Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки він знав про наявність заповіту на ім`я відповідача та не був обізнаний про те, що має право на обов`язкову частку у спадщині як непрацездатна особа з інвалідністю. Про це його повідомив приватний нотаріус вже після спливу шестимісячного терміну для прийняття спадщини, тому вважає, що в нього існували об`єктивні та поважні причини такого пропуску. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомила. Третя особа в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~справа розглядається за відсутності учасників справи без здійснення технічної фіксації. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України.\~\~\~\~ При викладених обставинах, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовну вимогу задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.07.2018 [PERSON] померла [INFO] а.с.8/. Родинний зв`язок між померлою та позивачем підтверджується копіями свідоцтва про народження, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища /а.с.6,7/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно заповіту, посвідченого Вознесенською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області 25 лютого 2010 року за реєстровим номером 33, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] відповідачу по справі. Проте позивачу було направлено повідомлення № 689/02-14 від 17.12.2018 від приватного нотаріуса Мелітопольського районного\~нотаріального округу\~Запорізької області\~Волковицького С.О. про те, що 27 червня 2018 року було заведено спадкову справу після померлої [INFO] року [PERSON] Із вказаного листа позивач дізнався, що спадкодавець дійсно залишила заповіт не на його ім`я, але у випадку, якщо він має інвалідність, то в нього є право на отримання обов`язкової частки в спадковому майні. Також йому було надано десятиденний строк з дня отримання даного повідомлення для подання документів, які підтверджують інвалідність /а.с.9/. Позивач отримав повідомлення від нотаріуса 22 грудня 2018 року, що підтверджується копією поштового конверту та інформацією про відстеження поштового відправлення № 7231204647108 з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» /а.с.10/. 28 грудня 2018 року [PERSON] направив на адресу нотаріуса заяву, в якій висловив своє бажання прийняти обов`язкову частку у спадщині та надав документи, що підтверджують його статус особи з інвалідністю ІІ групи /а.с.11/. Листом № 2/02-14 від 08.01.2019 приватний нотаріус Мелітопольського районного\~нотаріального округу\~Запорізької області\~Волковицький С.О. повідомив позивача про те, що оскільки він не був зареєстрований разом з померлою на день її смерті та не подав заяву про прийняття спадщини, то його заяву не може бути прийнято. Роз`яснено право на звернення до суду для продовження строку для прийняття спадщини /а.с.13/. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0840243 [PERSON] є особою з ІІ групою інвалідності /а.с.15/. Відповідно до 1241\~ЦК України\~малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272\~ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст.\~1272\~ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз`яснень, викладених у п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в суді докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено, що він\~є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , але у встановлений законом час із заявою про прийняття спадщини не звернувся,\~зважаючи на свій стан здоров`я інвалідність та юридичну необізнаність про його право на обов`язкову частку в спадщині. В силу цих обставин суд вважає, що позивач\~пропустив\~передбачений законом строк з поважних причин, а тому,

Outcome: approved