Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 22462,26 грн. за кредитним договором №HECFRX05910097 від 28.12.2006 р., а також судові витрати в розмірі 229,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору №HECFRX05910097 від 28.12.2006 р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 949,25 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») складає між ним та Банком кредитно-заставний Договір. В порушення вимог діючого законодавства відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому станом на 11.09.2013 р. має заборгованість в сумі 22462,26 грн., яка складається з: 949,30 грн. заборгованості за кредитом; 7139,20 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 167,09 грн- заборгованість по комісії за користування кредитом; 12660,85 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи в розмірі 500,00 грн. та 1045,82 грн. Представник позивача в ході розгляду справи позовні вимоги уточнив та збільшив їх розмір, мотивуючи тим, що на підставі судового наказу № 2н-1590/09 від 06.07.2009 року, виданого Суворовським районним судом м. Херсона, з [PERSON] на користь банку було стягнуто заборгованість за кредитним договором на суму 5082,93 грн., у зв'язку із чим сума заборгованості станом на 12.11.2014 року становить 23913,49 грн, з яких: 6165,74 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 16132,82 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, а також штрафи-500 грн фіксована частина; 1114,93 грн. - процентна складова. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань на адресу суду не надсилав. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача та відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2006р. [PERSON] оформив Заяву, в якій погодився з тим, що Заява разом із запропонованими Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір. Відповідно до Заяви Банк надає позичальнику кредит в сумі 949,30 грн. на строк 12 місяців до 28.12.2007 р. зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам. Погашення кредиту здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 1 по 8 число кожного місця позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 99,61 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. [PERSON] погодився, що Заява разом із запропонованими Банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) Банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному підприємству, розмір річної відсоткової ставки дорівнює 12 місячним відсотковим ставкам (п. 2.1 Умов). Позичник зобов'язується погасити кредит в порядку та строки відповідно до Заяви, сплатити відсотки та винагороду за користування кредитом (п. п. 3.2.2, 3.2.3). За користування кредитом в період з дати укладення даного договору до дати погашення кредиту позичальник зобов'язується щомісяця в період сплати сплачувати відсотки в розмірі, зазначені в Тарифах та Заяві, а також винагороду (п. п. 4.1, 4.6). Банком були виконані умови договору про надання кредитних коштів позичальнику, в той час як останній взяті не себе зобов'язання щодо своєчасного, повного повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого за останнім банком була обрахована заборгованість за договором №HECFRX05910097 від 28.12.2006р. в сумі 23913,49 грн, відповідно до наявного у матеріалах справи розрахунку позивача. Як вбачається з наявного у матеріалах справи судового наказу № 2н-1590/09, виданого Суворовським районним судом м. Херсона 06.07.2014 року, за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» про видачу судового наказу на стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором - 949,30 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом-2024,18 грн; заборгованість по комісії за користування кредитом -167,09 грн; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань - 1158,17 грн; штрафу-500 грн фіксованої частини; штрафу 214,94 грн. процентної складової. За вказаним судовим наказом ВДВС Суворовського РУЮ м.Херсона відкрито виконавче провадження за постановою від 22.04.2014 року. Відповідно до остаточного розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №HECFRX05910097 від 28.12.2006р., наданого позивачем, сума боргу відповідача з урахуванням стягнутих за зазначеним вище судовим наказом грошових коштів, за період з 06.07.2009 по 12.11.2014 р.р. складає 23913,49 грн, з яких: 6165,74 грн-заборгованість по процентам за користування кредитом; 16132,82 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, а також штрафи-500 грн. фіксована частина; 1114,93 грн. - процентна складова. Вирішуючи питання щодо правомірності нарахування зазначених сум до стягнення, суд в частині стягнення 6165,74 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом приходить до наступного. Відповідно до погоджених сторонами Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, позичальник зобов'язався погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, винагороду й неустойку(штраф, пеню)(п.3.2.7 Умов) Відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, на залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 цих Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Відсотки нараховуються та сплачуються позичальником щомісячно з дати укладення договору до дати погашення кредиту. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту , позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру, зазначеного у Тарифах та Заяві. Розраховані відповідно до цього пункту відсотки сплачуються позичальником окремо понад зазначену в заяві суми щомісячного платежу по кредиту, разом з невиплаченим залишком попереднього щомісячного платежу. Суд зауважує на положеннях закону про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору (ст.ст.526,599 ЦК) та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом та стягнення штрафу. За таких обставин, за умов доведеності факту порушення кредитних зобов'язань [PERSON], відповідно до погоджених сторонами Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 6165,74 грн. є законними з огляду на положення ст.ст.549,1054 ЦК . Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь банку суми 16132,82 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, а також штрафів-500 грн. фіксована частина; 1114,93 грн. - процентна складова, суд виходить з наступного. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Розмір неустойки встановлюється договором (ч. 2 ст. 551 ЦК України). При порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п. п. 3.2.2, 3.2.3 Умов, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки платежу (п. 5.1 Умов). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості (п. 5.3). Виходячи з аналізу вищезазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Пенею ж є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Отже, штраф та пеня, відповідно до умов кредитного договору, настають при різних обставинах порушення зобов'язання зі сторони боржника, а відтак є видами відповідальності за різні порушення зобов'язань боржником (постанова ВСУ від 31.10.2012 р. справа №6-47цс12). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] в частині нарахування пені та штрафу не містить їх детального розрахунку, розрахунок наданий без зазначення суми прострочених платежів та суми боргу, без зазначення строків, кількості днів та методу розрахунку пені відповідно до діючого законодавства та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, з урахуванням встановленого законом граничного її розміру- подвійна облікова ставка НБУ, яка у період з 15.06.2009 по 11.08.2011 р.р. становила 11,0%; з 12.08.2009 по 07.06.2010 р.р. становила 10,25 %; з 08.06.2010 по 07.07.2010 р.р. становила 9,50%; з 08.07.2010 по 09.08.2010р.р. становила 8,50%; з 10.08.2010 по 22.03.2012 р.р. становила 7,75%; з 23.03.2012 по 09.06.2013 р.р. становила 7,50%; з 10.06.2013 по 12.08.2013 р.р. 7,00%; 13.08.2013 по 14.04.2014 р.р. становила 6,50%; з 15.04.2014 по 16.07.2014 р.р. 9,50%; з 17.07.2014 р. становить 12,50%. Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, прийшов до висновку, що останній значною мірою перевищує встановлений граничний розмір її нарахування, суму неповернутих за кредитними договорами грошових коштів, та з урахуванням відсутності належного обґрунтування з боку позивача, такий розмір пені не може бути заявлений до стягнення з відповідача. Крім того, позивачем не обґрунтовано подвійної відповідальності відповідача по штрафах, які були стягнуті з нього за судовим наказом, та які мають відповідно до діючого законодавства разових характер. У зв'язку із зазначеним підстав для задоволення позову в цій частині суд не вбачає. Вирішуючи питання про застосування строків позовної давності, встановлених ст. 257 ЦК України тривалістю у три роки, до вимог позивача відповідно до заяви представника [PERSON], суд вважає таку заяву неприйнятною, оскільки відповідно до ч.1 ст.259 ЦК позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (п. 5.5). На підставі викладеного суд приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 59,14 грн.

Outcome: partial