Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог (а.с.14-15), просив визнати незаконним підвищення відсоткової ставки за кредитним договором №1/2/2008, укладеним між сторонами, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором №1/2/2008 згідно умов договору, виходячи із 15% річної ставки. Позов мотивував тим, що не давав згоди на підвищення відсоткової ставки за договором, однак станом на 16.02.2012 р. заборгованість була розрахована, виходячи з підвищеної відсоткової ставки за договором. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному у позові. Доповнила, що відповідач у 2016-му році зробив перерахунок на вимогу апеляційного суду Луганської області. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, у письмових запереченнях позов просив відхилити, оскільки зміна відсоткової ставки відбувалася відповідно до умов договору і до прийняття змін до ЦК, які забороняли одностороннє збільшення ставки. 3-я особа у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не надав. У судовому засіданні досліджені докази: копія кредитного договору №1/2/2008 від 09.01.2008 р.; копія договору поруки №1/2/2008/S-1 від 09.01.2008 р.; копія розрахунку заборгованості; копія повідомлення про виконання порушеного зобов'язання; копія детального розпису загальної вартості платежів; копія листа; копія додаткової угоди; копія супровідного листа; копія листа Лисичанського МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області №5641/16.6-71 від 19.05.2017 р.; копія постанови про відмову у відкриття виконавчого провадження; копія постанови про звільнення майна боржника з-під арешту; копія рішення Апеляційного суду Луганської області від 14.07.2016 р. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Статттею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ст.651 ч.1 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 09 січня 2008 р. сторони уклали кредитний договір №1/2/2008, п.1.3 якого за користування кредитними коштами встановлював плату в розмірі 15% річних. Згідно п.п.5.1.1. Договору (а.с.10) відповідач повинен був надіслати позивачу листа з повідомленням про зміну процентної ставки за договором та надати проект відповідної додаткової угоди. На підставі п.п.5.1.3. Договору «Сторони погодили наступний порядок зміни розміру процентної ставки за користування кредитом. Позичальник, отримавши повідомлення Банка про зміну розміру процентної ставки за користування Кредитом, підписує додаткову угоду до Кредитного договору та направляє її на адресу Банка, зазначену в статті 8 цього Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом 10 (десяти) банківських днів з дати відправлення Банком повідомлення про зміну розміру процентної ставки за користування Кредитом не здійснив дій, передбачених підпунктом 5.1.2 цього пункту, новий розмір процентної ставки за користування Кредитом вважається таким, що погоджений із Позичальником. Новий розмір процентної ставки за користування Кредитом нараховується з дня, наступного за днем закінчення десятиденного строку після відправлення Банком відповідного повідомлення Позичальнику. Банк зберігає в кредитній справі Позичальника копію повідомлення про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом та оригінал документу, який підтверджує факт відправлення повідомлення Позичальнику». Частково задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Суду не був наданий примірник проекту додаткової угоди, надсилання якого позивачу було передбачене п.5.1.1 Договору, та докази наявності у відповідача оригіналу документу, який підтверджує факт відправлення повідомлення, що передбачено п.5.1.3 Договору. З наданого відповідачем повідомлення про підвищення відсоткової ставки, докази відправлення якого позивачу відсутні, вбачається, що відсоткова ставка у разі згоди позивача підвищується з 14 листопада 2008 р. Однак дата на штемпелі вихідної кореспонденції навіть якщо приймати це повідомлення до уваги, вказана «05 листопада 2008 р.», тобто через 9 календарних днів. Наведеними ж пунктами Договору передбачено, що відсоткова ставка змінюється продовж не 9-ти, а 10-ти, і не календарних, а банківських (а звідси тільки робочих) днів (а.с.59, 323). Тобто зміст повідомлення від 05 листопада 2008 р. не відповідає умовам укладеного сторонами Договору, а тому суд вважає, що воно не є повідомленням в розумінні п.5.1.1 і п.5.1.3 Договору, т.я. суперечить положенням цих підпунктів Договору. Також, у повідомленні про виконання порушеного зобов'язання від 23.01.2012 р., надісланого відповідачем 3-й особі, вказано про укладання між сторонами Договору з відсотковою ставкою в розмірі 15%, однак посилання на те, що згодом ставка була збільшена, як і час, з якого встановлений новий розмір ставки, у повідомлені відсутні (30-31). При цьому розмір як загальної заборгованості так і її складових у цьому повідомлені повністю співпадають з розрахунком заборгованості, виконаним станом на 16 лютого 2012 р., тобто через три тижні після датування зазначеного повідомлення (а.с.13, 30). Таким чином, аналізуючи сукупність наведених доказів, суд вважає, що відповідачем на протязі двох розглядів справи не були надані докази виконання ним погодженого сторонами Договору порядку зміни відсоткової ставки за Договором, а саме надсилання позивачу належним чином оформленого повідомлення про підвищення відсоткової ставки. Виходячи з цього, суд задовольняє вимоги про визнання підвищення відсоткової ставки за Договором незаконним, як здійсненого в порушення умов Договору. Разом з цим, на час розгляду справи судом з пояснень представника позивача та рішення апеляційного суду Луганської області від 14 липня 2016 р. вбачається, що відповідач на виконання ухвали апеляційного суду Луганської області здійснив перерахунок заборгованості, виходячи з відсоткової ставки в 15%. Внаслідок цього вказаним рішенням апеляційного суду було відмовлено у задоволенні позову ПАТ«Всеукраїнський акціонерний банк»до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором. У зв'язку з цим, вимога про перерахунок заборгованості задоволенню не підлягає, т.я. такий перерахунок вже здійснений відповідачем. З відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн., виходячи з розміру судового збору на час постановлення рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial