Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку. В подальшому під час розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги.В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач послався на наступне. 23 грудня 2003 року між ним та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, яким [PERSON] передала йому у власність житловий будинок під № 64, котрий знаходиться за адресою: Одеська область, Лиманський район, село Красносілка, вулиця Садова, з усіма будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці площею 0, 1375 га. Зазначений будинок належав [PERSON] (нині померлій) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Комінтернівською державною нотаріальною конторою Одеської області 4 листопада 2002 року за реєстром №2586 та зареєстрованого в Комінтернівському районному бюро технічної інвентаризації Одеської області в книзі № 136, за реєстровим № 306, на стор. №92, а він, натомість, зобовязався довічно її повністю утримувати, забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, медикаментами, і зберегти в її безоплатному довічному користуванні зазначеним вище житловим будинком. 13 серпня 2014 року у віці 76 років в с. Красносілка Комінтернівського району Одеської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №380392, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис № 607.. Після її смерті він на законних підставах за договором довічного утримання набув права приватної власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Красносілка, вул. Садова, 64, Лиманського (колишня назва Комінтернівського) району, Одеської області. Оскільки земельна ділянка, на якій розташований належний йому житловий будинок на праві власності належить [PERSON] (нині померлій), а державний акт вона отримала після укладення договору довічного утримання, він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач до суду не зявився, про час та дату слухання справи був сповіщений належним чином. Представник позивача адвокат [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Лиманського району Одеської області до суду не зявився, про час та дату слухання справи був сповіщений належним чином, але надав до суду заяву, що не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог і просить розглядати справу у його відсутності. Розглянувши уточнену позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником житлового будинку з надвірними господарчими будівлями та спорудами, розташованого в с. Красносілка, вулиця Садова, 64, Лиманського (колишня назва Комінтернівського) району, Одеської області на підставі договору довічного утримання, серія та номер: ВВА № 010839 (реєстр. № 3295), виданий 23.12.2003 р. державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON], являється позивач [PERSON] Після укладення договору довічного утримання, [PERSON] одержала державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №674989, виданого на підставі рішення 4-ої сесії V скликання [PERSON] сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 16.11.2008 р. №120 V, загальною площею 0,1375 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, с. Красносілка, вул. Садова, 64 Комінтернівського району Одеської області, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна земельна ділянка) та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010852400658, виданого 21 серпня 2008 року. Вище вказана земельна ділянка є також предметом договором довічного утримання, який був укладений 23.12.2003 р. між позивачем та [PERSON] (померлою 13.08.2014р.) Відповідно до ч. 3 ст. 120 ЗК України у разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право власності на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). В ст. 377 ЦК України зазначається : до особи яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 626 ЦК України: договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована, на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. У ст. 627 ЦК України зазначено, що сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Згідно ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає у власність другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ст. 316 ЦК України : право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У п.п. 1,2 ст. 319 ЦК України зазначається : власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У ст. 334 ЦК України йдеться про те, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. У п.4 цієї статті йде мова про те, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації. Таким чином, порушені права позивача підлягають захисту у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи. На підставі ч.3 ст. 120 ЗК України, ст.ст. 377, 626, 627, 744 ЦК України,

Outcome: approved