Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом визнання недійсним рішення та державного акту на право приватної власності на землю, в якому зазначає, що на підставі договору дарування від 15.10.1998 він є власником земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Нове життя» розміром 3,57 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості). Земельну частку (пай) йому подарував батько [PERSON] , [INFO] , який за життя був членом КСП «Нове життя» та 20.11.1996 отримав Сертифікат на право на земельну частку (пай). Однак, не дивлячись на те, що з 15.10.1998 право на земельну ділянку було набуте позивачем, 24.12.1998 Широківська сільська рада Скадовського району Херсонської області прийняла рішення №22 про передачу батькові [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 2,49 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а 31.10.2002 сільською радою було видано на його ім`я Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС №022107. Вважає, що державний акт було видано помилково, однак виправити вказану помилку в державному акті не можливо, оскільки згідно з Законом України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» з 01.01.2013 державні акти на земельні ділянки не видаються. Посилаючись на ст.21 ЦК України, ст.155 ЗК України, просить визнати недійсним та скасувати рішення Широківської сільської ради Скадовського району Херсонської області №22 від 24.12.1998 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Широківської сільської ради Скадовського району Херсонської області; визнати недійсним складений на ім`я [PERSON] Державний акт серії ІІІ-ХС №022107 від 31.10.2002 на право приватної власності на землю площею 2,49 га, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Широківської сільської ради Скадовського району Херсонської області за №148, яка розташована на території Широківської сільської ради Скадовського району Херсонської області; судові витрати залишити за позивачем. Позивач його представник за довіреністю Зікрач Н. В. в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, заявлені вимоги підтримали. Широківська сільська рада Скадовського району Херсонської області представника в судове засідання не направила, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно вказавши про визнання заявлених позовних вимог. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю фізичних і юридичних осіб гарантується в конституційному порядку. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. З свідоцтва про народження вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с.7зв.). 25.11.1996 КСП «Нове життя» на підставі рішення Скадовської районної державної адміністрації від 20.11.1996 №553 видало [PERSON] Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХС №0051479 у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.8). Відповідно до договору дарування від 15.10.1998 [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар належне [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Нове життя», що знаходиться в с. Широке Скадовського району Херсонської області, розміром 3,57 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Договір посвідчений нотаріусом, зареєстрований у реєстрі за № 2629 (а.с.9). 29.09.1998 [PERSON] звернувся до КСП «Нове життя» із заявою про виведення його з членів КСП з належним йому майновим паєм та погодження належної йому згідно з Сертифікатом серії ХС №0051479 земельної частки (а.с.10). Рішенням загальних зборів членів КСП «Нове життя» від 01.10.1998 заяву [PERSON] задоволено (а.с.10зв.). З Акту про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі від 04.12.1998 вбачається, що власнику сертифікату серії ХС №0051479 [PERSON] передано земельну ділянку в натурі у розмірі 2,49 га (а.с.11). Як вбачається з Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС №022107 від 31.10.2002 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,49 га на території Широківської сільської ради Скадовського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13). Державний акт на право власності на земельну ділянку видано на підставі рішення Широківської сільської ради Скадовського району Херсонської області від 24.12.1998 №22 (а.с.27, 28). [PERSON] помер [INFO] (а.с.14). Відповідно до ч.2 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частиною 1 статті 23 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин), визначено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Згідно з ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до положень частини 3 статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Враховуючи, що на підставі договору дарування від 15.10.1998 позивач набув право на земельну частку (пай), що належала його батькові [PERSON] згідно з Сертифікатом на право н земельну частку (пай) серії ХС №0051479, то відповідно [PERSON] не мав права отримувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. Тобто, прийняте органом місцевого самоврядування рішення про передачу [PERSON] у приватну власність земельну ділянку та видачу Державного акту серії ІІІ-ХС №-22107 порушує права позивача та є перешкодою в реалізації його законних прав. Визнання позову відповідачем за даних обставин не суперечить Закону та не порушує права інших осіб. Судові витрати залишаються за позивачем на підставі поданою ним відповідної заяви.

Outcome: approved