Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22 грудня 2006 року Одеське відділення №12 ТОВ «УніКредит Банк» уклало з відповідачем договір № К14-26259021002881 про відкриття та обслуговування карткового рахунку «Platinum Card», відповідно до якого Банк надав відповідачеві кредит у вигляді овердрафту з лімітом 50 000, 00 грн., зі сплатою 24, 0 % річних за користування кредитом, на строк користування кредитом не більше 364 днів. 18 листопада 2013 року між ПАТ «УніКредит Банк», яке є правонаступником ТОВ «УніКредит Банк», та ТзОВ «ФК «Фонд боргових зобов'язань» був укладений договір факторингу №2235, відповідно до умов якого ПАТ «УніКредит Банк» відступив своє право вимоги, в тому числі, до [PERSON] за договором № К14-26259021002881 про відкриття та обслуговування карткового рахунку «Platinum Card» від 22 грудня 2006 року. В подальшому, 18 листопада 2013 року між ТзОВ «ФК «Фонд боргових зобов'язань» та ТзОВ «ФК «Укрфінресурс» був укладений договір факторингу №18/11, згідно з умовами якого вимоги, у тому числі до відповідача за вищевказаним договором перейшло до ТзОВ «ФК «Укрфінресурс». Проте станом на 29 липня 2011 року [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання за вищевказаним договором, в результаті чого в нього виникла прострочена заборгованість по тілу кредиту в розмірі 57 060, 47 грн. Представник позивача ТзОВ «ФК «Укрфінресурс» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був сповіщений про розгляд справи належним чином за місцем реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. До суду повернулось рекомендоване повідомлення форми Ф-119 про вручення поштового відправлення [PERSON] 29 липня 2014 року, що свідчить про те, що відповідач про розгляд справи був сповіщений належним чином. У зв'язку з чим, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 грудня 2006 року Одеське відділення №12 ТОВ «УніКредит Банк» уклало з відповідачем договір № К14-26259021002881 про відкриття та обслуговування карткового рахунку «Platinum Card», відповідно до якого Банк надав відповідачеві кредит у вигляді овердрафту з лімітом 50 000, 00 грн., зі сплатою 24, 0 % річних за користування кредитом, на строк користування кредитом не більше 364 днів. Відповідно до п. 2.3 договору та п. 9.16 Додатку №1 до договору позичальник зобов'язався сплатити Банку відповідну плату, а саме: за користування непростроченим кредитом у вигляді відсотків у розмірі 24, 0 % річних; за користування простроченим до повернення кредитом у вигляді відсотків у розмірі 36, 0 % річних. Відповідно до п. 2.4 договору строк користування черговим кредитом не має перевищувати 364 календарних днів. Згідно п. 2.5 договору кожний наступний кредит надається після спливу строку зазначеного в п. 2.4 договору, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі та не потребує підписання додаткових угод. Банк свої зобов'язання за вказаним договором виконав у повному обсязі: відкрив картковий рахунок в гривні, надав відповідачу кредит (овердрафт) та здійснював його обслуговування за дебетовою схемою. Проте станом на 29 липня 2011 року [PERSON] не виконував належним чином зобов'язання за вищевказаним договором, в результаті чого в нього виникла прострочена заборгованість по тілу кредиту в розмірі 57 060, 47 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за договором № К14-26259021002881 від 22 грудня 2006 року, наданим позивачем до суду. Також судом встановлено, що 18 листопада 2013 року між ПАТ «УніКредит Банк», яке є правонаступником ТОВ «УніКредит Банк», та ТзОВ «ФК «Фонд боргових зобов'язань» був укладений договір факторингу №2235, відповідно до умов якого ПАТ «УніКредит Банк» відступив своє право вимоги, в тому числі, до [PERSON] за договором № К14-26259021002881 про відкриття та обслуговування карткового рахунку «Platinum Card» від 22 грудня 2006 року. В подальшому, 18 листопада 2013 року між ТзОВ «ФК «Фонд боргових зобов'язань» та ТзОВ «ФК «Укрфінресурс» був укладений договір факторингу №18/11, згідно з умовами якого вимоги, у тому числі до відповідача за вищевказаним договором перейшло до ТзОВ «ФК «Укрфінресурс». Заборгованість [PERSON] по договору № К14-26259021002881 про відкриття та обслуговування карткового рахунку «Platinum Card» від 22 грудня 2006 року складає 57 060, 47 грн., що також підтверджується витягом з договорів факторингу від 18 листопада 2013 року та випискою з карткового рахунку відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, ПАТ «УніКредит Банк» відповідно до вищевказаних договорів факторингу передало на користь ТзОВ «ФК «Укрфінресурс» свої суб'єктивні права та обов'язки в матеріальному праві, які виникли, в тому числі, з умов договору № К14-26259021002881 про відкриття та обслуговування карткового рахунку «Platinum Card» від 22 грудня 2006 року, внаслідок чого у останнього виникли усі права та обов'язки кредитора за відповідним договором. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання [PERSON] кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 570, 61 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved