Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати п. 22 додатку № 2 до Ухвали Львівської міської ради від 29.03.2007р. № 687 «Про передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок у м. Львові», згідно якого громадянам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] передано у спільну власність земельну ділянку площею 848 кв.м. (0,0848 га.) на вул. Моршинська, 9-а у м. Львові. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, пунктом 22 додатку № 2 до Ухвали Львівської міської ради від 29.03.2007р. № 687 «Про передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок у м. Львові»Львівська міська рада передала у приватну власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] земельну ділянкуплощею 0,0848 га., за адресою: м. Львів, вул. Моршинська, 9 «А», в межі якої включено включаючи спільний проїзд, який веде до будинку позивача.[PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі вказаного рішення було видано Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0848 га. за адресою: м. Львів, вул. Моршинська, 9 «А» від 15 лютого 2008р. серії ЯД № 461417. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перекрили вказаний проїзд до будинку позивача та встановили металеві ворота, внаслідок чого позивач та інші співласники будинку № 7 та будинку № 9 на вул. Моршинська у м. Львові не можуть проїхати до належного їм житла. При передачі у власність вказаної земельної ділянки не було погоджено її межі з суміжними власниками та землекористувачами, зокрема дані щодо меж, які зазначені в кадастровому плані земельної ділянки відповідачів не відповідають опису меж земельної ділянки в акті встановлення і узгодження меж земельної ділянки, окрім цього на акті встановлення і узгодження меж земельної ділянки було підроблено підпис співвласника будинку № 9 на вул. Моршинській гр. [PERSON], що підтверджено висновком Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при управлінні МВС України на залізничному транспорті відділу з обслуговування ЛУ на Львівській залізниці від 02.07.2008р. № 161. Позивач зазначає, що оскаржуваний пункт додатку до ухвали Львівської міської ради опротестовувався прокурором Франківського району м. Львова та був скасованим ухвалою Львівської міської ради від 06.11.2008р. № 2189, яка скасована постановою Франківського районного суду м. Львова від 10.03.2011р. з підстав недотримання процедури її ухвалення. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та письмових поясненнях, позов просить задовольнити. Представником Львівської міської ради подана заява, згідно якої відповідач не заперечує щодо задоволення позову. Представник відповідача пояснив, що оглянувши територію спірного проїзду, будинковолодіння відповідачів, та будинку, в якому проживає позивач, він прийшов до висновків, що біля будинку позивача є гараж, до якого заїхати неможливо у звязку з закриттям проїзду відповідачами заїзду. Представником відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заявлено клопотання про застосування строків позовної давності та долучено до матеріалів справи ряд доказів. Представник відповідачів позов не визнає та просить в задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення представників сторін та допитаних в судовому засіданні свідків, суд встановив: Згідно пункту 22 додатку № 2 до Ухвали Львівської міської ради від 29.03.2007р. № 687 «Про передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок у м. Львові», [PERSON], [PERSON] та [PERSON] передано у спільну власність земельну ділянку площею 848 кв.м. (0,0848 га.) на вул. Моршинська, 9-а у м. Львові. Згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.05.2013р. [PERSON] належить на праві власності 43/100 частини квартири № 2 на вул. Моршинська, 7 у м. Львові. На плані земельної ділянки від 12.12.1998р. відзначено місцезнаходження будинків №№ 7, 9 та 9а на вул. Моршинській у м. Львові. Заявою міському голові м. Львова від 28.11.2006р. підтверджується звернення відповідачів про надання безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,0848 га. на вул. Моршинська, 9-а у м. Львові. Відповідно до акту встановлення і узгодження меж земельної ділянки на вул. Моршинська, 9 - а [PERSON], [PERSON], інформацію про дату складення якого не зазначається, земельна ділянка межує: від А до Б - загального користування вул. Крилова; від Б до В - землі міста ЖЕК № 200; від В до Г - будинковолодіння № 9 на вул. Моршинській; від Г до Д -землі загального користування вул. Моршинська; від Д до А - землі міста ЖЕК № 200. Згідно висновку Управління архітектури і містобудування Львівської міської ради від 08.11.2006р. Управління архітектури і містобудування погоджує надання відповідачам у приватну власність земельної ділянки площею 0,0848 га., за винятком ділянки площею 0, 0007 га. Згідно договору від 27.04.1991р. [PERSON] подарував [PERSON] 3/10 частини жилого будинку на вул. Моршинська, 9-а у м. Львові. Згідно відповіді Львівського обласного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 16.11.2004р. згідно рішення виконкому Львівської міської ради № 335 від 20.03.1953р. за будинковолодінням № 9 по вул. Моршинській закріплено земельну ділянку 1466,5 кв.м., на якій знаходиться будинковолодіння № 9а. З свідоцтв про право на спадщину від 27.12.2004р. вбачається успадкування гр. [PERSON] та [PERSON] по 7/10 частин жилого будинку на вул. Моршинська, 9-а у м. Львові. Згідно листа Державного архіву Львівської області від 26.09.2006р. протокол № 11 за 1953р. на державне зберігання в архів не поступав, тому видати довідку про надання земельної ділянки при будинку № 9 по вул. Моршинській неможливо. Відповідно до довідок Львівського міського управління земельних ресурсів від 22.01.2007р. відсутня інформація про наявність зареєстрованих державних актів про право власності на земельні ділянки у відповідачів. На плані земельної ділянки відображені межі земельної ділянки на вул. Моршинська 9а у м. Львові. Технічним паспортом на квартиру № 2 в будинку № 7 на вул. Моршинська у м. Львові описано технічні характеристики квартири позивача. Техпаспортом підтверджується наявність двох входів у вказаному будинку. З плану земельної ділянки та поверхового плану будинку № 7 на вул. Моршинська та технічного паспорта квартири № 2 будинку № 7 на вул. Моршинська вбачається, що в квартиру № 2 зазначеного будинок передбачено вхід з сторони будинків за адресою вул. Моршинська,9 та вул. Моршинська 9а. Вихід з будинку № 7 на вул. Моршинська до вул. Моршинської передбачається на територію спірної земельної ділянки - проїзду. Технічними паспортами на житловий будинок № 9а на вул. Моршинській у м. Львові від 15.01.2009р. та від 17.04.2006р. та планами присадибної ділянки № 9а на вул. Моршинській у м. Львові станом на 23.05.1990р. та 02.12.1997р. наводиться характеристика земельної ділянки на вул. Моршинська 9а, де спірна частина земельної ділянки позначається, як двір. Разом з цим, згідно листа ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 11.06.2008р. адвокату [PERSON] за бинковолодінням № 7 на вул. Моршинська закріплено земельну ділянку розміром 1235,9 кв.м., за будинковолодінням № 9 на вул. Моршинська закріплено земельну ділянку розміром 1466,5 кв.м. згідно рішення виконкому Червоноармійської районної Ради народних депутатів за № 3 від 12.01.1953р. Додатково ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» повідомляє, що даними земельного кадастру бюро не володіє, оскільки на БТІ покладено функцію інвентаризації та реєстрації тільки обєктів нерухомого майна, які повязані фундаментом із землею. Згідно відповіді Управління з контролю за використанням та охороною земель у Львівській області від березня 2008р. № 376 земельна ділянка площею 1466,5 кв.м. згідно рішення Львівської міської ради депутатів трудящих від 20.03.1953р. № 335 була закріплена за будинком № 9 на вул. Моршинська у м. Львові. Конфігурація земельної ділянки збережена і на даний час з врахуванням подальшого розподілу цієї земельної ділянки на два окремі номери будинковолодінь № 9 та 9а. З огляну на вищенаведене, ухвала сесії Львівської міської ради від 29.03.2007р. № 687 щодо безоплатної передачі мешканцям будинку № 9а на вул Моршинській відповідає вимогам Земельного кодексу України та Закону України про місцеве самврядування в Україні. Разом з цим Управління з контролю за використанням та охороною земель у Львівській області повідомляє, що гр.. [PERSON] не міг бути залученим до підписання акту встановлення та погодження меж при підготовці технічної документації щодо виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку по вул. Моршинська, 9а, оскільки на той час не був суміжним землевласником чи землекористувачем. Згідно відповіді Управління з контролю за використанням та охороною земель у Львівській області від 18.06. 2008р. № 1140 земельна ділянка площею 1466,5 кв.