Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в кому прохає суд позбавити батьківських прав [PERSON] малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Позивач вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала в шлюбі. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Луганська від 02.04.2013 року та цим же рішенням були стягнуті з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини зі всіх видів доходу відповідача. Після загострення ситуації в м. Луганськ та проведення АТО влітку 2014 року позивач разом з дитиною виїхала до м. Дніпро, де і проживає на даний час. Відповідач залишився проживати у м. Луганськ. Відповідачу відомо місцезнаходження дитини, проте він не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. В судове засідання позивач не з'явилася, просить суд розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином шляхом публікації оголошення у всеукраїнській газеті «Урядовий кур'єр», відомості про його належне повідомлення є в матеріалах справи, не повідомив суд про причини своєї неявки до суду. Враховуючи, що від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив про заочний розгляд справи. При таких обставинах, суд враховуючи позицію позивача та наявність достатніх даних для вирішення спору, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.20). Відповідно до копії рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 02.04.2013 року шлюб між сторонами було розірвано та цим же рішенням були стягнуті з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини зі всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25 січня 2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 19). Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.11.2014 року, [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою в м. Дніпро та з нею переміщена малолітня особа [PERSON], [INFO] (а.с.17). Відповідно до довідки з місця навчання від 03.04.2017 року [PERSON], [INFO] навчається в комунальному закладі освіти «Середня загальноосвітня школа № 88» Дніпровської міської рад и (а.с.8). Згідно характеристики за місцем навчання [PERSON] характеризується з позитивного боку. Батько дитини жодного разу навчальний заклад не відвідував, успіхами доньки не цікавився (а.с. 9). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради вбачається доцільним в інтересах малолітньої дитини позбавити батьківських прав [PERSON], 1985 року народженя, у відношенні його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], так як з 2012 року [PERSON] ніякої участі в житті дитини не приймає. Дитина свого біологічного батька багато років не бачила та взагалі не пам'ятає (а.с. 27-28). Частинами 1-3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач, який є батьком дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Даний факт підтверджується наявними в справі доказами. Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», ч.2 2, ст.150 СК України передбачено, що батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей, а за ухилення від виконання своїх обов'язків, відповідно до ст.164 СК України можуть бути позбавлені батьківських прав. Стаття 164 СК України чітко встановлює перелік підстав позбавлення батьків батьківських прав. Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Судом встановлено, що відповідач не турбується про стан здоров'я дітей, їхнім духовним і фізичним розвитком, не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та їхнього розвитку, покладених на нього відповідно до ст.ст.155, 164 СК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитин. Ці обставини підтверджені письмовими поясненнями позивача, висновками органу опіки та піклування, довідками з місця навчання дитини. Вищевикладені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved