Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 03 грудня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3585. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03 грудня 2011 року зареєстрував з відповідачем шлюб, в якому дітей не мають. Зазначає, що подружнє життя поступово погіршувалось через несумісність характерів, між ними виникали постійні непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Стверджує, що на даний момент вони більше року не ведуть спільний побут та господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Зазначає, що вони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаємодопомоги. Стверджує, що на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, а тому примирення та подальше збереження формально існуючого шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, категорично заперечивши можливість примирення. Зазначив, що дійсно з листопада 2014 року шлюбні відносини є фактично припиненими, вони проживають окремо, не ведуть спільний побут та господарство, та не підтримують подружніх відносин. Просить після розірвання шлюбу змінити прізвище відповідача на дошлюбне «Курляк». Представник відповідача [PERSON] позов визнав, ствердив, що примирення сторін неможливе, їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Зазначив, що дійсно між сторонами протягом тривалого часу виникають конфлікти та непорозуміння, а з листопада 2014 року шлюбні відносини є фактично припиненими, вони проживають окремо, не ведуть спільний побут та господарство, та не підтримують подружніх відносин. Після розірвання шлюбу просить залишити відповідачу прізвище «[PERSON] [PERSON]». Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зясувавши її дійсні обставини та причини позову, повно та всебічно зясувавши фактичні взаємини сторін, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~ Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03 грудня 2011 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3585. Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 2011 року, міцної сімї вони не утворили, між ними систематично виникали непорозуміння, які привели до розпаду сімї. З листопада 2014 року вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Сторони категорично ствердили суду, що вони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаємодопомоги без яких повноцінна сімя існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконані, що не будуть вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам сторін, сімя розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, зокрема, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачу [PERSON] [PERSON] слід залишити прізвище «[PERSON] [PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. А відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 551,20грн. судового збору. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved