Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16.03.2016 р. відповідачі були позбавлені батьківських прав відносно дитини - [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Виконавчого комітету Авдіївської міської ради від 08.06.2016 р. він призначений опікуном малолітньої дитини. Просив стягнути з відповідачів на його користь аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14.03.2016 р. [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Рішенням Виконавчого комітету Авдіївської міської ради від 08.06.2016 р. опікуном малолітньої [PERSON], [INFO], призначено [PERSON] (а.с.6). Обовязок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обовязку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Передбачених законом підстав для звільнення відповідачів від обовязку утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що відповідачі не виконують у відношенні своєї малолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обовязки з її утримання, чим порушують право на достатній рівень життя, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Суд вважає, що слід стягнути з відповідачів аліменти на дітей у частковому співвідношенні до їх заробітку (доходу) у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79, 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивача звільнено від слати судового збору, підлягає стягненню з відповідачів в доход держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 166, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved