Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет застави, посилаючись на те, що 01.10.2007 року між позивачем та третьою особою було укладено кредитний договір № 28-07-840-KL. В забезпечення виконання кредитного договору 11.08.2011року між позивачем та відповідачем укладено договір застави № 28/411-840-KLZ рухомого майна (акції). Станом на 07.04.2014 року загальний розмір заборгованості становить 1 340 253,88 доларів США, а тому просить звернути стягнення на предмет застави - цінні папери. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою представника позивача суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 01.10.2007 року позивач уклав з спільним Українсько-Американським підприємством у формі з обмеженою відповідальністю «Керос-Київ» кредитний договір № 28-07-840-KL, відповідно до якого останньому був наданий кредит в сумі 2 000 000,00 доларів США зі сплатою 12 % річних і погашенням до 30.09.2009 року. 11.08.2011року між позивачем та [PERSON] укладено договір застави № 28/411-840-KLZ, відповідно до якого в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором заставодавець надає банку в заставу належні йому на прав власності цінні папери. Згідно розрахунку заборгованість позичальника за кредитним договором станом на 07.04.2014 року становить 1340253,88 доларів США (розрахунок в матеріалах справи). На даний час обов'язки за договорами не виконано. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України, застава - це спосіб забезпечення зобов'язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно ст. 20 Закону України «Про заставу», Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно ст. 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. Обтяжувач та боржник повинні досягти згоди про максимальний розмір вимоги, яка забезпечується обтяженням. Відповідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторі та реєстрацію обтяжень», і відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником - забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторі та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із Законом. Відповідно ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Відповідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно ч. 1 ст. 576 ЦК України, предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved