Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.07.2012 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Проте, умови Кредитного договору відповідачем належним чином не виконуються. Так, станом на 31.03.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 13516 грн. 30 коп., з яких: 569 грн. 46 коп. заборгованість за кредитом; 8677 грн. 02 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3150 грн. 00 коп. заборгованість по пені та комісії за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 619 грн. 82 коп. штраф (процентна складова). З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним Договором у розмірі 13516 грн. 30 коп., а також 1378 грн. 00 коп. витрати за сплату судового збору. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, не заперечував проти винесення по справі заочного рішення та просить суд слухати справу у їх відсутність. В судове засідання відповідач не зявився, будучи належним чином повідомленим про день слухання справи. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20.07.2012 р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5-7). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 31.03.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 13516 грн. 30 коп., з яких: 569 грн. 46 коп. заборгованість за кредитом; 8677 грн. 02 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3150 грн. 00 коп. заборгованість по пені та комісії за користування кредитом; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 619 грн. 82 коп. штраф (процентна складова) (а.с. 4). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконав свої обовязки по наданню кредиту, а відповідач [PERSON] отримала кредит, але належним чином не виконала свої обовязки за договором. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин які мають істотне значення. Суд вважає, що суми штрафних санкцій значно перевищують розмір збитків та враховуючи, що банк при відсутності тривалого часу платежів з боку відповідача, ніяким чином не вирішував питання повернення заборгованості за кредитним договором, тим самим, на думку суду, допустив недобросовісність у здійсненні прав, що призвело до нарахування пені у розмірі, який значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України до даних правовідносин і зменшити розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором до 569 грн. 46 коп., тобто до суми заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по кредиту всього у сумі 10935 грн. 76 коп. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, пропорційно до задоволеної частини вимог з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1114 грн. 94 коп. на ПАТ КБ «ПриватБанк». На підставівикладеного,

Outcome: partial