Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В обгрунтування позову вказано, що позивач є основним наймачем службової квартири [ADDRESS] , у квартирі окрім наймача зареєстрована також [PERSON] - колишня дружина. З вересеня з [PERSON] позивач розірвав шлюб, вона не є членом його сімї, більше року відповідач в квартирі не проживає без поважних причин, не сплачує за комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особистих речей відповідача в квартирі не має та зазначено, що квартирою вона не цікавиться. Позивач пояснив, що на даний час відповідач проживає у Німеччині, перешкод у користуванні жилим приміщенням для відповідача не чинились. На підставі чого, позивач вважає, що наявні підтрави для визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою. Від позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі та в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`являлась, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судова повістка повернулась на адресу суду з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Від представника третьої особи - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира Бобра А.В. надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, вказав, що позовні вимоги визнає. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням наведеного, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 22.02.2008 року [PERSON] видано оглядовий ордер на жиле приміщення, згідно якого він отримав право на зайняття жилого приміщення, жилою площею 37,63 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Крім позивача, право на проживання у квартирі отримали члени його сім`ї - дружина - [PERSON] та син - [PERSON] (а.с. 10). Згідно відповіді Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира від 24.06.2019 року за №2713, квартира [ADDRESS] є службовим житловим фондом Міністерства оборони України (а.с. 21). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17.09.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 27.09.2013 року (а.с. 11). Згідно довідки від 20.06.2019 року №329, виданої ОСББ «Чуднівська 108-Б», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , колишня дружина - [PERSON] , син - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с. 12). Згідно актів від 10.08.2018 року, 15.11.2018 року, 04.02.2019 року, 26.04.2019 року, 04.06.2019 року встановлено, що за наслідками проведення обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , було встановлено, що починаючи з червня 2018 року [PERSON] у вказаній квартирі не проживає (а.с. 14-18). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом. З урахуванням викладеного вище, оскільки відповідач більше шести місяців без поважних причин не проживає в квартирі [ADDRESS] , перешкод у проживання в квартирі відповідачу не чиниться, поважних причини не проживання відповідача в квартирі судом не встановлено, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved