Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

\~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду у розмірі 20305,49 грн., судові витрати за оплату судового збору у розмірі 1378 грн. та за наданні правові послуги у розмірі 2000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.12.2013 року, водій [PERSON], керуючи транспортним засобом «Geely», державний номер [NUMBER], який належав [PERSON], рухаючись по вул. Перемоги з боку бул. Шевченко в напрямку вул. Лермонтова в м. Запоріжжя, скоїв зіткнення з автомобілем «DAEWOO LANOS», державний номер 45335НЕ, власником якого був [PERSON] На дату скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Внаслідок ДТП автомобіль «DAEWOO LANOS», державний номер 45335НЕ, який належить [PERSON] зазнав пошкоджень. Відповідно до Звіту №20 від 14.03.2014 року про оцінку автомобіля «DAEWOO LANOS», державний номер 45335НЕ, складеного Українським центром післяаварійного захисту автотоварознавцем [PERSON], розмір завданих збитків автомобілю «DAEWOO LANOS», державний номер 45335НЕ, внаслідок ДТП становить 33011,30 грн. Представник позивача зазначив, що вказана шкода відповідачем, потерпілій особі не була відшкодована. 14.03.2014 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування шкоди заподіяної під час ДТП. Також представник позивача зазначив, що договірних зобовязань між Моторним (транспортним) страховим бюро України, потерпілою особою та відповідачем не виникало. У звязку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України, 11.06.2014 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 19075,49 грн. Крім того Моторним (транспортним) страховим бюро України згідно акту виконаних робіт, рахунку-фактури №8008 від 17.03.2014 року та платіжного доручення №5953 від 15.04.2014 року за послуги аварійного комісару перерахована сума 1230,00 грн., всього затрати позивача складають 20305,49 грн. Після проведення вказаних виплат потерпілій особі у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача, у звязку з чим представник позивача звернувся до суду. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника Моторного (транспортного) страхового бюро України, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач та третя особа у судове засідання не зявились про час та місце проведення судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, заперечень на позовну заяву до суду не надали. Відповідно до ч.1\~ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5\~ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст.\~197,\~224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Зясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозвязок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.12.2013 року, водій [PERSON], керуючи транспортним засобом «Geely», державний номер [NUMBER], який належав [PERSON], рухаючись по вул. Перемоги з боку бул. Шевченко в напрямку вул. Лермонтова в м. Запоріжжя, скоїв зіткнення з автомобілем «DAEWOO LANOS», державний номер 45335НЕ, власником якого є [PERSON] Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2014 року по справі №335/13759/13-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП\~(а.с.6). На момент скоєння ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Внаслідок ДТП автомобіль «DAEWOO LANOS», державний номер 45335НЕ, який належить [PERSON] зазнав пошкоджень. Відповідно до Звіту №20 від 14.03.2014 року про оцінку автомобіля «DAEWOO LANOS», державний номер 45335НЕ, складеного Українським центром післяаварійного захисту автотоварознавцем [PERSON], розмір завданих збитків автомобілю «DAEWOO LANOS», державний номер 45335НЕ, внаслідок ДТП становить 33011,3 грн.. (а.с. 8-11). Відповідно до платіжного доручення №1/1-22566 від 11.06.2014 року (а.с.22) [PERSON] І,О.. згідно Наказу №3062 від 10.06.2014 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, виданого заступником Генерального директора МТСБУ, було виплачено страхове відшкодування в розмірі 19075,49 грн. Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 1230,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт, рахунком-фактурою №8008 від 17.03.2014 року та платіжним дорученням №5953 від 15.04.2014 року (а.с.24-26). Всього затрати позивача складають 20305,49 грн. Позивач звертався до [PERSON] з вимогою добровільно відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду, однак останній заходів до погашення заборгованості у повному обсязі не вжив. Згідно\~ст.22 Цивільного кодексу України,особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. На підставі\~ст.1166 Цивільного кодексу України,майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що діяльність, пов'язана з експлуатацією транспортного засобу є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2\~ст.1187 Цивільного кодексу України,шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно дост.27 Закону України «Про страхування»\~та\~ст.993 Цивільного кодексу Українидо страхувальника, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно\~ст.1192 Цивільного кодексу України,з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1191 Цивільного кодексу Українивстановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. На підставі п.22.1ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.41.1ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно п.38.2.1ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. На підставі ч.4\~ст.61 Цивільного процесуального кодексу України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно платіжного доручення №43070 від 19.05.2016 року, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн., а також відповідно до додаткової угоди №35 до контракту про надання правової допомоги №67 від 27.09.2012 року понесені витрати за надані юридичні послуги у розмірі 2000,00 грн. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві- пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved