Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 33 616 грн. 94 коп. та судовий збору в сумі 336 грн. 17 коп. Свої вимоги обґрунтовував тим, що за договором факторингу, укладеним 23.03.2011 року з ПАТ «Сведбанк», він придбав право грошової вимоги до [PERSON], яка 21.11.2007 року отримала від ПАТ «Сведбанк» кредит у сумі 12 360 грн. Станом на 05.03.2014 року відповідач зобов'язання належним чином не виконує, кредит та проценти за його користування не повертає, внаслідок чого виникла загальна заборгованість у розмірі 33 636 грн. 94 коп., що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Представник позивача за довіреністю Григор’єв О.В. надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримував у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула. Про день, час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином. Про причини неявки суд не повідомляла та жодних заяв на адресу суду не надсилала. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 21.11.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1605/1107/50-13373, відповідно до умов п.п. 1.1-1.5 якого остання отримала кредит у сумі 12 360 грн. 00 коп. на споживчі цілі строком з 21.11.2007 року по 21.11.2010 року включно під 4 % за користування кредитом на місяць. В силу п. 2.1.1. відповідач мала погашати кредит та сплачувати проценти за користуванням коштами фіксованими (ануїтетними) платежами в сумі 654 грн. до 21 числа кожного місяця. Відповідно до п.2.2. договору проценти нараховуються в розмірі 4% на фактичну кількість днів користування кредитом на непогашену суму, починаючи від дня отримання кредиту до дати його повернення. При розрахунку процентів кількість днів у місяці вважається 30, а в році - 360. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту. Згідно з п. 7.1. за порушення позичальником терміну здійснення фіксованих платежів відповідач має сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення. При розрахунку пені за кількість днів у місяці та році приймається їх фактична кількість. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 23.03.2011 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» був укладений договір факторингу № 6, відповідно до умов якого останній набув права вимоги заборгованості по кредитним договорах від боржників, зазначених у реєстрі заборгованості боржників. У Реєстрі заборгованості боржників, який є Додатком № 1 до договору факторингу № 6 від 23 березня 2011 року, боржником значить [PERSON] Загальна сума права вимоги, що відступається, становить 29 270 грн. 42 коп., з яких заборгованість по основній сумі кредиту - 10 674 грн. 18 коп., по процентах - 12 862 грн. 61 коп. та пеня - 5 733 грн. 63 коп. Відповідно до ч. 1 п. 11 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг належить до фінансових послуг. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). В силу ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). П. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 262 України зміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. В силу ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Позивач всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких обов'язок надати суду докази покладається саме на сторони, не довів, що боржник [PERSON] була належним чином, як того вимагає ч. 1 ст. 1082 ЦК України, повідомлена про відступлення права грошової вимоги та про грошову вимогу, які підлягає виконанню. Однак, в частині 2 вказаної статті закріплено право боржника вимагати надання доказів того, що грошова вимога була відступлена клієнтом фактору. У разі неотримання таких документів боржник має право виконати зобов'язання клієнту, подальші негативні наслідки у такому випадку можуть настати для фактора, у зв'язку з тим, що він мав отримати дані кошти. Відповідно до ч. 3 ст. 1082 ЦК України боржник звільняється від обов'язку перед клієнтом у тому разі, якщо мало місце виконання боржником обов'язку фактору. Неповідомлення боржника про відступлення права вимоги за договором факторингу мало б значення лише у разі виконання боржником зобов'язання перед клієнтом чи фактором. Доказів виконання обов'язку перед клієнтом чи фактором боржником суду не надавалось. Суд не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки станом на 05.03.2014 року сума штрафу збільшилась на 2 173 грн. 26 коп., тому загальна заборгованість становить 31 443 грн. 68 коп., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту станом на 23.03.2011 року - 10 674 грн. 18 коп., по процентах станом на 23.03.2011 року - 12 862 грн. 61 коп., пеня станом на 05.03.2014 року - 5 733 грн. 63 коп. та штраф станом на 05.03.2014 року - 2 173 грн. 26 коп. Вимагаючи стягнути з відповідача загальну суму заборгованості 33 616 грн. 94 коп. позивач врахував суму штрафу 2 173 грн. 26 коп. в подвійному розмірі. Також суд вважає вимоги в частині стягнення штрафу недоведеними, оскільки п. 7.2. передбачено, що позичальник сплачує банку штраф у розмірі 2 % від суми отриманого кредиту - 12 360 грн., за кожен випадок порушення умов, передбачених п. 4.2. договору, відповідно до якого позивальник зобов'язаний письмово повідомляти банк про зміну свого імені, по-батькові, прізвища, місця реєстрації (проживання), сімейного стану, про свою участь як позивача, відповідача, третьої особи у судових процесах, що загрожують майновому а/або фінансовому становищу позичальника, а також про інші обставини, здатні вплинути на платоспроможність позичальника, не пізніше трьох календарних днів з дня настання таких вимог. Зазначене у даному пункті цього договору зобов'язання позичальника вважається виконаним з моменту отримання банком відповідного повідомлення позичальника з доданням підтверджуючих документів. Доказів в порушення відповідачем вимог п. 4.2. позивачем не надано, а тому в їх задоволенні слід відмовити. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість по основній сумі кредиту станом на 23.03.2011 року - 10 674 грн. 18 коп., по процентах станом на 23.03.2011 року - 12 862 грн. 61 коп. та пеню станом на 05.03.2014 року - 5 733 грн. 63 коп., а разом - 29 270 грн. 42 коп. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного суд приходить, що вимоги позивача ґрунтуються на договорі та законі, а тому підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial