Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 24 грудня 2010 року між ним і відповідачем було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки «ВАЗ 21043», 2006 року випуску, що підтверджується розпискою про отримання відповідачем грошових коштів за автомобіль в сумі 35000,00 грн. Згідно довіреності від 24 грудня 2010 року [PERSON], який діяв від імені [PERSON], уповноважив позивача користуватися і розпоряджатися вказаним автомобілем. Позивач користувався автомобілем, здійснював його поточний ремонт. Відповідач зобовязався здійснити переоформлення автомобіля на імя позивача, однак не вчинив жодних дій. У липня 2018 року позивач звернувся до Новомосковського МРЕВ з метою перереєстрації автомобіля, однак йому було відмовлено у звязку з накладенням арешту на автомобіль. Позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 21043, 2006 року випуску, колір темно зелена перлина, шасі (кузов) №ХWК21041070015714, тип ТЗ легковий універсал - в, дійсним, визнати за ним право власності на автомобіль, зобов'язати Синельниківській міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт з вказаного автомобіля. Позивач до початку судового засідання надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду обставинам. Під час судового розгляду справи судом були оглянуті письмові докази у справі. Таким чином суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт належності зазначеного у позовній заяві автомобіля [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 10 січня 2007 року. Копією розписки від 24 грудня 2010 року підтверджується факт того, що 24 грудня 2010 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу автомобіля марки «ВАЗ 21043», 2006 року випуску, і відповідач отримав від позивача грошові кошти за автомобіль в сумі 35000,00 грн. Згідно копії довіреності від 24 грудня 2010 року [PERSON], який діяв від імені [PERSON], уповноважив [PERSON] користуватися і розпоряджатися вказаним автомобілем. Отже, із зазначених документів суд вбачає, що фактично договір купівлі-продажу автомобіля між сторонами був укладений і виконаний, але внаслідок винної поведінки відповідача в передбаченому законом порядку договір не був оформлений. Як зазначено у ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.392 ЦК України зазначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом було встановлено, що фактично договір купівлі-продажу між сторонами був укладений і виконаний, відповідач отримав обумовлену грошову суму та зобовязався посвідчити договір в передбаченому законом порядку, однак ухилився від взятих на себе зобовязань, у звязку з чим суд вважає можливим визнати зазначений договір дійсним. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved