Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання втратившими право користування житловим приміщенням, в якому зазначив, що відповідно до договору дарування квартири від 29.09.2004року він є власником житлового приміщення за адресою: Донецька область м. Бахмут вул. Леваневського, 43/10. Однак, за вказаною адресою зареєстрована його колишня дружина [PERSON] та їх малолітня донька [PERSON], 24.04.2012року народження, але з 10.08.2014 року вони не проживають у квартирі, особистих речей в квартирі не мають. Разом з тим відповідачі, які не є власниками вказаної квартири, залишається зареєстрованими за вказаною адресою, що перешкоджають позивачу вільно володіти та користуватись майном, тому, просить усунути перешкоди у здійсненні права власності, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область м. Бахмут вул. Леваневського, 43/10. В подальшому 19.02.2018 року представник позивача уточнила позовні вимоги, а саме: просила постановити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні права власності визнавши [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область м. Бахмут вул. Леваневського, 43/10. \~\~\~\~\~ У судове засідання представник позивача [PERSON][PERSON] не зявилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Від останньої до початку судового засідання надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, просивши позов задовольнити у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідачка в судове засідання не зявилась та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачки не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~ Так, у судовому засіданні встановлено той факт, що згідно договору дарування квартири від 29.09.2004року [PERSON] є власником квартири № 10, що розташована по вул. Леваневського, 43 у м. Артемівську (нині м. Бахмуті) Донецької області. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, 11.08.2017року шлюб між [PERSON], 1981року народження та [PERSON], [INFO], розірвано. Згідно акту від 09.10.2017року, вбачається що за адресою Донецька область м. Бахмут вул. Леваневського, 43/10 зареєстровані [PERSON], 198 року народження, [PERSON], 1987року народження та [PERSON], 2012року народження, але фактично не проживають по вказаному адресу з 10.08.2014 року. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з 2014року. Перепони у користування жилим приміщенням їй не чинились, а тому, її слід визнати втратившим право користування жилим приміщенням за вказаною адресою. \~\~

Outcome: approved