Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що вона є власником будинку по [ADDRESS] . Після одруження її брата [PERSON] з [PERSON] за її згоди вони були зареєстровані з 29.08.2012 року. [INFO] року брат позивачки помер. З 2017 року відповідачка перестала проживати в будинку. Той факт, що в будинку зареєстрований відповідач заважає позивачу повноцінно користуватись будинком. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 23.09.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2009 року [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , яке складається з житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] , що також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до акту обстеження умов проживання сім?ї [PERSON] від 22.08.2019 року за вказаною вище адресою зареєстрована [PERSON] , але по місцю реєстрації з 2017 року не проживає. З письмових пояснень позивача відповідач не проживає в його будинку з 2017 року. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема, усунення перешкод можливе шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що відповідач, яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , не проживає в будинку з 2017 року, будь які договірні відносини щодо проживання у позивача між сторонами відсутні. Факт реєстрації особи, є перешкодою позивачу в користуванні власним житлом, а тому відповідачку необхідно визнати такою, що втратила право на користування цим житлом.

Outcome: approved