Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, третіх осіб про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовує позов тим, що 08.09.2020 приватним нотаріусом Горай О.С. вчинено виконавчий напис №29532 про стягнення з позивача на користь відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 22 017,52 грн. і на підставі виконавчого напису здійснюється примусове виконання вказаної заборгованості. У 2020 року позивач дізналася про те, що з її заробітньої плати здійснюється відрахування коштів в рамках виконавчого провадження №63576794. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки при вчиненні виконавчого напису нотаріус, треті особи не отримували від банку первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його можливого погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Оскільки, жодних законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису у нотаріуса не існувало, тому просить позов задоволити. Ухвалою суду від 10.12.2020 заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса задоволено. Ухвалою від 23.12.2020 прийнято до провадження справу та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 04.02.2021 витребувано у ТзОВ «Фінансова Компанія «Аланд» кредитні договори укладені з [PERSON] з усіма додатками та договори уступки права вимоги щодо [PERSON] та виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича № 29532 від 08.09.2020 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованість в розмірі 22017,52 грн.; у Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича документи на підставі яких приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича був вчинений виконавчий напис № 29532 від 08.09.2020 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованість в розмірі 22017,52 грн. та виконавчий напис № 29532 від 08.09.2020 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованість в розмірі 22017,52 грн.; у Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни усі документи на підставі яких приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 63576794, щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича № 29532 від 08.09.2020 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованість в розмірі 22017,52 грн., та копії усіх процесуальних рішень винесених приватним виконавцем в даному виконавчому провадженні. Від відповідача у встановлений ухвалою суду строк відзив на позов не надходив. Від приватного нотаріуса та приватного виконавця письмових пояснень щодо позову до суду не надходило. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідачі не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст.\~280,281 ЦПК України\~підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21.02.2012 між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» укладено кредитний договір № 008-13552-210212 про надання кредиту, за умовами якого банк надав ліміт кредитної лінії у розмірі 10 000 грн. 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №29532 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованості за Кредитним договором 008-13552-210212 від 21.02.2012 в розмірі 22\~017,52 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Малковою М.В. від 11.11.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 63576794 з виконання виконавчого напису № 29532 виданого 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 22017,52 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5\~визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яким, зокрема, передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, зокрема: нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У Постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 760/2193/15-ц висловлено позицію про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису . Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, відповідачем на підтвердження зазначених обставин не надано суду жодних доказів, як і не надано на вимогу суду приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. копії документів на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис. Згідно частини 1 статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та враховуючи те, що суду не надано доказів на підтвердження того, що приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. надавались документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача перед ТзОВ «ФК «Аланд», зокрема кредитний договір №008-13552-210212 від 21.02.2012, підписаний позивачем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вчинення виконавчого напису, а відтак такий не підлягає виконанню. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд враховує таке. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). \~ \~ \~ \~Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17. Встановлено, що правнича допомога надавалась позивачу [PERSON] адвокатом Стефановичом Ю.М. на підставі угоди про надання правової допомоги від 03.12.2020. Разом із заявою про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача подав до суду: копію угоди про надання правової допомоги, копію акту прийому - передачі наданих послуг, квитанцію про оплату послуг. Згідно із вищевказаними доказами щодо надання професійної правничої допомоги, загальна вартість наданих послуг адвокатом Стефанович Ю.М відповідачу [PERSON] складає 5 000 грн. Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн., які можна вважати необхідними і неминучими для позивача, яка була змушена до залучення професійної допомоги адвоката. Крім того, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., що підтверджені відповідною квитанцією. На підставі ст.ст.\~18,\~512,\~513,\~1048-1050 ЦК України, ст.\~50,\~87-88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5\~та та

Outcome: approved