Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати умови кредитного договору 25.06.2007 року виконаними та припинити правовідношення по договору , а дії ПАТ «Родовід Банк», які полягають у пред»явленні довідки-розрахунку щодо стягнення пені за кредитним договором в сумі 4648,83 доларів США та 13498,22 грн. незаконними, оскільки він погасив кредитну заборгованість і строк дії договору закінчився 25.06.2014р. Також просив зобов'язати приватного нотаріуса зняти заборону на відчуження автомобіля марки Skoda модель SUPERB 1.9 TDI, що належить позивачу та був наданий в заставу для забезпечення зобов»язань за кредитним договором. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в ній. Представник відповідача Ткачов О.Ю. подав на підставі ст. 31 ЦПК України зустрічну позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.06.2007 року, яка складається із: пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 92412,71 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту у розмірі 3527,72 грн., пені за несвоєчасне погашення плати по кредиту у розмірі 13498,22 грн., та на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних від суми простроченого кредиту у розмірі 14292,74 грн., 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту у розмірі 545,52 грн., 3% річних від суми прострочень плати по кредиту у розмірі 2087,39 грн., а також інфляційні втрати від суми простроченої плати за кредитом у розмірі 1404,44 грн. Підтвердив, що основна сума по тілу кредита повністю погашена 10.10.2014р., вимог до боржника з 2008року за несвоєчасне внесення коштів по сплаті за кредит не пред»являли, до суду не звертались. Вказував на те, що у позивача [PERSON] наявна заборгованість щодо сплати пені, а тому дія договору продовжується до повного виконання його умов. Представник позивача у задоволенні зустрічного позову просив відмовити та застосувати строки позовної давності згідно ст. 258 ЦК України. З-тя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги [PERSON] до неї вважала недоцільними та такими, що не можуть бути виконані. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 25.06.2007 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №32.2/АЄ-041.07.2, згідно якого банк відкрив позичальнику відновлювану кредитну лінію на загальну суму 27430,00 доларів США терміном по 25.06.2014 року включно (а.с. 6). Згідно п. 1.5. кредитного договору процентна ставка за кредитами за цим договором встановлюється в розмірі 7,7 % річних (а.с. 6). В подальшому 20.10.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду, відповідно до якої процентна ставка за цим договором встановлюється у розмірі 9,7 % річних (а.с. 9). В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 25.06.2007 року між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В., зареєстровано в реєстрі за №1201, та передано в заставу ПАТ «Родовід Банк» автомобіль марки Skoda модель SUPERB 1.9 TDI, що належить на праві власності [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до п. 1.5.1. договору щомісячна плата за проведення розрахунків зі списання та зарахування коштів за позичковим рахунком та рахунком для нарахування процентів встановлюється в розмірі 0,25% від суми виданого кредиту (а.с. 6). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 10.10.2014року заборгованість за кредитом була повністю погашена, що підтверджується довідкою-розрахунком ( а.с.13). Залишилась непогашеною сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, несвоєчасне погашення процентів по кредиту, несвоєчасне погашення плати по кредиту, всього на суму 73 700,62 грн. Разом з тим, право вимоги на стягнення пені у відповідача ПАТ «Родовід Банк» виникло з 13.10.2008р., що також підтверджується цією довідкою-рахунком та не заперечувалось представником банку в судовому засіданні. Представник відповідача в зустрічній позовній заяві просив стягнути пеню та 3% річних за прострочення основної заборгованості за кредитом за період з 13.10.2008р. по 09.09.2013р., пені та 3% річних від суми прострочених процентів за кредитом за період з 11.02.2009р. по 09.09.2013р., інфляційні втрати від суми простроченої плати за кредит за період з 13.10.2008р. по 06.02.2014р. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.09.2014 № 6-100цс14, яка є обов'язковою для застосування за правилами статті 360-7 ЦПК України, за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Отже, представник ПАТ «Родовід Банк», пропустив строк позовної давності в один рік, не пред»явив в цей строк вимоги до позивача про стягнення пені ні з 2008року, ні з 2009 року, не просив поновити строк позовної давності. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що сплинув строк позовної давності, а тому це є підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову ПАТ «Родовід Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором №32.2/АЄ-041.07.2 від 25.06.2007 року. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. Такий спосіб захисту цивільних прав може бути пов'язаний з необхідністю припинити існуюче правовідношення, наприклад, у зв'язку з порушенням його однією із сторін (ст.ст. 651, 652 ЦК - для договірних зобов'язань). Припинення правовідношення застосовують, як правило, у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх обов'язків або неправомірного використання кредитором свого права. Припинення правовідношення як спосіб захисту права найчастіше застосовується у разі розірвання договорів. Вимог про розірвання договору не заявлялось, дія договору закінчилась 25.06.204р. Представник банку посилався на умови договору, що договір діє до повного виконання зобов»язання, але вимог про стягнення пені до [PERSON] не пред»являв, строк позовної давності пропустив без поважних причин. Підставою звернення до суду з заявою змінити або припинити існуюче правовідношення у позивача викликано тим, що він отримав відповідь від банку від 28.11.2014р. про наявну заборгованість по пені та про відмову у знятті заборони на відчуження автомобіля, який надавався в заставу для забезпечення виконання зобов»язань. Проте, згідно вимог законодавства передбачений інший порядок зняття арешту з майна. Після надання позивачу ухвалою судді строку для усунення недоліків заяви вимоги заявлені саме в такій редакції, та перед початком розгляду справи представником позивача предмет або підстава позову також не змінювались. Крім того, вимоги щодо зобов»язання приватного нотаріуса зняти заборону на відчуження автомобіля не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, приватний нотаріус має право лише користуватись Державним реєстром обтяжень рухомого майна, але права доступу як реєстратор не має за відсутністю відповідного доступу. Згідно Закону України від 18.11.2003р. «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» ( зі змінами та доповненнями) та ст.577 ЦК України процедура накладення та зняття заборони на рухоме майно є відмінною від процедури накладення заборони на нерухоме майно, та не є обов»язковою. Всі заяви про внесення запису ( виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення на предмет застави) до Реєстру подаються заставодержателем (обтяжувачем), зокрема ПАТ «Родовід Банк» до державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, який в свою чергу, як Реєстратор видає відповідні витяги про внесення запису про обтяження рухомого майна до Реєстру. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 15 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про заставу» та ч. 3 ст. 577 ЦК України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця у Державному реєстрі застав рухомого майна, ведення якого покладається на держателя Державного реєстру застав рухомого майна. Державний реєстр застав рухомого майна та відомості, занесені до нього, є відкритими для всіх юридичних та фізичних осіб. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають. Сторони не позбавлені права звернення до суду з позовом з інших підстав.

Outcome: dismissed