overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 23.08.1999 року померла його мати [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на приватизовані земельні ділянки площею : 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та 0,15 га. - для ведення особистого селянського господарства, остання при замірах фактично має площу 0,1324 га.. Позивач єдиний спадкоємець майна та прийняв спадщину після матері відповідно до ст. ст. 529, 549 ЦК 1963 року, оскільки вступив в управління та володіння майном померлої та частково вже реалізував свої спадкові права отримавши Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка розташована на території Глинівецької сільської ради. Однак він не може реалізувати своє право на оформлення спадкових земельних ділянок, оскільки на них відсутні правовстановлюючі документи. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Позивач просить визнати за ним право власності на вказані спадкові земельні ділянки по їх фактичних площах. В судове засідання позивач та його представник не з»явилися, надіслали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позов підтримують, просять його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, при цьому зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволенн. Судом встановлено, що 23.08.1999 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Позивач, син спадкодавця, прийняв спадщину, оскільки в шестимісячний строк фактично вступив в управління та володіння майном померлої, що підтверджує довідка Глинівецької сільської ради № 156 від 27.03.2007 року (а.с.11). Згідно копії спадкової справи № 78 на ім`я позивача видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Рішенням Глиновецької сільської ради від 18.09.1993 року [PERSON] були передані у приватну власність земельні ділянки площею : 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, та 0,15 га. - для ведення особистого селянського господарства (а.с.13). При фактичних замірах було встановлено, що земельна ділянка для веденя особистого селянського господарства має меншу площу і становить 0,1324 га., що підтверджується план схемою (а.с.14). Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на спадкування майна спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлений можливості його оформити в звязку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 23.11.2011р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, у відповідності до якого відповідач отримала кредит в розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних. Відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 29.02.2016р. склала: заборгованість за кредитом - 554,82 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 7795,53 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3050,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 570,02 грн., а всього - 12470,37 грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати в сумі 1378,00 грн. До судового засідання позивач надав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін в заочному порядку на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 23.11.2011р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, у відповідності до якого відповідач отримала кредит в розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних. Згідно розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача перед банком станом на 29.02.2016р. склала 12470,37 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 554,82 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 7795,53 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3050,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 570,02 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному конкретному випадку позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі відповідачу видані. Відповідач в свою чергу умови вказаного договору не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 24 липня 2009 року він уклав шлюб з відповідачем - [PERSON]. Від цього шлюбу народилась неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що спочатку спільне життя складалося непогано, подружжя кохали та поважали один одного, разом вели домашній побут. З часом їхні взаємні стосунки погіршилися: вони зрозуміли, що з дружиною різні люди, мають різні погляди на життєво важливі питання, обов'язки подружжя в сім'ї. На сьогоднішній день сторони проживають окремо. Позивач проживає за місцем своєї реєстрації разом зі своєю матір'ю. При таких обставинах позивач вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи той факт, що шлюбу на сьогодні фактично не існує, його збереження є неможливим, а призначення будь-яких строків на примирення є недоцільним, позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутність та у відсутність його представника адвоката Курлапової С.В., позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення не заперечує. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на примирення не згодні, про що свідчать відповідні заяви сторін. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, підтверджується свідоцтвом про шлюб, при тих відносинах, що склалися між сторонами збереження родини неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 25.06.2012 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов'язання за кредитним договором, не сплачує заборгованість за відсотками та комісією. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 31.10.2014р. склала: заборгованість за кредитом - 7388,77 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 4022,63 грн., заборгованість з комісії за користуванням кредитом - 400,00 грн., а також штрафи: фіксована частина - 500.00, процентна складова - 590.57, а всього - 12901.97 грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача [PERSON], а також судові витрати в сумі 243,60 грн. До судового засідання представник позивача Бучакчийський С.В. надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін в заочному порядку на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно укладеного договору №б/н від 25.06.2012р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», та відповідачем [PERSON], відповідач отримав від позивача кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% річних. Згідно розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача перед банком станом на 31.10.2014р. склала: заборгованість за кредитом - 7388,77 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 4022,63 грн., заборгованість з комісії за користуванням кредитом - 400,00 грн., а також штрафи: фіксована частина - 500.00, процентна складова - 590.57, а всього - 12901.97 грн Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному конкретному випадку позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі відповідачу видані. Відповідач в свою чергу умови вказаного договору не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 25.07.2011 р. ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №002-07509-250711. Відповідач порушує зобов'язання за кредитним договором, не сплачує заборгованість за кредитним договором. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 16.09.2014р. склала: заборгованість за тілом кредиту - 6702,89 грн. яку позивач і просив стягнути з відповідача [PERSON], а також судові витрати в сумі 243,60 грн. Позивач надав суду прохання розглянути справу без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін в заочному порядку на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно укладеного договору №002-07509-250711 від 25.07.2011р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта банк», та відповідачем [PERSON], відповідач отримав від позивача кредит в розмірі 30000,00 грн. у вигляді відкриття кредитної лінії. Згідно розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача перед банком станом на 16.09.2014р. склала: заборгованість за тілом кредиту - 6702,89 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному конкретному випадку позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі відповідачу видані. Відповідач в свою чергу умови вказаного договору не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 25.10.2012р. між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, у відповідності до якого відповідач отримала кредит в розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 34,8% річних. Відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 05.05.2016р. склала: заборгованість за кредитом 8060,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 8054,38 грн., штраф (фіксована частина) 500грн., штраф (процентна складова) 805,72 грн., а всього 17420,10 грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача, а також витрати на сплату судового збору в сумі 1378,00 грн. В судове засідання позивач надав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін в заочному порядку на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 25.10.2012р. між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, у відповідності до якого відповідач отримала кредит в розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 34,8% річних. Згідно розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача перед банком станом на 05.05.2016р. склала: заборгованість за кредитом 8060,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 8054,38 грн., штраф (фіксована частина) 500грн., штраф (процентна складова) 805,72 грн., а всього 17420,10 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В даному конкретному випадку позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі відповідачу видані. Відповідач в свою чергу умови вказаного договору не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 25.12.2012р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, у відповідності до якого відповідач отримав кредит в розмірі 2600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних. Відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 31.12.2015р. склала: заборгованість за кредитом - 2262,15 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 11296,15 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2750,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 815,42 грн., а всього - 17623,72 грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати в сумі 1378,00 грн. До судового засідання позивач надав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін в заочному порядку на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 25.12.2012р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, у відповідності до якого відповідач отримав кредит в розмірі 2600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних. Згідно розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача перед банком станом на 31.12.2015р. склала 17623,72 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 2262,15 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 11296,15 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2750,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 815,42 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному конкретному випадку позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі відповідачу видані. Відповідач в свою чергу умови вказаного договору не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що 25 травня 2011 року померла його рідна тітка [PERSON], яка була рідною сестрою його матері - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, яка складається з житлового будинку №25 по вулиці Центральній в с. Немирівка, Коростенського району. За життя [PERSON] не зареєструвала своє право власності на вказаний житловий будинок та не отримала свідоцтво на право власності. Позивач фактично прийняв спадщину, та вступив в володіння спадковим майном, але при зверненні до нотаріальної контори з заявою, про видачу свідоцтва на спадщину за законом йому було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи. Інших спадкоємців окрім \~його на дане спадкове майно не має. Враховуючи ці обставини, позивач звернувся до суду з заявою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Позивач просить позов задовольнити та розглянути справу без його участі. Представник відповідача до суду не з`явився, надав заяву, в якій проти позову не заперечує, просить справу розглянути без них. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 травня 2011 року померла рідна тітка позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом, яка складається з належного спадкодавцю житлового будинку №25 з усіма надвірними будівлями, що знаходиться по вулиці Центральній в с.Немирівка, Коростенського району. За життя, [PERSON] не зареєструвала своє право власності на вказаний житловий будинок та не отримала свідоцтво на право власності. Після смерті [PERSON] позивач фактично прийняв спадщину, та вступив в володіння спадковим майном, але при зверненні до нотаріальної контори з заявою, про видачу свідоцтва на спадщину за законом йому було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи. Інших спадкоємців окрім його на дане спадкове майно не має. Згідно ст.ст.1268, 1270 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути виконані на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, які позивач виконала. Відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст..328 ч.1 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Outcome: approved