Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути субсидіарно з відповідачів на його користь заборгованість за фактично надані освітні послуги в сумі 3257 гривень. Позов мотивує тим, що 18 серпня 2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір №1135/14 про умови навчання та підготовки фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр. Замовником освітньої послуги є мати [PERSON] [PERSON]. Наказом ректора від 05 грудня 2014 року № 734/14 [PERSON] була відрахована з Університету за невиконання навчального плану. Проте за останньою рахується заборгованість за фактично надані освітні послуги в сумі 3257 грн. Дана справа у відповідності до вимог ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 274, ч.ч. 5, 8 ст. 279 ЦПК України підлягає розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, на підставі доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи. У визначений судом строк відповідачі відзив суду не надали, тому у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, слід вирішувати справу за наявними матеріалами на підставі наданих сторонами доказів. Заяв та клопотань учасники справи не заявили. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 18 серпня 2014 року між Хмельницьким університетом управління та права в особі ректора університету [PERSON] (Виконавець) та [PERSON] (Замовник), [PERSON] ([PERSON]) укладено договір № 1135/14 про умови навчання. Предметом договору є зобовязання Виконавця за рахунок коштів Замовника та/або [PERSON] надати освітню послугу здійснити підготовку в Університеті на денній формі навчання протягом 4 років навчання [PERSON] з базовою вищою освітою освітньо-кваліфікаційного рівня Бакалавр в галузі знань 0306 Менеджмент і адміністрування напряму підготовки 6.030601 Менеджмент, з видачею Виконавцем диплому про базову вищу освіту державного зразка (п.1.1). Розмір плати за навчання встановлюється Виконавцем на підставі розрахунку фактичних витрат на підготовку фахівця та офіційно встановленого індексу інфляції і не може змінюватись протягом усього строку надання освітньої послуги. Плата за весь період підготовки встановлюється в розмірі 40680 гривень, виходячи із розрахунку 10170 гривень за навчальний рік. Плата за навчання вноситься з попереднім авансуванням кожного семестру в сумі 5085 гривень за семестр до 15 вересня і до 15 лютого кожного року протягом всього строку навчання. (4.1, 4.2, 4.3). За невиконання навчального плану, грубе порушення правил внутрішнього розпорядку, недотримання «Положення про порядок заохочення та застосування заходів дисциплінарного впливу до студентів та аспірантів» [PERSON] може бути відрахований з Університету наказом ректора з попереднім повідомленням про це Замовника (п.6.2). Підставами для відрахування [PERSON] з Університету з наступним одностороннім розірванням Виконавцем Договору є одержання під час сесії незадовільних оцінок більше ніж з двох навчальних дисциплін або одержання втретє (перед комісією) з однієї і тієї ж навчальної дисципліни оцінки «незадовільно» чи «не зараховано» (п. 6.3.2). Дія договору припиняється, зокрема, у разі відрахування студента з Університету (п. 8.2). Зі змісту службової записки методиста факультету управління та економіки [PERSON] та декана факультету управління та економіки [PERSON] на імя ректора Хмельницького університету управління та права [PERSON] вбачається, що студентка І курсу факультету управління та економіки [PERSON] у І семестрі 2014-2015 навчального року виявила низький рівень знань зі всіх навчальних дисциплін. За навчальний семестр пропустила 156 годин навчальних занять у звязку чим не допущена до жодного екзамену та заліку /а.с. 9/. Наказом № 734/14 від 05 грудня 2014 року відраховано з числа студентів [PERSON] з 08 грудня 2014 року за невиконання навчального плану. У п. 2 наказу передбачено утримання з [PERSON] коштів з урахуванням фактичних витрат за період надання їй освітньої послуги /а.с.10/. Згідно довідки №01007/17 від 21 листопада 2017 року заборгованість по оплаті за навчання [PERSON] складає 3257 гривень /а.с.11/. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Щодо доводів позивача про стягнення субсидіарно з відповідачів заборгованості за договором слід зазначити, що правові підстави виникнення субсидіарної відповідальності передбачені ст. 619 ЦК України, згідно якої договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. До предявлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен предявити вимогу до основного боржника. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на предявлену вимогу, кредитор може предявити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність. Тобто субсидіарна відповідальність має місце у зобов'язаннях з множинністю осіб на стороні боржника. Додатковий характер відповідальності полягає в тому, що кредитор перш за все має пред'явити вимогу основному боржнику і очікувати від нього виконання або виплати, що являють собою прояв цивільно-правової відповідальності. Якщо вимога кредитора в повному обсязі задоволена основним боржником, додатковий боржник до відповідальності не притягується. Пред'явлення кредитором вимоги до додаткового (субсидіарного) боржника можливе в двох випадках: 1) якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора, незалежно з якої причини він надав таку відмову; 2) якщо кредитор не одержав від основного боржника в розумний строк відповіді на пред'явлену вимогу. Пункт 6.4. Договору передбачає, що у випадку відрахування [PERSON] з Університету при невнесенні плати за поточний семестр особа, що несе обовязок по її сплаті, зобовязана відшкодувати Виконавцю вартість надання освітньої послуги у період фактичного навчання [PERSON] у цьому семестрі до набрання чинності наказу ректора про відрахування студента (п. 6.4). З дослідженого судом договору про умови навчання вбачається, що саме до обовязків Замовника відноситься своєчасно вносити плату за надання освітньої послуги в розмірах та у строки, що встановлені договором (п. 2.2.1). Пунктом 4.8 Договору передбачено, що у разі відмови Замовника від подальшої оплати за навчання, зобовязання та права Замовника по оплаті освітньої послуги переходять на [PERSON] без укладення додаткового договору. Тобто даний пункт передбачає субсидіарну відповідальність [PERSON] щодо оплати за навчання у разі відмови Замовника, що узгоджується з п. 1.1 Договору, який передбачає надання послуг з навчання за рахунок коштів Замовника та/або [PERSON]. З наявних матеріалів справи не вбачається, що Замовник за Договором - [PERSON] відмовилась від виконання умов Договору,. Листом від 23 січня 2017 року позивач повідомив [PERSON] за Договором - [PERSON] про необхідність сплатити заборгованість за навчання у сумі 3257 гривень /а.с. 8/, тобто позивач звернувся із вимогою до особи, яка несе субсидіарну відповідальність. Доказів предявлення вимог до основного боржника Замовника [PERSON], суду не надано. Враховуючи, що зобовязання за договором від 18 серпня 2014 року №1135/14 щодо відшкодування вартості надання послуг у період фактичного навчання студента залишились невиконаними, відповідальність відповідачів перед позивачем не є спільною (солідарною), а є субсидіарною (додатковою), відповідальність субсидіарного боржника можлива лише у разі невиконання обовязку основним боржником, проте даних обставин судом не здобуто, тому суд дійшов до висновку про задоволення позову частково та стягнення заборгованості за договором з основного боржника [PERSON] та відмови у позові до [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Враховуючи задоволення позову, судові витрати понесені позивачем на оплату судового збору слід стягнути з відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial