Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з відповідачкою в них не склалося спільне життя, бо вони мають різні погляди на життя та інтереси. Подружні стосунки фактично припинені, втратили почуття поваги та любові один до одного. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Оскільки наявність зареєстрованого шлюбу суперечить інтересам позивача він просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою та зареєстрований 09.07.2005р. у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №901. В судовому засіданні позивач пояснив, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Він остаточно дійшов до висновку про необхідність припинення шлюбу. Наданий сторонам строк на примирення нічого не змінив. Просив задовольнити позовні вимоги та не відшкодовувати йому судові витрати. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що обставини викладені в позовній заяві визнає повністю і проти задоволення позовних вимог не заперечує. Після розірвання шлюбу просила не змінювати їй прізвище на дошлюбне. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Фактичні обставини справи сторони визнають, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК суд вважає їх доведеними. Ухвалюючи рішення суд виходить з того, що 09.07.2005р. сторони уклали шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO]. (а.с.5). Протягом останніх років відносини сторін погіршувались, що привело до фактичної втрати почуття любові та поваги один до одного. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам сторін. На момент розгляду справи судом позивачка не перебуває у стані вагітності, а тому перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 Сімейного кодексу України відсутні. Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами немає. Спору з приводу місця проживання дитини та порядку участі батьків у вихованні та матеріального забезпеченні дитини між сторонами також немає. Тож між сторонами склалися шлюбні відносини, які регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК). Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право пред'явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.111 СК суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом наданий був сторонам строк на примирення тривалістю у три місяці, проте після його спливу сторони так і не примирилися. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки подальше перебування його у шлюбі з відповідачкою не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просила суд не відновлювати їй дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання позивача про покладання судових витрат на нього. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved