Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.12.2014 року померла його мати [PERSON]. Спадкоємицею першої черги після смерті матері є також його сестра [PERSON], яка звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері. У звязку з тим, що він мешкає на тимчасово окупованій території в м. Новоазовську, він тривалий час у звязку з проведенням антитерористичної операції був позбавлений можливості звернутися з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка лишилася після смерті матері. Через вказані обставини просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] Позивач у судове засідання надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачка у судове засідання надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов не визнала у звязку з тим, що вона спадщину після смерті матері не прийняла, свідоцтво про право на спадщину не отримувала, а тому є неналежним відповідачем у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до свідоцтва про смерть серії I-НО №914401 від 08.06.2015 року [PERSON] померла 03 грудня 2014 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯЛ №322882 від 27.09.1954 року позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Новоазовської державної нотаріальної контори №41744855 від 08.10.2015 року та листа Новоазовської державної нотаріальної контори за вих. № 361/02-14 від 08.10.2015 року щодо майна померлої 03.12.2014 року [PERSON] відкрита спадкова справа за № 39/2015. З заявами про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Безіменською сільською радою 15.09.2008 року за реєстровим номером 138, до нотаріальної контори звернулися [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З огляду на викладене, оскільки відповідачка після смерті матері не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, є неналежним відповідачем у справі, а від позивача під час розгляду справи не надходила заява про заміну первісного відповідача належним, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed