Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] за місцем його проживання. В обгрунтування позову зазначив, що перебував у зареєстровному 29.10.2011 р. з відповідачем шлюбі, який за рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона 26.03.2014 року розірвано. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , яка народилась [INFO] та яка проживає після розірвання шлюбу з матір`ю. Вказав, що вона не здійснювала догляд за дитиною, коли та потрапила до лікарні. Залишила малолітню дитину без батьківського піклування у лікарні, внаслідок чого було повідомлено орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Херсоні ради, органом опіки та піклування 18.09.2014 року дитина взята на облік, як дитина, що перебуває у складних життєвих обставинах. Після виписки дитини, а саме з 26 вересня 2014 року [PERSON] спілкування з дитиною припинила, нею не опікувалась та не утримувала, батьківських обов`язків не виконувала. З 26 вересня 2014 року [PERSON] проживає разом з ним за адресолю: [ADDRESS] та перебуває на його утриманнні. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Позивач в підготовче засідлання не з`явився, представником подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явилась, подано заяву про визнання позову, в якій вказала, що не заперечує проти визначення місця проживання доньки разом з батьком. Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про прични не явки суд не повідомляв. Суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, ухвалив: розглядати справу у відсутність сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження виданим повторно 29.01.2015 р. серії [NUMBER] (арк. справи 10). Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 26.03.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.02.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 06.04.2014 р. (арк. справи 11). Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 10.12.2014 року позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] народження ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 17.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 20.12.2014 р. (арк. справи 12-13). Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.08.2016 року скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 10.12.2014 року (арк. справи 16). Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2016 року позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] народження ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , валіменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 17.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 29.11.2016 р. (арк. справи 17-18). Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 26.04.2017 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2016 року залишено без змін (арк. справи 19-21). Постановою Верховного Суду від 26.06.2019 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 26.04.2017 року у частині позовних вимог [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Херсоні ради, орган опіки та піклування Корабельної районної у м. Херсоні ради про позбавлення батьківських прав скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення яким відмовлено у задоволенні позовних вимог; в іншій частині рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 26.04.2017 року залишено без змін (арк. справи 22-27). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.09.2018 р. по 01.09.2019 р. складеного Корабельним РВ ДВС м. Херсона, станом на 01.09.2019 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 30561,58 грн. (арк. справи 28). Відповідно до довідки №22 від 17.08.2016 року, [PERSON] , [INFO] відвідує ясла-садок №1 санаторного типу для ослаблених і частохворіючих дітей Херсонської міської ради з 01.09.2015 року. За час відвідування дитиною ясел-садка приводили та забирали дитину [PERSON] батько [PERSON] та бабуся [PERSON] (арк. справи 29). З акту обстеження умов проживання від 14.01.2020 р. складеного Службою у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що житло розміщене на 7 поверсі 9 поверхового блудинку, складається з 2 кімнат, кухні, коридору, санвузла, є окремі газо, водо, електропостачання, централізоване опалення. Зроблено косметичний ремонт. В наявності необхідні меблі, побутова техніка, комп`ютер, білизна, одяг, взуття в наявності. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] батько; [PERSON] , [INFO]. донька; [PERSON] , [INFO] дідусь; [PERSON] , [INFO] бабуся. Створено умови для проживання малолітньої дитини. Дитина фактично проживає з батьком з вересня 2014 року. Згідно висновку виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради №22 від 14.02.2020р., в інтересах дитини, виконавчий комітет Суворовської районної у м. Херсоні ради - орган опіки та піклування Суворовського району м. Херсона вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст.161 СК України). Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. У 6-му принципі Декларації прав дитини від 20.11.1959, яку Україною було ратифіковано у встановленому законом порядку та яка діє на час виникнення спірних правовідносин, дитина для повного та гармонійного розвитку має потребу у любові та розумінні. Дитина повинна, коли це можливо, зростати під опікою та під відповідальністю своїх батьків та у всякому випадку в атмосфері любові, а також моральної та матеріальної забезпеченості. Окрім того вказаним принципом закріплено, що малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли наявні виключні до того обставини, бути розлученою із матірю. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням їх інтересів. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. В судовому засіданні достовірно встановлено, що визнання позову відповідачем не порушує прав дитини, батьком створено належні умови для проживання та виховання дитини, він має можливість забезпечувати нормальний всебічний розвиток дитини, тому в її інтересах, суд, приходить до висновку про визначення місця проживання малолітньої дочки разом з батьком. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 06 березня 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved