Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача надміру перераховані кошти у розмірі 208,16 грн та витрати по сплаті судового збору. В обгрунтування вимог вказано, 26.03.2018 року відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення компенсаційних виплат за надання соціальних послуг по догляду за матір`ю - [PERSON] , 1954 року народження та на підставі чого було призначено виплату компенсації. В подальшому позивачу стало відомо, що [PERSON] померла [INFO] та 11.06.2018 року було винесено рішення про припинення здійснення виплат. Проте, оскільки за період з 16.05.2018 року по 30.06.2018 року витрати було вже нараховано, утворилась переплата. Позивач пояснив, що в добровільному порядку відповідач не повертає кошти. Від позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без участі представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судові повістки, направлені відповідачу повернулись на адресу суду не врученими адресату. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що рішенням Управління соціального захисту населення Богунського району від 17.04.2018 року призначено виплачувати [PERSON] компенсацію в період з 26.03.2018 року по 25.09.2018 року, у зв`язку з доглядом за [PERSON] , яка є інвалідом третьої групи (а.с. 12). Згідно повідомлення Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Житомирській області від 02.06.2018 року №442/8.26-64 [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 10-11). На підставі розпорядження начальника Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради від 11.06.2018 року припинено виплату допомоги [PERSON] з 16.05.2018 року, у зв`язку із смертю утриманця (а.с. 9). Зі змісту довідки від 15.08.2018 року сума надміру перерахованих коштів компенсації становить 208,16 грн (а.с. 8). 05.07.2019 року позивачем направлено на адресу відповідача [PERSON] претензію про необхідність повернення коштів (а.с. 5). Проте, кошти на даний час не повернуто. Як передбачено ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. У відповідності до п.1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. №558 (далі Порядок), непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата (далі - компенсація). Згідно п. 12 Порядку сума компенсації, що нарахована фізичній особі, яка надавала соціальні послуги, і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, виплачується за весь період по день смерті включно членам її сім`ї (чоловік, дружина, діти), а у разі їх відсутності - входить до складу спадщини. Відповідно до п. 15 Порядку Фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради надміру виплачені суми за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації. Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначив компенсацію. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їх в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненнюна користь позивача судові витрати у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved