Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Слобожанської сільської\~ради Кегичівського\~району Харківської\~області,\~[PERSON] про\~визначення додаткового\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини . У встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини він не встиг звернутися до державної нотаріальної контори Кегичівського району Харківської області із заявою про прийняття спадщини з наступних причин: хворів та не міг вільно пересуватися. Тому, просить встановити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник позивача, позивач в судове засідання не зявилися надали до суду письмову заяву з проханням слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Представник Слобожанської сільської ради в судове засідання не зявився, причини не явки не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні дані. Згідно копії свідоцтва про смерть, серія І-ВЛ №533339, [PERSON] померла 01.03.2016 року. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 24.02.2000 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду при Кегичівській селищній раді, вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної спільної власності кожному по 1/3 частки -[PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серія 1-ВЛ №238176, [PERSON] помер 11.10.2009 року, актовий запис №57. Згідно копії Заповіту складеного 12.07.2012 року та посвідченого секретарем Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області [PERSON], вбачається, що [PERSON], 1/3 частини квартири №2 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться біля будинку №3 по провулку Харківський в смт Чапаєве Кегичівського району Харківської області, яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та 1/3 частини квартири №2 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходтиться біля будинку №3 по провулку Харківський в смт ЧЯапаєве Кегичівського району Харківської області, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, заповіла сину [PERSON]. Згідно Заяви від 10.05.2016 року, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після померлої бабусі [PERSON] на користь [PERSON]. Приватним нотаріусом Кегичівського районного нотаріального округу [PERSON] за №218/01-16 від 11.04.2018 року повідомлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Строк на прийняття спадщини [PERSON] пропустив. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України- спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов'язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і, кінцево, дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов'язковим для обох названих видів спадкування. У зв'язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред'явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно буквального її сприйняття, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, позивач як спадкоємець за заповітом не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна. Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини за заповітом, він не надав, що, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1272 ЦК України, слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за заповітом. [PERSON] просить встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 01 березня 2016 року. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини вказує те, що тяжко хворів. Пленумом Верховного Суду України в п. 24\~постанови від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» надані розяснення, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За зазначених обставин суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні позовних вимог. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved