overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Позивач вказує, що [PERSON] надаються послуги з теплопостачання за адресою [ADDRESS]-. Станом на 01.06.2015 року заборгованість відповідача складає 8\~452 гр. 86 коп. В судовому засіданні позивач зменшив вимоги до 3\~667 гр. 39 коп., з врахуванням раніше винесених судових рішень. Відповідач позов визнав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач як абонент одержує послуги за теплопостачання квартири [ADDRESS]. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 30.03.2012 року з [PERSON] стягнута заборгованість за теплопостачання в розмірі 1\~574 гр. 33 коп. станом на 1.10.2011 року. (а.с.30). Судовим наказом судді Ізюмського міськрайонного суду від 14.11.2014 року з [PERSON] стягнута заборгованість за теплопостачання в розмірі 1\~479 гр. станом на 30.09.2014 року. (а.с.31). Відповідач не заперечує наявність заборгованості по сплаті за теплопостачання з жовтня 2014 року по квітень 2015 року включно в розмірі 3\~667 гр. 39 коп. Дані розрахунки підтверджуються довідкою позивача. (а.с.6). В листопаді 2014 року позивачем був зроблений перерахунок нарахованої суми на 5 гр. 68 коп. Таким чином стягненню підлягає 3\~661 гр. 71 коп. (3\~667-39 гр. 5-68 гр.) Згідно ст. 67, 68 ЖК України позивач повинен оплачувати надані послуги. Спору між сторонами в судовому засіданні не виникло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, мотивуючи свої вимоги наступним. Відповідач [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії. Відповідачем неодноразово відбувалось перерахування грошових коштів за спожиту електричну енергію, таким чином між Енергопостачальником та споживачами є зобов'язання. У відповідача у зв'язку з несплатою виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 1596, 21 грн. за період з 01.03.2010 року по 01.03.2013 року. Посилаючись на ст.26, 27 Закону України «Про електроенергетику» просив стягнути з відповідача суму заборгованості за спожите електричну енергію в сумі 1596, 21 грн., три відсотки річних від простроченої сум Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності № 55-14 «Д» від 01.01.2014 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що заборгованість відсутня, просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є споживачем електричної енергії за адресою [ADDRESS], на її ім'я відкритий особистий рахунок № [NUMBER]. З розрахунку вбачається, що заборгованість за спожиті послуги за адресою [ADDRESS], за період з 01.03.2010 року по 01.03.2013 року становить в сумі 1596, 21 грн., тобто відповідач не сплачує за спожиту електричну енергію. Відповідно до ст.ст. 66, 67, ч.2 ст.162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З довідки Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» № 126/807 від 05.02.2014 року вбачається, що у споживача [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS], заборгованість за спожиту електричну енергію відсутня. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Позивачем не надано доказів стосовно того, що відповідач має заборгованість за спожиту електроенергію, більш того, з довідки Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» № 126/807 від 05.02.2014 року вбачається відсутність заборгованості. За таких підстав позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, мотивуючи свої вимоги наступним. Відповідач [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії. Відповідачем неодноразово відбувалось перерахування грошових коштів за спожиту електричну енергію, таким чином між Енергопостачальником та споживачем є зобов'язання. У відповідача у зв'язку з несплатою виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 1003, 03 грн. за період з 01.03.2010 року по 01.03.2013 року. Посилаючись на ст.26, 27 Закону України «Про електроенергетику» просив стягнути з відповідача суму заборгованості за спожите електричну енергію в сумі 1003, 03 грн., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 90, 36 грн., суму індексу інфляції в розмірі 110, 33 грн. Представник позивача Прилєпов О.А., діючий на підставі довіреності № 55-14 «Д» від 01.01.2014 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, представник позивача не заперечує провести заочний розгляд справи, суд ухвалив на підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є споживачем електричної енергії за адресою [ADDRESS], на 1ого ім'я відкритий особистий рахунок [NUMBER]. З розрахунку вбачається, що заборгованість за спожиті послуги за адресою [ADDRESS], за період з 01.03.2010 року по 01.03.2013 року становить в сумі 1003, 03 грн., тобто відповідач не сплачує за спожиту електричну енергію. За змістом пунктів 19, 20, 32, 33 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, відповідач є споживачем електричної енергії, повинен сплачувати рахунки, щомісяця вносити плату за спожиту електроенергію згідно показань приладу обліку електроенергії за встановленими тарифами. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд приходить до висновку про те, що права позивача були порушені, оскільки надані ним послуги по постачанню електричної енергії в квартиру своєчасно не сплачувались відповідачем, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних становить 1203,72 грн. та підлягають судовому захисту шляхом стягнення суми боргу з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову підлягають присудженню з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до пунктів 19, 20, 32, 33 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення суми збитків. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач, що мешкає за адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії. Відповідачем неодноразово відбувалось перерахування грошових коштів за спожиту електричну енергію, таким чином між Енергопостачальником та споживачами є зобов'язання. 29.06.2008 року при перевірці представниками позивача виконання вимог ЗУ «Про електроенергетику» від 16.10.97 року, ПКЕЕН, за місцем проживання відповідача було виявлено порушення ним ст.ст. 26, 27 ЗУ «Про електроенергетику» та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.06 року (далі Методика), що виразилося у: самовільному підключенні проводу до мережі енергопостачальника без дозволу енергопостачальника. На підставі п. 53 ПКЕЕН виявлене правопорушення було зафіксовано в Акті про порушення ПКЕЕН № 062295 від 29.06.2008 року. Відповідно до Методики на підставі зазначеного Акту було визначено обсяг та вартість спожитої, але неврахованої електричної енергії, внаслідок порушення, на загальну суму 849, 92 грн. Розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії здійснювався за тарифами, встановленими Постановами НКРЕ України для споживачів відповідної групи та класу напруги, які діяли під час порушення Відповідачем ПКЕЕН та в порядку, передбаченому Методикою. Складений акт про порушення ПКЕЕН, а також розрахунок збитків за спожиту, але не враховану приладом обліку електричну енергію відповідачами не оскаржувалися, отже відповідач, зі свого боку, визнав факт порушення чинних ПКЕЕН, а також згоду зі складеним актом та нарахованою сумою заборгованості, внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що він є спадкоємцем за заповітом та законом після смерті тітки по материнській лінії [PERSON], яка померла 07 листопада 2016 року, однак у встановлений законом строк не подав заяви про прийняття спадщини, оскільки перебував у скрутному матеріальному становищі, у звязку з чим він просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини . Позивач під час судового розгляду позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити позов, визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріуса для прийняття спадщини. Представник відповідача під час розгляду справи позовні вимоги визнав, не заперечувала проти встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, пояснив, що спадщина після смерті [PERSON] ніким не прийнята. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~паспорта громадянина\~України,\~[PERSON] народився\~01\~січня 1954\~року (а.с.8),відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], його мати вказана [PERSON] (а.с.10), відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 07 листопада 2016 року (а.с.4), та яка мала відповідно до Державного акта на право власності на землю, земельну діляноку площею 1,62 га на території [PERSON] сільської ради Херсонської області (а.с.5), та мала відповідно до свідоцтва житловий будинок за адресою вул. Леніна, 60 с. Верхні Сірогози Нижньосірогозького районного Херсонської області (а.с.6), та мала відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю, земельну ділянку 0,2500 га на території [PERSON] сільської ради Херсонської області (а.с.7), відповідно до заповіту зареєстрований секретарем виконкому від 23 липня 2001 року [PERSON] на випадок смерті заповіла належний їй на правах особистої житловий будинок за адресою вул. Леніна, 60 с. Верхні Сірогози Нижньосірогозького районного Херсонської області (а.с.11), відповідно до пенсійного посвідчення [PERSON] з 24.01.2014 року є пенсіонер (а.с.12), відповідно до довідки [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ Головне управління ПФУ в Херсонській області отримує пенсію за віком, яка за останні шість місяців становить 8238 гривень, що є нижче прожиткового мінімуму (а.с.15). Відповідно до довідки приватного нотаріуса [PERSON], спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання заяви для прийняття спадщини. Враховуючи, що представник відповідача [PERSON] сільської ради Херсонської області позов визнав, вивчивши надані докази, суд визнає, що позивач з поважних причин пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори через скрутне матеріальне становище, оскільки є пенсіонером, тому є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] \~та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свій позов, тим, він є власником квартири [ADDRESS] [ADDRESS] . У зазначеному приміщені понад 3 роки відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають, хоча зареєстровані.Місце їх проживання позивачу не відоме. Позивач просить суд: усунути перешкоди в користуванні будинком шляхом визнання відповідачів втратившими право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач наполягав на своїх позовних вимогах. Відповідачі у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали в повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: на праві приватної власності у позивача знаходиться квартира [ADDRESS] [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в квартирі не проживають понад 3 років. У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні його права користування чи розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстраційного обліку громадян здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). У відповідності до ст.16 Цивільного кодексу України вказано, що кожна особа має право звернутися до суду до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON], яким просить розірвати шлюб між сторонами. Позов обґрунтовує тим, що подружнє життя не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за нявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 20.06.2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Токмацькому району реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 39, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.06.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 16.10.2015 року. Подружнє життя між сторонами не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, що суперечить інтересам подружжя. Шлюбні відносини сторони відновлювати намірів не мають, спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечать інтересам сторін, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.2-3, 15-16) і вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО», працював старшим майстром контрольної діяльності другої групи в Управлінні якості контролю №600 ПАТ «Сумське НВО». Враховуючи, що він 31.08.2018 року був змушений звільнитися за власним бажанням згідно ч.3 ст.38 КЗпП України, то в зв'язку з цим розмір позовних вимог змінився. На момент звільнення заборгованість перед ним по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі склала 39611грн.58коп. Відповідно до ст.117 КЗпП України «В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином з відповідача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом визнання права власності на частину квартири за набувальною давністю, обґрунтувавши свої вимоги наступним чином. На підставі свідоцтва про права власності від 04.12.1996 року № 87269 позивач [PERSON] є власником 1/4 квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. 1/4 частини вищевказаної квартири належала чоловіку її тітки - [PERSON], який був позивачці як рідний батько. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті позивачка стала володіти та користуватися 1/4 частини квартири за вищезазначеною адресою, яка належала на праві приватної власності [PERSON]. До теперішнього часу [PERSON] фактично відкрито володіє спірною частиною квартири, стежить за технічним станом в цілому та сплачує комунальні послуги, що підтверджує довідка про відсутність заборгованості. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, якою підтримав свої позовні вимоги та просив суд задовольнити позов, закінчивши розгляд справи за його відсутності. Відповідачі до судового засідання не з'явились, надали заяву, якою підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов за їх відсутності. Проаналізувавши наявні докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] виховувалась тіткою та її чоловіком, які були їй майже батьками. Після смерті тітки, щоб була можливість більше піклуватись про її чоловіка [PERSON], позивач та чоловік тітки вирішили обміняти свої самостійні квартири на одну спільну велику, що підтверджує обмінний ордер №12370 від 14.03.1986 року, виданий Бюро обміну житловим приміщенням виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті позивачка стала володіти та користуватися 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала на праві приватної власності [PERSON]. До теперішнього часу [PERSON] фактично відкрито володіє спірною частиною квартири, стежить за технічним станом в цілому та сплачує комунальні послуги, що підтверджує довідка про відсутність заборгованості. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено ЦК України. За ч. 1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Посилаючись на наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи до [PERSON], треті особи [PERSON], головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним договору купівлі продажу квартири та визнання права власності, а саме: витребувати з чужого незаконного володіння у [PERSON] [ADDRESS] на користь позивача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнювались про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності і якій не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином за повідомленою суду позивачем останньою відомою позивачу адресою місця проживання відповідача, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями, а також через оголошення на сайті суду. З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223, 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності сторін. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. 03.11.2012 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 03.11.2012 року. Як вказує позивач, він з відповідачем сімейно-шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть і не мають наміру поновлювати шлюбні відносини. Суд вважає, що вищевикладене дає правові підстави для висновку, що подальше спільне життя сторін по справі, як подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, що в свою чергу має істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, позов задовольняється. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved