Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого в ході розгляду справи уточнив, про стягнення з відповідача в примусовому порядку заборгованості за договором позики від 02.06.2014 р., укладеному з Відповідачем у формі розписки, у розмірі 1700,00 доларів США. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Відповідач, позичивши у нього кошти, у встановлений договором строк в добровільному порядку їх не повернув. В зв'язку з простроченням Відповідачем виконання грошового зобов'язання з посиланням на положення ст. 625 ЦК України ставить питання про стягнення з відповідача боргу з урахуванням 3% річних від простроченої заборгованості. Крім того, в порядку ст. 1048 ЦК України ставить питання про стягнення з Відповідача процентів за користування позиченими коштами. Також просить стягнути з Відповідача понесені ним судові витрати. В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові та не заперечував проти заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою, вказаною у довідці Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві. Згідно відміток поштового відділення судові повістки повернуто без вручення на адресу суду «за закінченням встановленого строку зберігання». За правилами ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справ за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.06.2014 р. Відповідач згідно розписки отримав в борг від Позивача 1700 дол. США, які зобов'язався повернути до 01.07.2014 р. Згідно доводів позовної заяви, які Відповідачем у встановленому законом порядку не спростовані, у визначений строк останній грошові кошти Позивачу не повернув, від добровільного виконання зобов'язання ухиляється. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Таким чином, зобов'язання позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), яке ґрунтується на договорі позики, є грошовим. Настання відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання відповідно до ст. 625 ЦК України прямо передбачено ч. 1 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Станом на 08.12.2016 р. офіційний курс НБУ гривні до долара США становить 2602,01 грн. за 100 дол. США. Оскільки, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено встановлений розпискою від 02.06.2014 р. строк повернення боргу, позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог: 17000 дол. США основного боргу, що еквівалентно 44234,00 грн. та 3236,00 грн. - 3% річних від простроченої суми. Як вбачається з положень ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Оскільки угодою не було обумовлено розмір відсотків за користування позикою, на підставі вищевказаної норми закону з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню відсотки на рівні облікової ставки Національного банку України, розмір яких становить 21478,36 грн. Правильність такого розрахунку перевірена судом, Відповідачем в належний спосіб не спростована. Суд, враховуючи викладене, знаходить вимоги позивача обґрунтованими, в судовому засіданні доведеними. Щодо вимог про стягнення судових витрат, то суд зазначає наступне. Відподвіно до ч.ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать: витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Представництво як форма правової допомоги в суді є способом реалізації суб'єктом його прав та обов'язків у разі, якщо він з певних причин не має можливості безпосередньо взаємодіяти з іншими учасниками правових відносин. Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою суб'єкт права уповноважує фізичну або юридичну особу представляти його інтереси у правових стосунках з судом і учасниками судового провадження. В даному випадку інтереси позивача представляли адвокати Адвокатського об'єднання «Ліга справедливості» - Митнюк В.І. та Вітровчак О.О. на підставі договору про надання адвокатських послуг від 11.02.2016 р. № 11/02-16. Понесені позивачем судові витрати на правову допомогу документарно підтверджуються відповідними платіжними документами, відповідними тарифами на надання правової допомоги та адвокатських послуг, що передбачені умовами вказаного договору та Актами здачі-прийняття наданих послуг на загальну суму 6250,00 грн., яка підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. Також з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню понесені ним та підтверджені документально судові витрати, пов'язані з розглядом судової справи в розмірі 442 грн. 00 коп. та сума судового збору в розмірі 786,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved