Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просять: визнати\~договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири, загальною площею 52,7 кв.м, житловою площею 30,3 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що був укладений 24 вересня 1999 року між [PERSON] , яка діяла за себе та свого неповнолітнього сина [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований на товарній біржі «Дніпродзержинська» 24.09.1999 року за № 007/321, та зареєстрований Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації - дійсним, та таким що підлягає реєстрації. В обґрунтування своїх вимог позивачі в позовній заяві зазначили, що 24 вересня 1999 року, ними [PERSON] , [PERSON] , яка діяла за себе та за свого неповнолітнього (на той час) сина [PERSON] , 1989 року народження, та [PERSON] , відповідно до біржової угоди, зареєстрованої на товарній біржі «Дніпродзержинська» 24.09.1999 року за № 321, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, була придбана двокімнатна квартира, розташована за адресом: [ADDRESS] , загальною площею 52,7 кв.м, житловою площею 30,3 кв.м. 18 жовтня 1999 року, згідно вимог діючого на той час законодавства, договір купівлі-продажу нерухомого майна, як правовстановлюючий документ, був зареєстрований Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації, і відомості про нього, як про власника квартири, внесені в реєстрову книгу № 153 за реєстровим № 22173. За умовами Договору купівлі-продажу від 24 вересня 1999 року, зазначена квартира належала продавцям на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.04.1999 року, виданого Першою Дніпродзержинською ДНК за реєстром № 1-1654, та зареєстрованого в БТІ м. Дніпродзержинська (зараз Кам`янське) в реєстровій книзі № 153 за реєстровим № 22173. Спірна квартира була продана йому відповідачами за 6000 грн., які були передані ним, продавцю під час підписання договору. Після укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна квартира була прийнята ним - позивачем, у власність, з того часу він став володіти та користуватися нею на свій розсуд, зареєструвався та мешкає по теперішній час. Вважає, що ним було добросовісно придбане право власності на квартиру, так як при укладені договору купівлі-продажу продавцями та покупцем квартири були виконані всі умови договору купівлі-продажу, сплачена вартість придбаного майна, він прийняв нерухоме майно у власність та здійснив державну реєстрацію придбаного об`єкту нерухомого майна, став володіти та користуватися ним за його призначенням. На теперішній час у нього виникла необхідність у внесенні відомостей про реєстрацію права власності на зазначене майно в Єдиний реєстр речових прав на нерухоме майно. У відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради йому роз`яснили, що договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на товарній біржі «Дніпродзержинська» не може бути зареєстрованим в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як нотаріально не посвідчений. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 187284251 від 02.11.2019 року, відомості щодо права власності на нерухоме майно, а саме квартиру у [ADDRESS] , відсутні. На теперішній час у нього не має можливості оформити нотаріально з продавцями укладений на товарній біржі «Дніпродзержинська» договір купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки ні він, як покупець, ні [PERSON] , яка діяла за себе та свого неповнолітнього (на той час) сина [PERSON] , ні [PERSON] як продавці, не ухилялися від нотаріального посвідчення договору, але вказаний договір не був нотаріально посвідчений внаслідок запевнень представника товарної біржі, що вказаний правочин не потребує нотаріального посвідчення, так як стаття 15 Закону України «Про товарну біржу» передбачає перелік біржових операцій, до якого також включений договір купівлі-продажу, а відповідно до частини 2 ст. 9 Житлового Кодексу України з доповненнями 1993 року квартира (будинок) може бути придбана на біржових торгах. Приймаючи до уваги, що нотаріальна форма договору купівлі-продажу квартири не була дотримана по незалежним від сторін угоди причинам та в зв`язку з тим, що на цей час посвідчити договір, укладений через товарну біржу, в нотаріальному порядку немає можливості, хоча були виконані всі його умови, він вимушений звернутися до суду з позовом про визнання укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Ухвалою від 09 січня 2020 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду 30.01.2020 року відзив на позов, в якому зазначили про те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 24 вересня 1999 року укладений між ними та [PERSON] та зареєстрований на товарній біржі «Дніпродзержинська», за реєстраційним № 007/321 вважають дійним, на підставі того, що на час укладення такий договір відповідав положенням ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» та не підлягав нотаріальному посвідченню. У зв`язку із цим вони, як продавці нерухомого майна і не наполягали на нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу квартири. При оформленні цієї угоди між сторонами була домовленість щодо всіх істотних умов договору, така домовленість підтверджена письмовим доказом (договором купівлі-продажу нерухомого майна), відбулось повне виконання договору, вони звільнили квартиру, а покупець сплатив оговорену суму за квартиру. Претензій щодо продажу квартири до позивача не мають. Просять провести розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи - Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речовин прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Товарної біржі «Дніпродзержинська» в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: \~В ході\~судового розгляду\~встановлено,\~що 24\~вересня 1999\~року між\~сторонами був\~укладений договір\~купівлі-продажу\~нерухомого майна:\~двокімнатної квартири,\~розташованої за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~загальною площею\~52,7\~кв.м,\~житловою площею\~30,3\~кв.м.\~(а.с.\~22).\~Відповідно до\~договору купівлі-продажу\~нерухомого майна,\~зареєстрованого на\~товарній біржі\~«Дніпродзержинська» 24\~вересня 1999\~року за\~№ 321,\~квартира була продана позивачу за 6000 гривень, які були одержані відповідачами, як продавцями, від позивача, як покупця, до підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна (Пункт 4 договору). 18 жовтня 1999 року Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації зареєструвало право власності за позивачем на спірну квартиру, про що було внесений відповідний запис № 22173 у реєстрову книгу № 153 та зроблений реєстраційний напис на договору купівлі-продажу від 24 вересня 1999 року, як на правовстановлюючому документі. Згідно даних інвентаризаційної справи ОКП «Дніпродзержинське БТІ» право власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] було зареєстроване станом на 31.12.2012 року за позивачем, на підставі договору купівлі-продажу від 24.09.1999 року, зареєстрованого на товарній біржі «Дніпродзержинська» за реєстровим номером № 22173, дані відомості перевірено на паперових носіях, що підтверджується листом Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» ДОР за вих. № 1314 від 22.11.2019 року (а.с. 12). Як вбачається з довідки № 1/22229 від 16.10.2019 року (а.с. 11) у квартирі за адресою: [ADDRESS] , мешкає позивач з сім`єю у складі двох осіб [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та має заборгованості по комунальним платежам, що підтверджується довідкою за № 15260/2019-10-16/67693 від 16.10.2019 року (а.с. 10). Згідно висновку про ринкову вартість об`єкта нерухомості від 04.11.2019 року (а.с. 13-18), вартість квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , станом на 04.11.2019 року складає 49865 грн. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року, біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 45 ЦК України (в редакції 1963 року), недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Відповідно до ст. 47 ЦК України (в\~редакції 1963\~року), нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. \~ \~ \~ \~Відповідно ч. 4 ст. 203 ЦК України (в редакції 2004 року), правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. \~ \~ \~ \~Відповідно ч. 1 ст. 209 ЦК України (в редакції 2004 року), правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. \~ \~ \~ \~Відповідно ч. 2 ст. 220 ЦК України (в редакції 2004 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) та ст. 657 ЦК України (в редакції 2004 року), договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідченим. Статтею 392 ЦК України передбачено право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з вище викладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. З огляду на вимоги\~ст. 13, 141 ЦПК України\~суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача 768 грн. 40 коп., в відшкодування судового збору.

Outcome: approved