Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі кредитного договору № б/н 23.03.2013р. відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач за кредитним договором свої зобов'язання не виконав, у звязку з чим станом на 28.02.2015 року має заборгованість за договором в сумі 15271,83грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 4903грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 7325,41грн., заборгованості за пенею та комісією 1850,00 грн., штрафу (фіксована частина) 500грн., штрафу (процентна складова) 703,42грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір в сумі 243,60грн. Представник позивача підтримав вимоги ПАТ КБ ПриватБанк у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що надав суду заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації. Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 03.08.2015 р. згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 23.03.2013 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанку» (а.с.10), відповідно до якої відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, довідкою про умови кредитування (а.с.9,10) . Відповідач ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банка, що підтверджується його підписом на анкеті-заяві від 23.03.2013 р. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п.1.1.5.20 Умов та правил). В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував, передбачені умовами договору платежі не вносив, тому утворилась заборгованість за договором, розмір якої за розрахунком позивача складає 15271,83 грн., з яких: заборгованість за кредитом 4903,00грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 7315,41грн., заборгованість за пенею та комісією 1850,00 грн., штраф (фіксована частина) 500грн., штраф (процентна складова) 703,42 грн. Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що позичальник [PERSON] в порушення вимог договору належним чином не виконав свої договірні зобовязання, в установлені строки суму кредиту не повернув, на даний час також ухиляється від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Вирішуючи питання про розмір заборгованості, суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість за кредитом в сумі 4903грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 7315,41грн., що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.8). Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення пені та штрафів, суд вважає за необхідне врахувати положення ст..2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. №1669-VII (надалі - Закон №1669-VII), оскільки як вбачається з позовної заяви відповідач має зареєстроване місце проживання у [INFO], тобто на території, де проводиться антитерористична операція. Вирішуючи вимоги в частині стягнення комісії та пені в сумі 1850,00грн., суд зазначає наступне. Вивчивши всі умови анкети-заяви [PERSON]., довідки про умови кредитування та положення Умов і правил надання банківських послуг, з якими погодився позичальник [PERSON], суд вважає, що вказана сума є саме пенею, оскільки довідкою про умови кредитування передбачений розмір та порядок нарахування саме пені. Отже, суд приходить до висновку, що оскільки встановлено мораторій на нарахування пені на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року, тому вимоги в частині стягнення пені слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача пеню станом на 13.04.2014 року, розмір якої згідно з розрахунком позивача складає 850 грн. В іншій частині пеня стягненню не підлягає у зв'язку з встановленим Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» мораторієм. Стосовно суми штрафів, які суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, то відповідно до положень Умов та правил стягненню підлягають штраф у розмірі 500грн., оскільки він нарахований за невиконання відповідачем зобов'язань до 14.04.2014 року, та штраф у розмірі 5%. При цьому штраф в розмірі 5% належить стягнути також з урахуванням вимог Закону №1669-VII, який станом на 14.04.2014р. буде складати 334,62грн. (4903,00 грн. - сума заборгованості за кредитом + 1789,47 грн. - сума нарахованих процентів станом на 14.04.2014р. = 6692,47 грн. х 5% = 334,62 грн.). За таких обставин, з врахуванням порушення [PERSON] умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 4903,00грн., заборгованості за процентами в сумі 7315,41грн., пені в сумі 850 грн., штрафу в сумі 500грн. та штрафу в сумі 334,62 грн. такими, що підлягають задоволенню. Всього сума до стягнення складає 13903,03 грн. В решті позовних вимог слід відмовити. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволених вимог та буде складати 221,77 грн., а також відповідно до ст..79 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача до суду в газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 210 грн.

Outcome: partial