Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. Позовні вимоги мотивовані наступним. З 17.03.2001 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітнього сина, 1992 року народження. Між сторонами припинились сімейні відносини та не ведеться спільне господарство. У сторін відсутнє почуття любові та поваги, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони проживають окремо майже два роки. Ухвалою суду від 25.11.2020 року відкрито провадження у справі та справу призначено у спрощеному провадженні. Позивач до судового засідання не з`явився, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відзив на позовну заяву ним не подано. Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 17.03.2001 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Київського районного управління юстиції в м.Харкові, актовий запис № 136. (а.с. 4). Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як неведення спільного господарювання, небажання сторін надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved