Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.02.2019 року у розмірі 21020,61 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. В обгрунтування вимог позивач вказав, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг, підписав заяву №б/н від 27.04.2010 року. Позивач зазначив, що при підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між сторонами Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшено до 15000,00 грн та видано кредитну картку. Зі своєї сторони банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами, на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідач не надавав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями та в порушення умов договору свої зобов`язання не виконав. На підставі чого, банк змушений звернутись до суду з позовом. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 70). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направлені матеріали позову, ухвала про відкриття провадження у справі, судова повістка повернулись на адресу суду не врученими адресату. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.02.2019 року [PERSON] підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, в якій зазначено, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 9). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] максимальний кредитний ліміт за карткою становить 15 000 грн (а.с. 7). Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Зі змісту наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 16.02.2019 року, станом на 14.06.2021 року заборгованість [PERSON] становить 21020,61 грн, з чого: заборгованість за тілом кредита 14902,14 грн, заборгованість за простроченими відсотками 6118,47 грн (а.с. 5-6). Згідно довідки (а.с. 8) [PERSON] , на підставі підписаної Анкети-заяви, було видано дві кредитні картки. Виходячи з Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , якою встановлено розмір кредитного ліміту, змісту виписки по картковому рахунку, суд вважає доведеною вимогу про стягнення заборгованості за тілом кредита в розмірі 14902,14 грн. Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по відсотках, суд зазначає наступне. У заяві позичальника від 16.02.2019 року процентна ставка не зазначена, як і відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Згідно розрахунку заборгованість за відсотками було нараховано виходячи із процентної ставки у виді 42 % на рік. У Анкеті-заяві вказано, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До позову банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна Контракт», «Універсальгна Голд» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, однак останні не містять підпису відповідача. Долучена до матеріалів позову виписка по картковому рахунку [PERSON] де відображено операції по вказану рахунку, свідчить про те, що позичальник користувалась кредитними коштами, при цьому, виписка жодним чином не підтверджує порядок та підстави нарахування відсотків за користування кредитними коштами. У підписаній відповідачем Інформації про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, передбачено, що процентна ставка в межах пільгового періоду становить 0,01% річних; поза межами пільгового періоду по кредитній карті «Універсальна» становить 43,2% річних; по кредитній картці «Універсальна «ГОЛД» - 42% річних. Одночасно передбачено, що за умови отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашення кредиту мінімальними платежами по кредитній карті «Універсальна» становить 52,84; по кредитній картці «Універсальна «ГОЛД» - 53,36%. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту по кредитній карті «Універсальна» становить 86,4%; по кредитній картці «Універсальна «ГОЛД» - 84%. До позовної долучено довідку з номерами кредитних карток, виданих [PERSON] , проте, ані вказаною довідкою, ані іншими належними та допустимими доказами позивачем не доведено, який вид кредитної карти «Універсальна» було видано відповідачу («Універсальна», «Унверсальна ГОЛД»), що унеможливлює визначення правомірності нарахування відсотків по кредиту, відображених у розрахунку заборгованості. Оцінивши вказані докази, суд приходить до висновку, що ними належним чином не підтверджено погодження між сторонами умов кредитування, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача, в свою чергу анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, але\~ не містить даних про умови кредитування, в\~ тому числі розмір погодженого сторонами розміру процентної ставки, умов та підстав сплати штрафу. 03.07.2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом\~ ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт\~ та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника,\~ не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами\~ шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З урахуванням викладеного, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що при укладенні кредитного договору від 16.02.2019 року сторонами були погоджені умови, зокрема, щодо сплати відсотків та в якому розмірі, суд вважає безпідставними вимоги про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 6118,47 грн. За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе з зобов`язань, що призводить до порушення майнових прав позивача, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі\~ 21020,61 грн заборгованості за тілом кредита. Крім того, на підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~ з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі\~1609,20 грн.

Outcome: partial