Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,59 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, стверджуючи, що його матері [PERSON] на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09.07.2003 року № 170/А-2003, належала вище вказана земельна ділянка. За свого життя, 9 червня 2006 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр № 74, в якому заповіла своєму сину [PERSON] належну їй земельну ділянку розміром 2,59 га, розташовану на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09.07.2003 року № 170/А-2003. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв спадщину, так як поховав матір, користується речами, предметами домашнього вжитку покійної, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по причині відсутності в нього оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку і рекомендовано звернутися до суду. Застосовані позивачем заходи щодо розшуку втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку позитивних результатів не дали. Вказані вище обставини позбавили позивача права на спадкове майно, з приводу чого він змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення заявлених вимог, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що матері позивача [PERSON] на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09.07.2003 року № 170/А-2003, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,59 га, розташована на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, за свого життя, 09.06.2006 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр № 74, в якому заповіла своєму сину [PERSON] належну їй земельну ділянку розміром 2,59 га, розташовану на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09.07.2003 року № 170/А-2003, заповіт ніким не змінено і не скасовано, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, спадщину, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв позивач [PERSON], який поховав спадкодавця, користується речами, предметами домашнього вжитку покійної, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, по причині втрати спадкодавцем оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про нотаріат» отримати новий державний акт на право власності на земельну ділянку у разі смерті спадкодавця неможливо. Згідно вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, Відповідно до ст. 1225 ЦК України визначено, що спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 3 ЦК України у якості засад цивільного законодавства визнано неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права здійснюється шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав. Статею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Позивач є спадкоємцем за заповітом, тому суд вважає, що позивач має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді земельної ділянки, що підтверджується зібраними в матеріалах справи письмовими доказами, в тому числі ксерокопіями паспорта, свідоцтва про смерть, державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], заповіту та ін.. На підставі викладеного,

Outcome: approved