Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 16 вересня 1989 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №3283. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16 вересня 1989 року зареєстрував шлюб з відповідачем, в якому мають неповнолітнього сина [PERSON], 14.03.1990р.н. Зазначає, що подружнє життя поступово погіршувалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, між ними виникали постійні суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час вони не ведуть спільний побут та господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Стверджує, що вони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаємодопомоги. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, а тому примирення та подальше збереження формально існуючого шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зясувавши її дійсні обставини та причини позову, повно та всебічно зясувавши фактичні взаємини сторін, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~ Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16 вересня 1989 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №3283. В шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], 14.03.1990р.н. Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 1989 року, міцної сімї вони не утворили, між ними систематично виникали непорозуміння, які привели до розпаду сімї. На даний час вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Позивач категорично стверджує, що вони втратили один до одного почуття любові, довіри та взаєморозуміння, без яких повноцінна сімя існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконаний, що не буде вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам сторін, сімя розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. А відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 243,60грн. судового збору. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved