Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № ІKCASHSTG.6551.004 від 12.09.2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 82550,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001%, зі сплатою комісії за надання кредитних ресурсів в розмірі 3,00 % від суми договору щомісяця в період сплати та кінцевим терміном сплати 11 вересня 2016 року. У порушення умов договору, відповідач зобов'язання належним чином не виконав. Станом на 12.09.2013 року у відповідача за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 148755,94 грн., з яких прострочена заборгованість по тілу кредиту 59605,59 грн.; поточна заборгованість по відсотках 1,16 грн.; прострочена заборгованість по комісії 89149,19 грн. У забезпечення виконання зобовязань між позивачем та [PERSON] було укладено договори поруки №РХ029031.169157.001 від 12.09.2013 року. Просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №ІKCASHSTG.6551.004 від 12.09.2013 року в сумі 148755,94 грн.. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.10.2017 року відкрито провадження по справі. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно з пп.9 п.1 Розділу\~XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд даної справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині у якій вони не встановлюють нових обов'язків, скасовують чи звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи обмежують їх використання. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явились. Відповідно положень\~ст. 280-282 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПАТ «[PERSON] банк розвитку» підлягає задоволенню. Даний висновок суду ґрунтується на наступному. Судом встановлено, що 12.09.2013 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON]. був укладений кредитний договір №ІKCASHSTG.6551.004. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] надав [PERSON]. кредит у розмірі 82550,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001%, зі сплатою комісії за надання кредитних ресурсів в розмірі 3,00 % від суми договору щомісяця в період сплати та кінцевим терміном сплати 11 вересня 2016 року, а відповідач відповідно до п. 4.2 зобовязався повернути кредит і сплатити за його користування відсотки та комісію в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 82550,00 грн. Розділом 6 кредитного договору передбачена відповідальність сторін у разі порушення зобовязань, передбачених кредитним договором. У порушення умов договору, відповідач зобов'язання належним чином не виконав. Згідно до ст.\~525,\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до\~ ст.610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі\~ ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої обов'язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконував свої обов'язки за договором. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Таким чином у порушення умов договору, позичальник свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 12.09.2013 року у відповідача за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 148755,94 грн., з яких прострочена заборгованість по тілу кредиту 59605,59 грн.; поточна заборгованість по відсотках 1,16 грн.; прострочена заборгованість по комісії 89149,19 грн.. На підставі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У забезпечення виконання зобовязань між позивачем [PERSON] було укладено договори поруки №РХ029031.169157.001 від 12.09.2013 року, відповідно до якого поручитель [PERSON] зобовязався перед кредитором (позивачем) солідарно відповідати за виконання забезпечених зобовязань. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно з п. 14 Договору поруки №РХ029031.169157.001 від 12.09.2013 порука припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено та доведено належними та допустимими доказами, що відповідач [PERSON] порушив умови договору у звязку із чим, у нього виникла заборгованість, яка на час розгляду справи не погашена, тому суд враховуючи норми ст. 553, 554 ЦК України вважає що позовні вимоги щодо солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] РОЗВИТКУ» до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №ІKCASHSTG.6551.004 від 12.09.2013 року підлягають задоволенню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів документально підтверджені судові витрати позивача у розмірі 2231 грн. 34 коп. в рівних частинах.

Outcome: approved