м. згідно рішення Львівської міської ради депутатів трудящих від 20.03.1953р. № 335 була закріплена за будинком № 9 на вул. Моршинська у м. Львові. Розподіл при будинкової території по вул. Моршинська № 9 відбувся за зверненням Народного суду Залізничного району м. Львова в червні 1959 року. Користування при будинковою територією по вул. Моршинській, 9а в існуючих межах, зафіксовано планом садибної ділянки від 23.05.1990р., виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації. Конфігурація земельної ділянки будинковолодіння № 9 по вул. Моршинській станом на 1953 рік збережена і на даний час, а також беручи до уваги рішення Львівської міської ради депутатів трудящих від 20.03.1953р. № 335 та картографічні матеріали обміру кварталів стає очевидним, що ніякого проїзду загального користування через будинковолодіння № 9 по вул. Моршинській не показано, а наявна цілісна земельна ділянка, яка в процесі розподілу нерухомого майна була розділена на два окремі будинковолодіння. Відповідно до рішення Львівської міської ради депутатів трудящих від 20.03.1953р. № 335 вирішено залишити в користуванні за будинкоуправлінням № 121 Червоноармійського району по вул. Моршинській при будинку № 9 земельну ділянку площею 1466,5 кв.м. З аналізу вказаного рішення суд приходить до висновку, що земельна ділянка площею 1466,5 кв.м. була залишена в користування будинкоуправління № 121 Червоноармійського району а не будинковолодіння № 9 по вул. Моршинській у м. Львові. Згідно державного акту про право приватної власності на землю від 23.01.2003р. 3/5 частини земельної ділянки площею 0,0600 га. на вул. Моршинська, 9 у м. Львові належать [PERSON] та [PERSON]. Згідно висновку судово-почекрознавчої експертизи за матеріалами кримінальної справи № 144-2045 від 24.03.2009р. підпис від імені [PERSON] розташований у графі «[PERSON] Моршин. № 9» в акті встановлення і узгодження меж земельної ділянки [PERSON], [PERSON] у м. Львові по вул. Моршинська, 9-А не є придатним для почеркознавчого дослідження з метою ідентифікації виконавця, з причин викладених в досліджуваній частині висновку. Листом від 03.08.2012р. № 96-316-12 Прокуратура Личаківського району м. Львова повідомила [PERSON] про відмову в порушенні відносно неї кримінальної справи, за вчинення злочинів , передбачених ст.ст. 358 ч.1, 358 ч.3 КК України та закриття кримінальної справи № 144-2045 за ознаками злочинів передбачених ст.ст. 358 ч.1, 358 ч.3 КК України. Листом від 29.02.2008р. № 01-6-П61/62 Головне управління земельних ресурсів у Львівській області повідомило позивача, що державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,060 га для обслуговування житлового будинку № 9 на вул. Моршинській у м. Львові видано на імя [PERSON]та [PERSON] 23.01.2003р. Ухвала про передачу земельної ділянки площею 0,0848 га по вул. Моршинській, 9а прийнята 29.03.2007р. Тому [PERSON] не міг бути залученим до підписання акту встановлення та погодження меж при підготовці технічної документації щодо виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку по вул. Моршинська, 9а, оскільки на той час не був суміжним землевласником чи землекористувачем. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 23.09.2010р. у справі № 22-4915/10, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.03.2012р. скасовано рішення Франківського районного суду м. Львова від від 31.03.2010р. в частині задоволення позову та відмовлено в задоволенні позову [PERSON] в інтересах [PERSON] про визнання недійсним державного акту серії ЯД № 461417 від 15 лютого 2008р. про право власності на земельну ділянку площею 0,0848 га. за адресою: м. Львів, вул. Моршинська, 9 «А» та зобовязання [PERSON], [PERSON], [PERSON] демонтувати металеві ворота. Вказані судові рішення мотивовані тим, що до участі у справі в якості відповідача не було залучено Львівську міську раду. Згідно державного акту про право приватної власності на землю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі ухвали Львівської міської ради № 85 від 05.11.1998р. передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0600 га. на вул. Моршинська, 9 у м. Львові. З наявного на вказаному акті плану зовнішніх меж земельної ділянки, ділянка межує: від А до Б з будинковолодінням № 9 а на вул. Моршинська; від Б до В землі загального користування; від В до Г - вул. Моршинська землі загального користування; від Г. до А проїзд землі загального користування. Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку площею 0,0848 га. за адресою: м. Львів, вул. Моршинська, 9 «А» від 15 лютого 2008р. серії ЯД № 461417, вказана земельна ділянка належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З наявного на вказаному державному акті плану зовнішніх меж земельної ділянки, ділянка межує: від А до Б - землі загального користування вул. Моршинська; від Б до В - землі житлової забудови; від В до Г - загального користування вул. Горбачовського; від Г до Д - землі житлової забудови; від Д до А - землеволодіння гр. [PERSON] та ін., вул. Моршинська,9 Відповідно до акту встановлення і узгодження меж земельної ділянки на вул. Моршинська, 9 - а [PERSON], [PERSON], інформацію про дату складення якого не зазначається, земельна ділянка межує: від А до Б - загального користування вул. Крилова; від Б до В - землі міста ЖЕК № 200; від В до Г - будинковолодіння № 9 на вул. Моршинській; від Г до Д -землі загального користування вул. Моршинська; від Д до А - землі міста ЖЕК № 200. Співставивиши вищевказані державний акт про право власності на земельну ділянку за адресою: м. Львів, вул. Моршинська, 9 «А» та акт встновлення та узгодження меж вказаної земельної ділянки судом встановлено, що вказані документи містять різну інформацію про суміжніх землекористувачів земельної ділянки. Співставивши плани земельних ділянок, які наявні на державних актах про право власності на земельні ділянки на вул. Моршинська, 9 та на вул. Моршинська 9а, судом встановлено, що відображена на державному акті про право власності на земельну ділянку на вул. Моршинська, 9 межа проїзд -змелі загального користування, включена в межі земельної ділянки на вул. Моршинська 9а. Згідно листа Державної інспекції сільського господарства в Львівській області від 18.03.2015р. п.22 ухвали Львівської міської ради №687 від 29.03.2007 року суперечить вимогам п. «а» ч.3 ст.83 та ст. 198 Земельного кодексу України, оскільки таким неправомірно передано у приватну власність проїзд загального користування та підроблено підпис суміжного землекористувача на акті встановлення та узгодження меж земельної ділянки. Згідно листа управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради від 11.12.2007р. № 3-П-27644/2403 адресованого [PERSON] відповідно до додатка 4 рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.10.2004р. № 987 обовязковим документом, який вимагається при розгляді питання приватизації земельної ділянки є акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки виконаний спеціалізованою ліцензованою землевпорядною організацією з підписами суміжних землекористувачів, завірених начальником ЖЕКу. Гр. [PERSON] та [PERSON] звернулися у Львівську міську раду з проханням про приватизацію земельної ділянки на вул. Моршинська 9а та представили всі необхідні документи, в тому числі акт встановлення і узгодження меж. Факт фальсифікації підпису можуть встановити лише органи, на які покладено такі повноваження. У разі встановлення такого факту на розгляд Львівської міської ради буде винесено питання про відміну п. 22 ухвали Львівської міської ради від 29.03.2007р. № 687 «Про передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок у м. Львові». Прокурором Франківського району м. Львова 19.09.2008р. опротестовано ухвалу Львівської міської ради від 29.03.2007р. № 687 «Про передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок у м. Львові» в частині передачі у власність гр. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки площею 848 кв.м. (0,0848 га.) на вул. Моршинська, 9-а у м. Львові з підстав не підписання акту встановлення і узгодження меж земельної ділянки без вказання дати його складення інженером геодезистом [PERSON], підроблення підпису на вказаному акті гр. [PERSON], та передачі у власність проїзду землі загального користування, що неможе передаватися у приватну власність згідно вимог ч. 3 ст. 83 Земельного кодексу України. Згідно інформаційної довідки за підписом начальника юридичного управління [PERSON], за результатами розгляд вказаного протесту прокурора протест прокурора Франківського району м. Львова 19.09.2008р. № 136 зн-08 є підставним та запропоновано його задоволити та відмінити п. 22 додатка до ухвали Львівської міської ради від 29.03.2007р. № 687 «Про передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок у м. Львові». Ухвалою Львівської міської ради від 06.11.2008р. № 2189 «Про розгляд протесту прокурора Франківського району м. Львова від 12.09.2008 № 136 зн-08» протест прокурора Франківського району м. Львова від 12.09.2008 № 136 зн-08 задоволено та відмінено п. 22 додатка до ухвали Львівської міської ради від 29.03.2007р. № 687 «Про передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок у м. Львові». Постановою Франківського районного суду м. Львова від 10.03.2011р. по справі № 2-65/11 залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013р. визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради від 06.11.2008р. № 2189 «Про розгляд протесту прокурора Франківського району м. Львова від 12.09.2008 № 136 зн-08». Скасовуючи вказану ухвалу суд виходив з того, що у відповідності з ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Законодавством не передбачено права органу місцевого самоврядування скасовувати свої попередні