Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Оболонського районного відділу Державної міграційної служби України у м. Києві про виселення та зняття з реєстраційного обліку, в обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. 18.12.2006 року між Банком « Фінанси та Кредит», ТОВ в особі Філії « Київське регіональне управління» Банку « фінанси та Кредит, правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено Кредитний Договір №08-06-И/19, а також додаткова угода №1 від 30.01.2009року, відповідно до якого було надано в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредит в сумі 448 000,00 доларів США строком до 17.12.2026 року з оплатою по процентній ставці 12% річних. Відповідно до п.3.2 кредитного договору, позичальник зобов'язується щомісячно, в термін з 1 по 10 число( включно) кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячного Ануїтетного платежу, розмір якого за цим договором становить 4 944,53 доларів США, згідно графіка зменшення розміру заборгованості по кредиту. У складі Ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитним ресурсами. Відповідно до п.4.7 кредитного договору, позичальник зобов'язується щомісячно, в термін з 1 по 10 число( включно) кожного місяця, сплачувати комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 4 298,56гривень. Комісійна винагорода Банку сплачується позичальником щомісяця, за весь період до моменту повного виконання позичальником зобов'язань по поверненню отриманих кредитних ресурсів. Відповідач [PERSON] зобов'язання за Кредитними договорами не виконував, в результаті чого станом на 18.06.2012 року утворилась заборгованість, яка склала за Договором №08-06-И/19 від 18.12.2006 року - 20793985,41 грн. В забезпечення виконання зобов'язань по вказаних кредитних договорах між позивачем та відповідачем [PERSON], 18.12.2006 року був укладений іпотечний договір. Відповідно до умов яких відповідачем було передано позивачу нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира складається з двох житлових кімнат загальною площею 123,70 кв.м. в тому числі житловою площею 64,70 кв.м. 04.07.2012 року Оболонським районним судом м. Києва було ухвалено рішення яким частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом її продажу від імені Банку, за початковою ціною 2064975 грн. з наданням Банку всіх повноважень продавця, необхідних для здійснення продажу. В даний час в спірній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Їх реєстрація у вказаній квартирі перешкоджає позивачу у реалізації права на її продаж, визначеного рішенням суду, що набрало законної сили. Просить суд виселити відповідачів зі спірної квартири, зобов'язати Оболонський районний відділ Управління державної міграційної служби України у м.Києві зняти відповідачів з реєстраційного обліку та стягнути з відповідачів судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Звернувся до суду з заявою, згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляд справи повідомлялись належним чином, шляхом вручення судової повістки через житлово-експлуатаційну організацію, але вручити судові повістки не вдалося можливим у зв'язку із тим, що за даною адресою відповідачі не проживають. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачів, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Представник третьої особи Оболонського районного відділу Управління Державної Міграційної служби України у м.Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Звернувся до суду з заявою, згідно якої просить розглянути справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у ній. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. 18.12.2006 року між Банком « Фінанси та Кредит», ТОВ в особі Філії « Київське регіональне управління» Банку « фінанси та Кредит, правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено Кредитний Договір №08-06-И/19, а також додаткова угода №1 від 30.01.2009року, відповідно до якого було надано в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредит в сумі 448 000,00 доларів США строком до 17.12.2026 року з оплатою по процентній ставці 12% річних (а.с.16-18). В забезпечення виконання зобов'язань по вказаних кредитних договорах між позивачем та відповідачем [PERSON], 18.12.2006 року був укладений іпотечний договір. Відповідно до умов яких відповідачем було передано позивачу нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира складається з двох житлових кімнат загальною площею 123,70 кв.м. в тому числі житловою площею 64,70 кв.м. 04.07.2012 року Оболонським районним судом м. Києва було ухвалено рішення яким частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом її продажу від імені Банку, за початковою ціною 2064975 грн. з наданням Банку всіх повноважень продавця, необхідних для здійснення продажу. Відповідно до ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками,встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 109 Житлового кодексу УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» визначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Таким чином суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині виселення відповідачів зі спірної квартири. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням даних вимог Закону, суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо зобов'язання третьої особи зняти відповідачів з реєстраційного обліку, оскільки, по-перше, саме по собі рішення про виселення є підставою для вчинення компетентним державним органом дій щодо зняття осіб з реєстраційного обліку, а, по-друге, суд своїм рішення не вправі зобов'язувати вчинити будь-які дії третіх осіб у справі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у обсязі та на підставах, що вказані вище. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial