Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 12.02.2016 між ним та відповідачем [PERSON] укладено угоду про надання особистого кредиту № 490950803 (далі договір). За договором відповідач отримав кредит в сумі 23151,94 грн. у строк з 12.02.2016 по 15.02.2021. Відповідно до умов договору відповідач зобовязувався виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених договором. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Умови кредитного договору щодо погашення заборгованості відповідач виконує неналежним чином, тобто здійснює погашення заборгованості не у терміни, встановлені договором, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість. У звязку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 28590,10 грн. та судовий збір у сумі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги про стягнення заборгованості по кредитному договору підтримав, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечував (а. с. 13). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в суді відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшла. Оскільки позивач не заперечував проти цього, судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють правовідносини, що випливають з договору позики. Судом встановлено, що 12.02.2016 між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 490950803 (а. с. 4-7), за яким відповідач отримав кредит в сумі 23151,94 грн. у строк з 12.02.2016 по 15.02.2016. За договором відповідач зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі. Відповідач погодився з умовами отримання кредиту та його погашення, про свідчить його підпис в анкеті-заяві (а. с. 7). Однак в порушення умов кредитного договору відповідач належним чином свої зобовязання не виконав, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість. Позивачем відповідачу [PERSON] направлялася вимога від 26.08.2016 (а. с. 8), в якому містилося прохання про виконання відповідачем зобовязань за договором. Однак жодних дій зі сторони відповідача, спрямованих на погашення заборгованості, не відбулося. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, яка станом на 08.08.2016 становить 28590,10 грн., з них: сума простроченої заборгованості за кредитом 23151,94 грн.; сума заборгованості по відсотках 4438,16 грн.; сума штрафу 1000,00 грн. Сума боргу стверджується випискою по особовим рахункам (а.\~с.\~17). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у межах заявлених вимог. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору .

Outcome: approved