Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу в сумі 730 435 гривень 50 копійок та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 16 березня 2012 року він позичив відповідачці грошові кошти в сумі 55 500 доларів США. Отримання відповідачкою вказаних грошових коштів підтверджується розпискою. Відповідно до договору позики відповідачка зобов'язалась повернути вказану суму грошових коштів до 20 квітня 2012 року. В зазначений термін відповідачка кошти не повернула. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач та його представник проти заочного розгляду справи не заперечують, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Дочірнього підприємства «КАТРЕДЕЗ УКРАЇНА» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суд не сповіщав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника Дочірнього підприємства «КАТРЕДЕЗ УКРАЇНА». Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 березня 2012 року сторони уклали договір позики, згідно з яким відповідачка отримала від позивача грошові кошти в сумі 55 500 доларів США, що станом на день звернення до суду з позовом, а саме 01.09.2014 р. еквівалентно 754 800 грн., (офіційний курс долару США до гривні станом на 01.09.2014 р. становить 13 грн. 60 коп.), і зобов'язалась повернути їх до 20 квітня 2012 року. Факт отримання нею грошей підтверджується розпискою від 16 березня 2012 року. Проте взяті на себе зобов'язання відповідачка не виконала, в обумовлені договором строки борг не повернула. 14 червня 2013 року позивач направив відповідачці претензію з вимогою виконати зобов'язання за договором позики від 16.03.2012 року. З вказаною претензією відповідачка ознайомилась 18 червня 2013 року, проте кошти так і не повернула. Згідно ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості в строк та в порядку, встановленому договором. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов'язань за договорами позики від 16 березня 2012 року в установлені строки, з неї підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми, що за період з 20.04.2012 р. по вересень 2014 року (28 місяців) становить 3 885 доларів США, що еквівалентно 52 836 грн. Всього заборгованість відповідачки складає 59 385 доларів США, що еквівалентно 807 636 гривень. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов договору, приймаючи до уваги вищенаведені норми цивільного права та того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в та стягнення з відповідачки на користь позивача 730 435 гривень 50 копійок. У відповідності до ЗУ «Про судовий збір», з урахуванням обсягу задоволених позовних вимог, стягненню з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] підлягає судовий збір в сумі 3654 грн. Відносно позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди суд приходить до висновку про те, що вони не підлягають задоволенню, оскільки договором позики не передбачено відшкодування моральної шкоди внаслідок його невиконання.

Outcome: partial