рішення, на підставі яких виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Допитані у ході судового розгляду справи свідки дали пояснення щодо обставин справи наступного змісту. Свідок [PERSON] пояснив що давно проживає на [INFO], яка сусідньою з вулицею Моршинською та підтверджує наявність проїзду загального користування між будинками № 7 та № 9 на вул. Моршинській, яким користувалися мешканці будинків № 7, № 9 та № 9а на вул. Моршинській у м. Львові. Свідок пояснив, позивач встановив металеві ворота від гаражу до вказаного проїзду, які після закриття цього проїзду залишилися і надалі, однак позивач вказаним проїздом на даний час не користується у звязку з його закриттям. Свідок [PERSON], пояснила, що проживає за адресою: [INFO] та підтвердила наявність між між будинками № 7 та № 9 на вул. Моршинській проїзду загального користування, яким користувалися мешканці будинків № 7, № 9 та № 9а на вул. Моршинській у м. Львові. Свідок пояснила що вказаний проїзд завжди був наявним. Після приватизації земельної ділянки мешканці будинку № 9а на вул. Моршинській закрили вказаний проїзд, внаслідок чого мешканці будинку № 9 на вул. Моршинській були змушені робити окремий вхід до свого будинку безпосередньо з тротуару вул. Моршинської. Після зариття відповідачами проїзду позивач немає змоги доїхати до свого підїзду. Свідок зазначила, що її чоловік не підписував відповідачам акту погодження меж земельної ділянки. Свідок [PERSON] повідомила, що працює на посаді інженера ЛКП «Затишне» та підтверджує наявність спільного проїзду загального користування з вулиці Моршинської до будинку № 7, 9а та 9 на вул. Моршинській, який було закрито гр. [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Свідок пояснила, що вказаним проїздом позивач користувався для доїзду до підїзду до дверей своєї квартири в будинку № 7 на вул. Моршинська, яка згодом була переобладнана під гараж. Свідок [PERSON] пояснив, що являється другом сімї позивача,часто бував та буває в нього дома. Свідок підтверджує наявність спірного проїзду з вулиці Моршинської до будинків № 7, 9а та 9 на вул. Моршинській, та повідомляє що їздив по зазначеному проїзду машиною. З його слів позивач та його сімя займалися утриманням та прибиранням цього проїзду. Свідок [PERSON] повідомила, що знайома з позивачем давно, часто бувала в гостях у позивача на вул. Моршинській,7 та підтверджує наявність проїзду з вулиці Моршинської між будинками № 7 та № 9, яким користувався позивач та мешканці будинку № 9 та 9а на вул. Моршинській. Свідок пояснила, що на даний час вказаний проїзд закрито, їй відомо, що його закрили відповідачі по справі. Свідок [PERSON] повідомив, що проживає в квартирі № 35 будинку № 11 на вул. Моршинській ще до моменту переїзду на вказану вулицю позивача з сімю та підтвердив що з вулиці Моршинської завжди був спільний проїзд до будинків №№ 7, 9а та 9, який на даний час закрито. Також свідок повідомив, що мешканці будинку № 9 а на вул. Моршинській мають окремий заїзд до свого будинку з сторони вул. Моршинська,11, однак ним не користуються та заставили його будівельними матеріалами. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає у квартирі № 2 в будинку № 7 на вул. Моршинська у м. Львові. Свідок пояснила, що до моменту передачі відповідачам у власність земельної ділянки на вул. Моршинська 9а, вона користувалася спірним проїздом, який було закрито відповідачами. Свідок зазначає, що внаслідок закриття проїзду вона немає можливості доїхати до підїзду свого будинку, доїзду також немає для екстрених служб (пожежна, швидка). Свідок пояснила, що біля підїзду будинку облаштувала стоянку для автомобіля на яку після закриття відповідачами проїзду неможе потрапити. Свідок [PERSON] пояснила, що мешкає в квартир №1 будинку № 7 на вул. Моршинській до якого веде один вхід. Свідок пояснила, що немає потреби для другого проїзду до її будинку, позивач ніколи автомобілем не їздив по спірному проїзду. Наявні сходи біля будинку № 7 з сторони квартири позивача ведуть в сад. Долученими до справи копією скарги та судовими рішення доводиться наявність конфлікту між позивачем та [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила, що мешкає в квартир №4 будинку № 7 на вул. Моршинській. Свідок зазначає, що біля підїзду позивача є гараж, але це не гараж, позивач має окрему земельну ділянку. Свідок [PERSON] пояснив, що мешкає навпроти будинку відповідачів. Свідок зазначає, що встановлена відповідачами брама належить до будинків № 9 та 9а на вул. Моршинській. Свідок пояснив, що ніколи не бачив позивача за кермом автомобіля, та не замічав біля його квартири гаража. Підїзд до будинку позивача один. Свідок [PERSON] пояснив, що проживає [INFO] на вул. Моршинській. Знає позивача приблизно з 1986 року. Свідок пояснив, що спірний проїзд є подвірям будинку де він проживає. Збудований позивачем гараж є самочинним будівництвом. Свідок підтвердив, що до моменту приватизації земельної ділянки позивач користувався спірним проїздом, спільно з його дідом ставив сітку, після приватизації виникла суперечка. Свідок зазначає, що підготовкою документів щодо приватизації займалася його мама. Заїзду до будинку № 9а на вул. Моршинській з сторони будинку № 11 немає. Оцінивши в сукупності показання свідків, суд приходить до висновку, що спірна частина земельної ділянки до моменту її передачі у власність відповідачам була проїздом для будинків № 7, 9 та 9а на вул. Моршинській до моменту її передачі оскаржуваним рішенням в приватну власність відповідачів. Зокрема вказане підтвердила переважаюча більшість свідків, включно з сівдками відповідачів, окрім свідків [PERSON], в якої з позивачем наявний конфлікт відносно горища будинку, та [PERSON] Непоінформованість свідків відносно документацію щодо спірної земельної ділянки немов спростовувати їхні покази. Свідки підтвердили відомі їм обставини та не зобовязані давати оцінку документам, які відносяться до обставин справи. З наданої ЛКП «Затишне» інформації та схеми в листі від 16.07.2015р. № 793 вбачається, що позивач у жовтні - листопаді 2007р. з дозволу Франківської районної адміністрації будував систему водовідведення від будинку № 7 на вул. Моршинська у м. Львові, яка проходить під територією спірного проїзду загального користування, до міської каналізаційної мережі по вул. Моршинській у м. Львові. Листом від 16.07.2015р. № 794 ЛКП «Затишне» повідомило, що є балансотримувачем будинку № 7 на вул. Моршинська у м. Львові. ЛКП немає доступу для експлуатації та утримання будинку № 7 на вул. Моршинська у м. Львові зі сторони будинку № 9 та 9а на вул. Моршинській. Мешканці вказаного будинку також немають доступу до будинку № 7 на вул. Моршинська у м. Львові з вказаної сторони, оскільки хвіртка і ворота закриті на ключ мешканцями будинку № 9а. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу № 76 від 17.05.2005р. балансоутримувачем будинку є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Утримання будинків і прибудинкових територій згідно вказаних Правил є господарською діяльністю, яка спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Представником відповідачів було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, яке обгрунтовується тим, що позивачеві було відомо про оскаржувану ухвалу ще 29.08.2008р., відповідно з цього часу почався перебіг позовної давності, який згідно ст. 257 Цивільного кодексу України становить три роки. Розглянувши вказане клопотання, суд не вбачає обставин пропущення позивачем строків позовної давності, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» від 20.12.2011р. № 4176-VI внесено зміни в ч. 1 ст. 268 ЦК України та виключено з неї п. 4, згідно якого позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право. Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» від 20.12.2011р. № 4176-VI набрав чинності 14.01.2012р., відповідно передбачений ним трирічний строк спливає 14.01.2015р. Оскільки позивач заявив позов до настання вказаної дати, строк позовної давності ним не пропущений. За таких умов, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, заслухавши пояснення свідків та представників сторін, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного: Відповідно до п. а ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, відносяться землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Матеріалами справи доводиться наявність між будинками № 7 та № 9 на вул. Моршинській у м. Львові проїзду загального користування призначеного для використання мешканцями будинків №№ 7, 9 та 9а на вул. Моршинській у м. Львові, зокрема вказані обставини доводяться показами свідків, листом Державного комітету України з земельних ресурсів від 07.07.2008р. № 14-11-13/7272, державним актом про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0600 га. на вул. Моршинська, 9 у м. Львові. Суд критично оцінює долучені відповідачами копії планів присадибної ділянки № 9а на вул. Моршинській, де вказаний проїзд позначено як двір, оскільки згідно листа листа ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 11.06.2008р. адвокату [PERSON] даними земельного кадастру бюро не володіє, оскільки на БТІ покладено функцію інвентаризації та реєстрації тільки обєктів нерухомого майна, які повязані фундаментом із землею. Згідно Львівської міської ради депутатів трудящих від 20.03.1953р. № 335 земельну ділянку площею 1466,5 кв.м. вирішено залишити в користуванні за будинкоуправлінням № 121 Червоноармійського району по вул. Моршинській при будинку № 9. Таким чином, земельна ділянка біля будинку на вул. Моршинська 9 мешканцям вказаного будинку станом на 1953р. не належала та не надавалася, та відповідно не могла бути розділеною між мешканцями вказаного будинку при його поділі. При цьому, згідно відповіді Державного архіву Львівської області від 26.09.2006р. видати довідку про надання земельної ділянки при будинку №9 по вул. Моршинській згідно протоколу № 11 за 1953р. неможливо. Таким чином на момент надання відповідачам у власність земельної ділянки згідно оскаржуваної ухвали, відповідачі не були її користувачами у відповідності з положеннями Земельного кодексу України. Співставлення планів земельних ділянок на державних актах про право власності на земельні ділянки на вул. Моршинська 9 та вул. Моршинська 9-а доводить, що до площі земельної ділянки на вул. Моршинська 9-а, яка згідно п. 22 додатку № 2 до Ухвали Львівської міської ради від 29.03.2007р. № 687 «Про передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок у м. Львові», передана у власність громадянам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] включено вищевказаний проїзд загального користування. Матеріалами справи та показами свідків доводиться, що [PERSON] є співвласником квартири № 2 на вул. Моршинська, 7 у м. Львові, та використовував для доступу до своєї квартири проїзд загального користування між будинками № 7 та № 9 на вул. Моршинській у м. Львові, який передано у приватну власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON], та перекрито вказаними особами. Закриття проїзду загального користування привело до порушення права позивача на володіння та користування належним йому майном, внаслідок чого [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. При цьому судом встановлено, що в процесі надання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у власність земельної ділянки на вул. Моршинська 9-а у м. Львові, було порушено процедуру відведення цієї земельної ділянки. Процедура передачі у власність громадянам земельних ділянок станом на 29.03.2007р. регулювалася ст. 118 Земельного кодексу України, згідно якої районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. В силу п.п. д, е, ч. 1 ст. 184 Земельного кодексу України зміст землеустрою передбачає встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок, складення проектів відведення земельних ділянок. Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Відповідно до п. в ч. 1 ст. 183 Земельного кодексу України одним з завдань землеустрою є встновлення меж земельних ділянок власників і землекористувачів. Згідно додатку 4 чинного на той час рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.10.2004р. № 987 обовязковим документом, який вимагається при розгляді питання приватизації земельної ділянки є акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки виконаний спеціалізованою ліцензованою землевпорядною організацією з підписами суміжних землекористувачів. Як доводиться матеріалами справи, зокрема шляхом співставлення акту встановлення встановлення і узгодження меж земельної ділянки на вул. Моршинська, 9 - а та державного акту про право власності на земельну ділянку площею 0,0848 га. за адресою: м. Львів, вул. Моршинська, 9 «А» від 15 лютого 2008р. серії ЯД № 461417, межі земельної ділянки площею 0,0848 га. за адресою: м. Львів, вул. Моршинська, 9 «А» від 15 лютого 2008р. серії ЯД № 461417 не погоджено з сумужними власниками та землекористувачами, оскільки у вказаних докумнетах містяться різні описи меж земельних ділянок. При цьому, згідно висновку Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при управлінні МВС України на залізничному транспорті відділу з обслуговування ЛУ на Львівській залізниці від 02.07.2008р. № 161 - в графі «Землекористувач» навпроти прізвища [PERSON], в акті встановлення і узгодження меж земельної ділянки по вул. Моршинській 9а, виконаний не гр. [PERSON], а іншою особою. Наведене додатково доводить підроблення підпису землекористувача на вказаному акті встановлення і узгодження меж земельної ділянки. При чому [PERSON] не був суміжним землекористувачем. Згідно статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 124 Конституції України передбачено, що до юрисдикції судів віднесено всі правові відносини, що виникають у державі. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання. Відповідно до ст. 393 ЦК України - правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Outcome: approved