Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати неправомірною бездіяльність відповідача з приводу не розгляду на засіданнях Комісії підконтрольного йому Інформаційно консультаційного центру ПАТ «Чернігівобленерго»: заяви позивача від 27 травня 2015 року про заключення договору про користування електричною енергією; скарги позивача від 27 травня 2015 року на тривале ухилення енергопостачальника від заключення із споживачем договору про користування електричною енергією; звернення від 05 серпня 2015 року з деякими уточненнями з приводу поданої 27.05.2015 року заяви про заключення договору про користування електричною енергією за адресою: вулиця Пухова, 114-а у м. Чернігові. Також позивач просить зобовязати відповідача згідно вимог Положення про інформаційно консультаційний центр по роботі із споживачами електричної енергії, розглянути на засіданні Комісії підконтрольного йому інформаційно консультаційного центру: заяву позивача від 27 травня 2015 року про заключення договору про користування електричною енергією; скаргу позивача від 27 травня 2015 року на тривале ухилення енергопостачальника від заключення із споживачем договору про користування електричною енергією; звернення від 05 серпня 2015 року з деякими уточненнями з приводу поданої 27.05.2015 року заяви про заключення договору про користування електричною енергією за адресою: вулиця Пухова, 114-а у м. Чернігові. Обгрунтував позивач свої вимоги тим, що відповідач тривалий час під різними вигаданими приводами ухиляється від заключення договору про користування електричною енергією, незважаючи на те, що позивач більше двадцяти трьох років є споживачем електроенергії, вчасно і у повному розмірі сплачував рахунки за електроенергію. Позивач подавав відповідачу усі необхідні документи для заключення вказаного договору, навіть є рішення суду про зобовязання відповідача надати підписаний договір про користування електричною енергією, проте такий договір на час розгляду справи позивачу не наданий. 27.05.2015 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про заключення договору, і в цей же день подав скаргу на тривале ухилення енергопостачальника від заключення з ним договору про користування електричною енергією. Не зважаючи на те, що пунктом 7 Правил користування електричною енергією для населення встановлено термін у три дні для вирішення питання заключення договору, а пунктом 2.1.4 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж надано для вирішення цього питання пять днів, проте вимогу позивача в установлений нормативними актами строк не було задоволено, про що повідомлено листом від 25.06.2015 року з вимогою про надання не передбаченої чинним законодавством інформації. 05.08.2015 року позивач направив відповідачу звернення з деякими уточненнями з приводу поданої 27.05.2015 року заяви про заключення договору про користування електричною енергією за адресою: вулиця Пухова, 114-а у м. Чернігові. У зазначеному зверненні позивач додатково обґрунтував підставність вимог про заключення з ним договору про користування електричною енергією та послався на відсутність правових підстав для відмови в укладенні договору, так як ним до заяви від 27.05.2015 року було надано пакет документів на 35 аркушах, на підставі яких відповідач зобовязаний був задовольнити вимогу позивача. Проте, незважаючи на тривале не задоволення законних вимог позивача, в порушення порядку, передбаченого Положенням про Інформаційно-консультаційний\~ центр по роботі із споживачами електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 299 від 12.03.2009 року, жодне звернення позивача не було розглянуте на засіданні Комісії інформаційно-консультаційного центру, так як не задоволення вимог споживача в установлений законодавством термін свідчить про наявність конфліктної ситуації між енергопостачальником та заявником, вирішення якої відповідно до пунку 2.1.3 Положення покладається на інформаційно консультаційний центр по роботі із споживачами електричної енергії. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлений позов та просили суд його задовольнити. Представник відповідача подала заперечення проти позову, в якому заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. У запереченні на позов відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні його вимог, посилаючись на їх безпідставність. Зокрема, представник відповідача зазначила, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає вимогам ст. 16 ЦК України. При цьому, представник відповідача у запереченні на позов звернула увагу суду на те, що комісія інформаційно консультаційного центру перевіряє, аналізує підготовлені структурним підрозділом Чернігівськими міськими електричними мережами ПАТ «Чернігівобленерго» матеріали та проект відповіді заявнику з питань, які вирішені не на користь заявника. Проте, відповідач не відмовив позивачу в укладенні договору