Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області та визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на обґрунтування якої зазначив що, 12.08.2009 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 1940 громадянка [PERSON] продала свою земельну ділянку площею 0,10 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3223110100:01:044:0036, громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. На земельній ділянці площею 0,10 га, з кадастровим номером 3223110100:01:044:0036, яку згідно договору купівлі-продажу від 12.08.2009 придбали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , знаходиться житловий будинок який належав покупцям в рівних частинах. В подальшому 23.12.2010 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 1/4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме відчужена ј частина жилого будинку: 1-коридор -13,7 кв.м., 2-жила - 15,9 кв.м., 3-санвузол - 5,7 кв.м., 4 - шафа - 2,1 кв.м., 5 - жила 15,1 кв.м., 6 - кухня - 9,2 кв.м. (площа ј частини складає 61,7 кв.м. що в конкретному користуванні становить 25/100 частини), договір посвідчено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2065. Після смерті [PERSON] спадкоємцями належного їй майна стали її доньки [PERSON] , [PERSON] та її мати [PERSON] , про що ними отримано свідоцтво про право на спадщину № 3123 від 20.10.2011 року, свідоцтво про право на спадщину № 3127 від 20.10.2011 року, свідоцтво про право на спадщину № 3131 від 20.10.2011 року. Станом на 2009 рік співвласниками житлового будинку загальною площею 256 кв.м., житловою площею 136,9 кв.м., стали 4 (чотири) особи. Зокрема з Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 грудня 2008 року, яке видано на ім`я первісного власника житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що загальна площа будинку становить 256,0 кв.м., житлова площа становить 136,9 кв.м. Разом з тим, після придбання ј частини жилого будинку [PERSON] у [PERSON] внаслідок самовільної перебудови шляхом пробиття входу до даху будинку та облаштування там мансарди площа належної [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ј частини жилого будинку змінилась з 64 кв.м. на 111,1 кв.м. Так з свідоцтв про право на спадщину за законом, які видані на імя [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що ними у спадщину прийнято ј частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Будинок побудований з піноблоків, цегли, розмір житлової площі ј частки жилого будинку 36,9 кв.м., розмір загальної площі ј частки жилого будинку - 63,8 кв.м. Ця ј частка жилого будинку складається: 13 - сходи - 7,1 кв.м., 20 - санвузол - 4,1 кв.м., 21 - жила - 22,4 кв.м., 22 - кухня - 9,3 кв.м., 23 - жила - 14,8 кв.м., 24 - коридор - 6,4 кв.м. Самовільно побудована мансарда. У зв`язку з чим, на підставі рішення виконкому Обухівської міської ради №1124 від 03.11.2011 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] видано Свідоцтво про право власності від 23 січня 2012 року на ј частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Загальною площею 111,1 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м.Таким чином, внаслідок самовільної перебудови (побудови мансарди за рахунок даху будинку) належної [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] частини жилого будинку площа належної їм частини будинку збільшилась до 111,1 кв.м., при цьому загальна площа будинку 256 кв.м. не була змінена та відповідно не було змінено розмір часток у жилому будинку співвласників, які залишились по 1/4 у інших співвласників будинку. Так, згідно Свідоцтва на право власності на нерухоме майно первісного власника ( [PERSON] ) та договорів купівлі-продажу по ј частини житлового будинку загальна площа будинку становить 256 кв.м., житлова площа становить 136,9 кв.м. Тобто кожен співвласник мав у власності по 64 кв.м. будинку. Після самовільної перебудови відповідачами належної їм частки будинку та отримання Свідоцтва про право власності на нерухоме майно належна їм частка житлового будинку почала становити 111,1 кв.м. Таким чином, на даний час виникла необхідність щодо приведення у відповідність загальної площі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 14.04.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 26.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимоги не заперечили. Представник Обухівської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечила. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 12.08.2009 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 1940 громадянка [PERSON] продала свою земельну ділянку площею 0,10 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3223110100:01:044:0036, громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. На земельній ділянці площею 0,10 га, з кадастровим номером 3223110100:01:044:0036, яку згідно договору купівлі-продажу від 12.08.2009 придбали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , знаходиться житловий будинок який належав покупцям в рівних частинах. Відповідно до договору купівлі-продажу ј частини жилого будинку від 10 червня 2009 року [PERSON] придбав у [PERSON] ј частину цілого жилого будинку, житловою площею 136,9 кв.м., загальною площею 256,0 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме відчужена ј частина жилого будинку: 14 - сходи - 4,2 кв.м.; 15 - коридор 9,4 кв.м., 16 - жила - 15,2 кв.м., 17 - кухня - 9,3 кв.м., 18 - жила - 22,9 кв.м., 19 - санвузол - 4,2 кв.м. (площа ј частини складає 65,2 кв.м., що в конкретному користуванні становить 25/100 частини). Згідно договору купівлі-продажу ј частини жилого будинку від 02 червня 2009 року [PERSON] придбала у [PERSON] ј частину цілого жилого будинку, загальною житловою площею 136,9 кв.м., загальною площею 256,0 кв.м. що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме відчужена ј частина жилого будинку: 1- коридор - 14,7 кв.м., 2 - кухня - 7,6 кв.м., 3 - жила - 14,6 кв.м., 4 - сходи - 4,9 кв.м., 12 - санвузол - 5.1 кв.м., 11 - жила - 16,0 кв.м. (площа ј частини складає 62,9 кв.м., що в конкретному користуванні становить 25/100 частини). Згідно договору купівлі-продажу ј частини жилого будинку від 26 червня 2009 року [PERSON] придбала у [PERSON] ј частину цілого жилого будинку, загальною житловою площею 136,9 кв.м., загальною площею 256,0 кв.м. 23.12.2010 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 1/4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме відчужена ј частина жилого будинку: 1-коридор -13,7 кв.м., 2-жила - 15,9 кв.м., 3-санвузол - 5,7 кв.м., 4 - шафа - 2,1 кв.м., 5 - жила 15,1 кв.м., 6 - кухня - 9,2 кв.м. (площа ј частини складає 61,7 кв.м. що в конкретному користуванні становить 25/100 частини), договір посвідчено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2065. Згідно договору купівлі-продажу ј частини жилого будинку від 14 липня 2014 року [PERSON] придбала у [PERSON] ј частину жилого будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме відчужено: 13 - сходи - 7,1 кв.м., 20 - санвузол - 4,1 кв.м., 21 - жила - 22,4 кв.м., 22 - кухня - 9,3 кв.м., 23 - жила - 14,8 кв.м., 24 - коридор - 6,4 кв.м. (площа ј частини складає 64,1 кв.м. що в конкретному користуванні становить 25/100 частини). Після її смерті спадкоємцями належного їй майна стали її доньки [PERSON] , [PERSON] та її мати [PERSON] , про що ними отримано свідоцтво про право на спадщину № 3123 від 20.10.2011 року, свідоцтво про право на спадщину № 3127 від 20.10.2011 року, свідоцтво про право на спадщину № 3131 від 20.10.2011 року. З свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 грудня 2008 року, яке видано на ім`я первісного власника житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що загальна площа будинку становить 256,0 кв.м., житлова площа становить 136,9 кв.м. Разом з тим, після придбання ј частини жилого будинку [PERSON] у [PERSON] внаслідок самовільної перебудови шляхом пробиття входу до даху будинку та облаштування там мансарди площа належної [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ј частини жилого будинку змінилась з 64 кв.м. на 111,1 кв.м. Так з свідоцтв про право на спадщину за законом, які видані на імя [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що ними у спадщину прийнято ј частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Будинок побудований з піноблоків, цегли, розмір житлової площі ј частки жилого будинку 36,9 кв.м., розмір загальної площі ј частки жилого будинку - 63,8 кв.м. Ця ј частка жилого будинку складається: 13 - сходи - 7,1 кв.м., 20 - санвузол - 4,1 кв.м., 21 - жила - 22,4 кв.м., 22 - кухня - 9,3 кв.м., 23 - жила - 14,8 кв.м., 24 - коридор - 6,4 кв.м. Самовільно побудована мансарда. У зв`язку з чим, на підставі рішення виконкому Обухівської міської ради №1124 від 03.11.2011 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] видано Свідоцтво про право власності від 23 січня 2012 року на ј частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Загальною площею 111,1 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м. Таким чином, внаслідок самовільної перебудови (побудови мансарди за рахунок даху будинку) належної [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] частини жилого будинку площа належної їм частини будинку збільшилась до 111,1 кв.м., при цьому загальна площа будинку 256 кв.м. не була змінена та відповідно не було змінено розмір часток у жилому будинку співвласників, які залишились по 1/4 у інших співвласників будинку. Так, згідно Свідоцтва на право власності на нерухоме майно первісного власника ( [PERSON] ) та договорів купівлі-продажу по ј частини житлового будинку загальна площа будинку становить 256 кв.м., житлова площа становить 136,9 кв.м. Тобто кожен співвласник мав у власності по 64 кв.м. будинку. Після самовільної перебудови відповідачами належної їм частки будинку та отримання Свідоцтва про право власності на нерухоме майно належна їм частка житлового будинку почала становити 111,1 кв.м. Статтею 357 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснено, що при розгляді спорів між учасниками спільної часткової власності на жилий будинок про зміну часток суди повинні враховувати, що такі вимоги можуть бути задоволені, якщо учасник спільної власності збільшить у ньому за свій рахунок корисну площу будинку (жилих і підсобних його приміщень) шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної з дозволу виконкому місцевої Ради і за згодою решти учасників спільної власності. Спорудження господарських будівель (сараїв, гаражів тощо) не є підставою для збільшення встановленого раніше розміру частки в праві власності на будинок. У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт від органів архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) раніше отримано право власності. Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти, не є об`єктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України), а тому не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 4 грудня 2013 р. у справі № 6-130цс13). Разом з тим, судовм встановлено, що решта співвласників житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , згоди на проведення [PERSON] перебудови житлового будинку не надавали. Згідно статті 187 Цивільного кодексу України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. Таким чином вбачається, що площа належної відповідачам частки в житловому будинку була збільшена за рахунок даху будинку, яка є складовою (невідокремлюваною) частиною будинку. Дана перебудова була здійснена без відповідного дозволу та погодження з іншими співвласниками житлового будинку. Таким чином, суд вважає, що для відновлення порушених прав інших співвласників та відновлення попереднього стану необхідно скасувати Свідоцтво на прав власності на житловий будинок від 23 січня 2012 року та визнання права власності за відповідачами на житловий будинок згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, які видані на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно абзаца 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає, що внаслідок даних обставин у правовстановлюючих документах співвласників жилого будинку за адресою: [ADDRESS] , та інформацією у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виникли розбіжності у площі будинку, які унеможливлюють встановлення підстав права власності та відповідної реєстрації свого права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Внаслідок даної перебудови площа належної відповідачам частини житлового будинку була збільшена без відповідної зміни часток інших співвласників будинку, що призвело до порушення їх прав як співвласників будинку та зокрема неможливістю проведення державної реєстрації свого права власності в державному реєстрі речових прав внаслідок невідповідності площ будинку вказаних в різних правовстановлюючих документах. Згідно зі ст. ст. 76, 89 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки суд ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved