Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірним внесення відповідачем до рахунку №1115 від 01.12.2015 року за спожиту електричну енергію в листопаді 2015 року за адресою: м. Чернігів, вулиця Пухова, 114 а суми неіснуючого боргу в розмірі 10553 грн. 96 коп. Також позивач просить визнати неправомірним не зазначення відповідачем в рахунку №1115 від 01.12.2015 року за спожиту електричну енергію в листопаді 2015 року за вказаною вище адресою суми переплати в розмірі 512 грн. 25 коп. Крім того, позивач просить зобовязати відповідача виписати виправлений рахунок за спожиту енергію в листопаді 2015 року за адресою: м. Чернігів, вулиця Пухова, 114-а, виключивши неіснуючий борг в розмірі 10553 грн. 96 коп. та вказавши суму переплати в розмірі 512 грн. 25 коп. Обгрунтував позивач свої вимоги тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.10.2015 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 24.11.2015 року, у задоволенні вимог ПАТ «Чернігівобленерго» про стягнення з нього заборгованості за спожиту електричну енергію відмовлено у звязку з недоведеністю наявності такої заборгованості. Не зважаючи на судове рішення, відповідач у рахунку №1115 від 01.12.2015 року за спожиту електричну енергію в листопаді 2015 року за адресою: м. Чернігів, вулиця Пухова, 114 а безпідставно зазначив борг в сумі 10553 грн. 96 коп, який насправді не існує, а також не вказав наявність переплати в розмірі 512 грн. 25 коп., яка існувала на час відключення будинку від електропостачання, що мало місце 30.03.2015 року, так як позивач сплачував кошти на перед для запобігання можливих конфліктних ситуацій. Вказаний розрахунок був досліджений судом при розгляді справи до позовом ПАТ «Облтеплокомуненерго» до [PERSON] (Справа №750/5934/15-ц), йому надана відповідна оцінка при винесенні рішення, адже суд у своєму рішенні від 09.10.2015 року зазначив, що погоджується з розрахунком, наданим відповідачем (а.с.168), відповідно до якого, станом на березень 2015 року відсутня заборгованість у відповідача перед позивачем за спожиту електроенергію. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі та заперечення на позов. У запереченні відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні його вимог, посилаючись на те, що протягом серпня 2014 року відповідачем двічі в телефонному режимі передавались показники лічильника «5141» та «3618», у вересні 2014 року відповідачем були передані показники « 3630», у жовтні енергопостачальником зафіксовані показники лічильника «6236», які були зняті контролером позивача, враховуючи, що у передньому місяці зафіксовані показники 12 кВт.год, позивач прийняв рішення - обсяг електроенергії, зафіксований\~ у жовтні, рівномірно розподілити на вересень та жовтень, отже заборгованість склала 422 грн 54 коп, враховуючи, що під час заміни приладу обліку електричної енергії 24.11.2014 року зафіксовані показання лічильника «3494», то, враховуючи здійснені оплати станом на грудень 2014 року нарахована заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 10553 грн 96 коп.\~Крім того, представник відповідача у запереченні зазначив, що відповідач не згоден з рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.10.2015 року, яким у задоволенні вимог ПАТ «Чернігівобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 10334 грн. 54 коп. відмовлено, оскаржив дане рішення та ухвалу апеляційного суду у касаційному порядку. Також представник відповідача зазначає, що в рішенні суду від 09.10.2015 року не зазначено, що у позивача існує переплата в розмірі 512 грн. 25 коп., а тому підстав для задоволення цієї вимоги немає. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові докази у справі, суд вбачає підстави для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.10.2015 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 24.11.2015 року, у задоволенні вимог ПАТ «Чернігівобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 10334 грн. 54 коп. відмовлено. Суд мотивував своє рішення тим, що позивачем не доведено наявність показань лічильника відповідача даним, вказаним ним в обіговій відомості, водночас, на час зняття лічильника 24.11.2015 року, зафіксовані показники лічильника 3494, суд погоджується із розрахунком, наданим відповідачем (а.с. 168), відповідно до якого, станом на березень 2015 року відсутня заборгованість у відповідача перед позивачем за спожиту електроенергію. Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено споживання відповідачем за період вересень-листопад 2014 року електричної енергії в кількості 9876 кВТг на 10334 грн 54 коп. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, доводи відповідача, які викладені у запереченні до даної позовної заяви, були досліджені під час судового розгляду у справі за позовом ПАТ «Чернігівобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості і їм надана оцінка у судовому рішенні, що набрало законної сили. При цьому, суд, мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні вимог ПАТ «Чернігівобленерго» про стягнення з [PERSON] боргу, погодився із розрахунком наданим відповідачем на аркуші 168 справи №750/5934/15-ц, відповідно до якого, станом на березень 2015 року відсутня заборгованість у відповідача перед позивачем за спожиту електроенергію, а натомість в цьому розрахунку зазначена переплата на день відключення споживача від електропостачання 30.03.2015 року в розмірі 512 грн. 25 коп. (а.с.73) Крім того, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2015 року у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Чернігівобленерго» про визнання незаконним відключення від електромережі домоволодіння та зобовязання відновити електропостачання, судом встановлено, що 30.03.2015 року домоволодіння позивача за адресою: м. Чернігів, вул. Пухова, 114-а було повторно відключено за неіснуючий борг, а тому даним рішенням зобовязано ПАТ «Чернігівобленерго» відновити електропостачання [PERSON] за вказаною вище адресою (а.с.22-23) Згідно ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Жодних доказів на підтвердження існування боргу в сумі 10334 грн. 54 коп. відповідачем не надано, без врахування вказаної суми боргу у позивача є переплата на час відключення його від електропостачання, що відповідачем не спростовано, адже з часу відключення електроенергії 30.03.2015 року позивачу більше не надавалися послуги з електропостачання за адресою: м. Чернігів, вул. Пухова, 114-а, тому суд вважає безпідставним внесення до рахунку №1115 від 01.12.2015 року (по особовому рахунку 285/138, що відкритий на [PERSON]) за спожиту електроенергію в листопаді 2015 року за адресою: вулиця Пухова, 114-а м. Чернігова суми боргу в розмірі 10553 грн. 96 коп. та не зазначення в цьому рахунку наявної на день відключення споживачу електропостачання (30.03.2015 року) переплати в розмірі 512 грн. 25 коп. За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню у спосіб, що ним заявлений, адже законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Outcome: approved