про користування електричною енергією, а в листах від 25.06.2015 року №551-Д та від 30.07.2015 року №14/6276 надав розяснення щодо необхідності зазначення одного власника чи користувача (так як із заявою про укладення договору за тією ж самою адресою звернувся громадянин [PERSON]Т.), а також щодо необхідності обстеження приладів обліку для укладення договору, проте відповіді від позивача не отримано, а тому договір не укладено до цього часу. Крім того, представник відповідача зазначила, що права позивача вже відновлені рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.10.2015 року у справі №750/5658/15-ц згідно якого позов [PERSON] до ПАТ «Чернігівобленерго» задоволено частково. Визнано неправомірним ненадання [PERSON] підписаного договору про користування електричною енергією та зобовязано ПАТ «Чернігівобленерго» надати [PERSON] підписаний договір про користування електричною енергією за адресою: м. Чернігів, вулиця Пухова, 114-а. Вказане рішення суду першої інстанції набрало законної сили, так як ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 03.12.2015 року залишено без змін. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 27.05.2015 року [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про укладення з ним договору про користування електричною енергією. У заяві [PERSON] зазначив свою адресу: вулиця Пухова, 114 а. До своєї заяви [PERSON] надав копії 11 документів на 35 аркушах (а.с.19) Цього ж дня [PERSON] подав відповідачу скаргу на тривале ухилення енергопостачальника від заключення із споживачем договору про користування електричною енергією, оскільки не існує законних підстав для незаключення з ним договору (а.с.18). З листа ПАТ «Чернігівобленерго» від 25 червня 2015 року №551-Д, вбачається, що [PERSON] відмовлено в укладенні договору про користування електричною енергією, посилаючись на те, що із заявою про укладення договору про користування електричною енергію за тією ж адресою також звернувся [PERSON] (а.с.20). Листом від 30 липня 2015 року №14/6276 директор ЧнМЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» [PERSON] звернувся до [PERSON] з проханням погодити дату та час обстеження приладу обліку та технічних характеристик належної йому електроустановки для укладення договору про користування електричною енергією (а.с.21). Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 03.12.2015 року, позов [PERSON] до ПАТ «Чернігівобленерго» про захист прав споживача задоволено частково, визнано неправомірним ненадання [PERSON] підписаного договору про користування електричною енергією, зобовязано ПАТ «Чернігівобленерго» надати [PERSON] підписаний договір про користування електричною енергією за адресою: м.Чернігів, вул.Пухова, буд.114а, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено, стягнуто з ПАТ «Чернігівобленерго» на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору. Задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON] суд виходив з того, що електроустановка позивача фактично приєднана до електричних мереж електропередавальної організації, що покладає на відповідача обов'язок надати позивачу підписаний договір про користування електричною енергією. При цьому, суд мотивував своє рішення тим, що за змістом ст.ст.24,\~26 Закону України «Про електроенергетику»\~енергопостачальник, що здійснює постачання електричної енергії на закріпленій території, не має права відмовити замовнику (споживачу), електроустановки якого розташовані на такій території, в укладанні договору про постачання електричної енергії (договору про користування електричною енергією) за умови, що нова електроустановка замовника приєднана або потужність для діючої електроустановки споживача збільшена в установленому законодавством порядку. Споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Так само і пунктом 3 Правил користування електричною енергією для населення № 1357 передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору про користування електричною енергією. Згідно ж п. 7 Правил № 1357 для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об'єкт споживача до електропостачання. Відповідно до п. 1.1 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затвердженими\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 17.01.2013 № 32\~(далі\~Правила № 32) ці Правила регулюють відносини, які виникають під час приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок замовників (крім когенераційних установок) до електричних мереж. Пунктом 1.2 Правил № 32 визначено, що договір про приєднання до електричних мереж - письмова домовленість сторін, що є документом встановленої форми, який визначає зміст та регулює правовідносини між сторонами щодо приєднання електроустановок замовника до електричних мереж власника електромереж (далі - договір про приєднання). Приєднання електроустановки - надання електропередавальною організацією послуги замовнику зі створення технічної можливості для передачі (прийняття) у місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж електропередавальної організації (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності. Згідно п. 1.3 Правил № 32 електропередавальна організація не має права відмовити в приєднанні до її мереж електроустановки замовника за умови дотримання ним вимог цих Правил. Пунктом 2.1.4 Правил №32 встановлено, що електропередавальна організація надає замовнику підписаний договір про користування електричною енергією або договір про постачання електричної енергії не пізніше 5 днів після введення в експлуатацію електроустановок зовнішнього електрозабезпечення. Таким чином, матеріалами справи доведено, що позивач неодноразово звертався з письмовими заявами до ПАТ «Чернігівобленерго» щодо укладення договору, проте до цього часу договір не укладено. З матеріалів справи також вбачається, що відповідач не заперечує факту подання позивачем усіх необхідних для укладення договору документів, які були додані до його заяви від 27.05.2015 року. Суд приходить до висновку, що розгляд заяви та скарги позивача від 27.05.2015 року, а також звернення від 05.08.2015 року повинно бути здійснено комісією ІКЦ ПАТ «Чернігівобленерго», діяльність якої врегульовано Положенням про Інформаційно-консультаційний центр по роботі із споживачами електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕ від 12.03.2009 року № 299, зареєстрованого Міністерством юстиції України 06 квітня 2009 року, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1.5 цього Положення, інформаційно-консультаційний центр\~\~має\~\~забезпечити\~\~\~\~доступність, достовірність інформації, об'єктивність та своєчасність розгляду пропозицій (зауважень), заяв (клопотань) і скарг\~\~заявників, викладених ними в письмовій або усній формі (далі - звернення). Основними завданнями ІКЦ є розв'язання суперечностей та конфліктних ситуацій, які виникають між Компанією та заявниками, вжиття заходів щодо усунення структурними підрозділами Компанії недоліків при постачанні електричної енергії, проведення моніторингу звернень заявників та вжиття дієвих заходів щодо вирішення порушених у них питань (пункти 2.1.3, 2.1.4, 2.1.5) . Пунктом 4.1 Положення передбачено, що комісія ІКЦ створюється як постійно діючий колегіальний орган з метою розгляду та розв'язання суперечностей, спірних ситуацій між енергопостачальниками і споживачами електроенергії та підготовки висновків з питань, які оскаржуються. Згідно із пунктом 3.8.4 Положення, спеціаліст ІКЦ візує у начальника ІКЦ підготовлений проект відповіді та з питань, які вирішені на користь Компанії, передає на розгляд Комісії ІКЦ. Отже з викладеного вбачається, що у тому разі, якщо питання, порушенні у зверненні вирішуються не на користь споживача, їх необхідно розглядати на комісії ІКЦ. Із змісту пункту 5.7 вищенаведеного Положення про Інформаційно-консультаційний центр по роботі із споживачами електричної енергії, вбачається, що розгляд звернень споживачів складається із декількох стадій - об'єктивного і своєчасного розгляду звернень з перевіркою викладених в зверненні фактів та прийняття рішення. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома заявника в письмовій формі з посиланням на законодавство і з викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Хоча відповідач у запереченні зазначає, що не відмовив позивачу в укладенні договору про користування електричною енергією, проте суд вважає такі доводи безпідставними, адже у встановлений п.7 Правил користування електричною енергією та п.2.1.4 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж строк, підписаний з боку енергопостачальної організації договір замовнику не був наданий, що вказує на існування спірної ситуації між енергопостачальником і споживачем, що в свою чергу відповідно до п. 4.1 Положення про Інформаційно-консультаційний центр по роботі із споживачами електричної енергії передбачає розгляд таких звернень на засіданні комісії ІКЦ, адже жодне із зазначених у позовній заяві звернень позивача не були вирішені на його користь. Наявність судового рішення про зобовязання ПАТ «Чернігівобленерго» надати [PERSON] підписаний договір про користування електричною енергією за адресою: м.Чернігів, вул.Пухова, буд.114-а жодним чином не може перешкоджати у задоволенні його вимоги про належний розгляд компетентним органом його звернень в установленому законом порядку. Також суд не може визнати обґрунтованими доводи відповідача про те, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам ст. 16 ЦК України, оскільки ч. 2 указаної статті передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вбачає за необхідне задовольнити вимоги позивача з метою відновлення його порушеного права на належний розгляд компетентним органом його звернень в установленому законом порядку.

Outcome: approved