Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Синельниківської міської ради, третя особа: Перша державна синельниківська нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину квартири. Свої вимоги обґрунтовують тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з 21 лютого 1985 року. Під час шлюбу вони придбали квартиру [ADDRESS]. Дітей не мають. 05 вересня 2016 року її чоловік помер. 06 вересня 2016 року вона звернулася з заявою до нот контори про відкриття спадщини за заповітом, який було складено 10 вересня 2002 року. При звернення до нот контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено у звязку з тим, що для отримання спадщини необхідно виділити зі спільної сумісної власності в спільну часткову власність квартиру. Просить визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка належала на підставі спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , померлого 05 вересня 2016 року, в порядку спадкування за заповітом. Позивач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволенні позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ № 708230 від 06 вересня 2016 року [PERSON] помер 05 вересня 2016 року. Факт перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбних відносинах з 21 лютого 1985 року підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-КИ №307055 від 21 лютого 1985 року. Згідно заповіту від 10 вересня 2002 року № 178005, посвідченого державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованому в реєстрі № 745, [PERSON] усе належне йому майно заповів [PERSON]. Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 грудня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належить померлому 05 вересня 2016 року [PERSON] у звязку з тим, що для отримання спадщини необхідно виділити зі спільної сумісної в спільну часткову власність. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 804400 від 04 квітня 2011 року, на підставі рішення виконкому від 23 березня 2011 № 76, [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою: м.Синельникове, вул.. Миру, 4/63. Свідоцтво видане взамін договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області за реєстром № 2015 від 22 вересня 2008 року. Даний факт також підтверджується довідкою КП «СМБТІ» від 17 грудня 2018 року № 1642 та Витягом про державну реєстрацію прав серії ССУ № 831041. Відповідно довідки про склад сімї від 14 березня 2017 року № 239 паспортного столу СМКП «ЖЕК-2», померлий [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], з 10 листопада 2008 року по день смерті 05 вересня 2016 року та проживав разом з дружиною [PERSON]. Згідно ч.1 ст.60 СК України Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Отже, частки чоловіка та дружини в спільній сумісній власності є рівними та становлять 1/2 частину. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved