази по справі, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 10.01.2013 року між позивачем та відповідачкою у письмовій формі був укладений попередній договір купівлі - продажу нерухомого майна, згідно якого відповідачка продала позивачу нерухоме майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] /л.с. 22-23/ Вказаний житловий будинок належить відповідачці відповідно рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду, яке зареєстроване КП «Білгород - Дністровське МБТІ», що підтверджується витягом про Державну реєстрацію прав на нерухоме майно, номер витягу 34701332. /л.с. 13-14/; свідоцтва про право на спадщину від 03.08.2012 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 20.09.2012 року, реєстраційний номер 37040862. /л.с. 18-19/ Після укладення попереднього договору купівлі - продажу та отримання грошей, відповідачка відмовилася від подальшої реєстрації договору у нотаріальній конторі, у зв'язку з чим в односторонньому порядку порушила умови договору. Згідно ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагає. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно п. 13 Постанови № 9 ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року - «Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.» «При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.» Судом з'ясовано, що відповідно до ст. 657 ЦК України /із змінами, внесеними згідно із Законами № 1878-VI/1878-17/ від 11.02.2010, № 2756 -VI/2756-17/ від 02.12.2010/ договір купівлі - продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а відповідно до 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору, до суду не з'являється, що інших підстав нікчемності правочину в даному випадку не має. В зв'язку з тим, що сторони досягли усіх істотних умов договору, відбулося виконання письмового договору купівлі - продажу, однак відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується визнання права власності на нерухоме майно, то як встановлено ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Outcome: approved