Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 30286,58грн. заборгованості по кредитному договору та понесені при подачі позову до суду судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачу на підставі кредитного договору №003-13562-100613 від 10 червня 2013 року було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та надано кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 21287,33грн. У відповідності до умов кредитного договору, відповідач зобов'язувався щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також виконувати інші зобов'язання визначені договором. Всупереч норм цивільного законодавства та умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання перед банком щодо повернення кредиту, відповідно до умов договору не виконує, а тому станом на 16 липня 2014 року утворилася заборгованість на загальну суму 30286,58грн., яка складається з: тіло кредиту - 13619,33грн.; прострочене тіло кредиту - 7668,00грн.; заборгованість за відсотками - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 8999,25грн. У зв'язку з наведеним, просить суму боргу стягнути з відповідача в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив, просить в задоволенні такого відмовити. Пояснив, що підписував кредитний договір №003-13562-100613 від 10 червня 2013 року та дійсно отримував кредит, однак вважає розрахунок заборгованості наданий позивачем таким, що не відповідає дійсності. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. 10 червня 2013 року між позивачем ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір №003-13562-100613 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, згідно якого банк надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100000грн. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 21300грн. У відповідності до договору, відповідач зобов'язувався щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З наданих суду документів вбачається, що відповідач [PERSON] умов договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 16 липня 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 30286,58грн., яка складається з: тіло кредиту - 13619,33грн.; прострочене тіло кредиту - 7668,00грн.; заборгованість за відсотками - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 8999,25грн. Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не приймає до уваги покликання відповідача [PERSON] щодо необґрунтованості розрахунку заборгованості за кредитним договором представленого позивачем, враховуючи те, що свого розрахунку заборгованості ним не надано, та вважає такі надуманими та спрямованими на затягування розгляду справи. Доказів на підтвердження відсутності у відповідача боргу перед позивачем та/або наявності такого у меншому розмірі ніж пред'явлено до стягнення, відповідачем суду не надано. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів по кредиту, чим не виконав взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що доводи позивача є підставними та з відповідача як позичальника підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 30286,58грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 302,87грн. судового збору сплаченого ним при зверненні до суду з даним позовом. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 536, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved