Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямта просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі. У разі неявки відповідача у судове засідання, просить винести заочне рішення (а.с. 34). Представник позивача - адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 35). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 27, 30, 31-33), причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи встановлено, що позивач - [PERSON] є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 01 жовтня 2012 року, яке видано на підставі рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 26 вересня 2012 року №758 (а.с. 10). З 2013 року в домоволодінні зареєстрований відповідач - [PERSON], але в будинку він не проживає та ніколи не проживав, особистих речей в будинку не має. Фактично відповідач проживає зі своєю сім`єю за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначає, що на даний час зобов'язаний регулярно сплачувати комунальні послуги, але відповідач в будинку не проживає, оплату комунальних послуг не проводить. Але на нього, як на зареєстровану в будинку особу, проводяться нарахування комунальних платежів. Він пенсіонер і не має можливості оплачувати всі платежі, в тому числі й за відповідача. Окрім того, його реєстрація в будинку створює йому проблеми в оформленні субсидії. Позивач намагався вирішити це питання з відповідачем в добровільному порядку, але відповідач відмовився від запропонованих пропозицій і взагалі перестав з ним спілкуватися. Відповідач добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад шести місяців без поважних причин. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідача права позивачів обмежені. Відповідач у спірному будинку не проживає більше 6 місяців, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірного будинку. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved