Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.08.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов даного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Щодо зміни кредитного ліміту, то відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. В порушення вимог договору та закону відповідач зобов'язання за даним договором належним чином не виконував. В зв'язку з цим, станом на 31 грудня 2015 року за ним утворилася заборгованість в сумі 16 917.40 гривень, що складається: із заборгованості за кредитом - 5054.79 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом - 10618.92 гривень, заборгованості за пенею та комісією - 200.00 гривень, штрафу (фіксованої частини) - 250 гривень, штрафу (процентної складової) - 793.69 гривень. Відповідач добровільно відмовляється погасити борг перед позивачем, а тому позивач просив винести рішення про стягнення з відповідача кредитної заборгованості в сумі 16 917.40 гривень та судових витрат по справі. В ході розгляду справи позивач надав суду уточнюючу позовну заяву, в якій зазаначив, що станом на 31.03.2016 року заборгованість відповідача перед банком складає 19 833.04 грн. та складається з наступного: заборгованості за кредитом - 5054.79 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 14278.25 гривень, заборгованості за пенею та комісією - 500.00 гривень. Вказану суму просив стягнути з відповідача. Представник позивача в надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує (а.с.23). Суд ухвалив задоволити заяву представника позивача, розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині заборгованості по тілу кредиту в сумі 5 054.79 грн., що стосується заборгованості по відсоткам просив в даній частині відмовити з урахуванням того, що відповідач був мобілізований до Збройних сил України з 09.03.2015 року по 09 квітня 2016 року та перебував в зоні АТО. Позивач за заявою відповідача не здійснив перерахування заборгованості з урахуванням вимого ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також з урахуванням строків позовної давності просив відмовити у стягненні відсотків за користування кредитом та заборгованість за пенею. Розглянувши справу суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено що відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, 01 серпня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] була укладена угода про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також виплачувати комісії та згідно п.6.6 - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі Овердрафту) оплатити винагороди банку, пунктом 8.6 передбачено , що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж 120 днів , позичальник зобов'язаний сплати Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.6-13). З уточненого розрахунку вбачається, що заборгованість по кредитному договору станом на 31 березня 2016 року становить 19 833.04 грн. та складається: заборгованості за кредитом - 5054.79 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 14278.25 гривень, заборгованості за пенею та комісією - 500.00 гривень (а.с. 76-80). У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно змісту статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами та відповідно до ч. 2 ст.615 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Приписами ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. З наданими Банком умовами кредитування відповідач погодився про що ствердив своїм підписом у заяві (а.с. 6). Статтею 536 та частиною 1 статті 1054, статтею 1056-1 ЦК України, а також умовами Договору передбачено, що за користування чужими грошовими коштами позичальник має сплачувати відсотки. За користування кредитом Банк нараховує позичальнику відсотки у розмірах передбачених «Тарифами Банку» із розрахунку 360 календарних днів у році, що передбачено п. 5.5 Умовами і правилами надання банківських послух та за несвоєчасне виконання зобов'язань клієнт сплачує відсотки по підвищеній процентній ставці розмір яких встановлено тарифами (а.с. 13). Базова ставка за користування кредитом у місяць, відповідно до умов кредитування з використанням картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» становить 2,5 % в місяць або 30 % у рік (а.с. 7). Розрахунком заборгованості (а.с. 80) доведено, що відповідач [PERSON] допустив заборгованість по відсоткам за користування кердитом - 14 278.25 грн. Судом позивачу було запропоновано надати уточнюючий розрахунок заборгованості за кредитом. Дану вимогу позивач не виконав, а тому суд керується розрахунком, який надано позивачем станом на 31.03.2016 року і приймає його, як доказ, що наданий позивачем про погашення кредиту та заборгованість відповідача. Представник відповідача не заперечив на заборгованість відповідача по тілу кредиту в сумі 5054.79 грн. Відповідач [PERSON] з 09 березня 2015 року по 09 квітня 2016 року був мобілізований до Збройних сил України та брав участь у антитерористичній операції, що підтверджено відповідними довідками (а.с. 62 - 64). Частиною 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбоцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військоковозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, організаціями установами всіх форм власності в тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. З розрахунку (а.с. 80) вбачається, що станом на 01.03.2015 року відповідачу нараховано заборгованість по відсоткам 13 698.20 грн., станом на 31.03.2016 року заборгованість по відсоткам нарахована в сумі - 14 278.25 грн. Суд вважає, що з урахуванням вимог ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позивач не мав права нараховувати відсотки за період мобілізації відповідача до Збройних сил України. А тому вважає, що з даної суми заборгованості слід виключити нараховані відсотки за період з 01.03.2015 року по 31.03.2016 року (14 278.25-13 698.2=580.05 грн.) Суд ввважає, що на дану суму 580.05 грн. слід зменшити заборгованість по відсоткам та стягненню підлягає сума 13 698.20 грн. Також з розрахунку по заборгованості (а.с. 80) вбачається, що в 2015-2016 році в період знаходження відповідача в Збройних силах України по мобілізації йому нараховано заборгованіст за пенею та комісією в сумі 500 грн. Відповідно до названого вище закону дана сума пені нарахована незаконно та має бути виключена. Що стосується заявленої вимоги представником відповідача про застосування строку позовної давності до стягнення відсотків та пені суд, зазначає наступне. Позовна давність це строк у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в 3 роки (ст. 257 ЦК України). Позовна давність в один рік застосовується про стягнення неустойки (штрафу, пені), що зазначено в ч. 2 ст. 258 ЦК України. З розрахунку слідує, що відповідач періодично погашав заборгованість по кредиту і останнє таке погашення було здійснено 23 лютого 2015 року в сумі 100 грн., що підтверджено розрахунком (а.с. 80). Позивач звернувся до суду з позовом 28 січня 2016 року, а отже вимога представника позивача про застосування строку давності не підлягає до задоволення, оскільки позов подано в межах строку позовної давності. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку, а тому грошова вимога позивача до [PERSON] є обґрунтованою та такою що підлягає до часткового задоволення. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по тілу кредиту в сумі - 5054.79 гривень, відсотки за кредитом 13 698.20 гривень, в іншій частині стягнення пені в сумі 500 гривень слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду з зазначеним позовом позивачем було сплачено 1378 гривень судового збору, а тому враховуючи що суд прийняв рішення про часткове задоволення позову, стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає - 1200 гривень судового збору (а.с. 1).

Outcome: partial