Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] кошти в рахунок покриття шкоди заподіяної Державному підприємству «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» внаслідок нестачі в сумі 11360,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] працював на Державному підприємстві «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» з 11.08.1997 року. З 10.02.2000 року його було призначено на посаду начальника відділу повірки, калібрування фізико-механічних ЗВТ та випробувань продукції. Наказом №800 від 05.10.2005 року про визначення осіб з матеріальною відповідальністю (згідно ст.ст.130-133 КЗпП України) [PERSON] визначено матеріально-відповідальною особою з граничним рівнем матеріальної відповідальності, про що він був повідомлений та був згоден із цим, про що свідчить його особистий підпис у зазначеному наказі. На підставі наказу №871 від 28.10.2013 року було проведено зняття фактичних залишків цінностей, які обраховувалися на балансі ВПКФМВП, начальником якого був [PERSON], станом на 01.11.2013 року, інвентаризація була проведена у період з 01.11.2013 року по 25.11.2013 року. В результаті проведення інвентаризації у 2013 році був складений інвентаризаційний опис, у якому матеріально відповідальною особою визначений [PERSON] Відповідно до зазначеного опису [PERSON]. було ввірено засоби та обладнання, серед яких були мультиметр лаб. КЕІТНLЕY 2001, інв. номер 006492 (п.216 опису) та нівелір точний -автоколімаційний 4Н-ЗКЛ, інв. номер 007556. (п.263 опису). На останньому аркуші опису вказано, що всі цінності поіменовані в цьому опису з 1 аркуша по 17, перевірені комісією у присутності відповідача, у зв'язку з чим [PERSON] претензій не мав. А також, [PERSON] перевірив наявність зазначених в опису товарно- матеріальних цінностей та прийняв їх на подальше зберігання 25.11.2013 року, що підтверджується його особистим підписом. У лютому 2014 року на ДП «Харківстандартметрологія» було проведено внутрішній плановий аудит діяльності відділу повірки та калібрування фізико-механічних засобів вимірювальної техніки та випробувань продукції (ВПКФМВП) та у зв'язку з відсутністю планів корегуючих та запобіжних дій за результатами внутрішнього аудиту з метою усунення виявлених недоліків наказом №572 від 02.09.2014 року було створено комісію для проведення комплексної перевірки вищевказаного відділу. Комплексна перевірка ВПКФМВП проводилась за річний період з 01.06.2013 року по 01.06.2014 року. Складення Акту комплексної перевірки у період лікування [PERSON] не є ознакою того, що результати роботи відповідного відділу не залежали від начальника відділу протягом усього періоду часу, за який проводилася перевірка. [PERSON], як начальник відділу повинен був нести повну відповідальність за діяльність ввіреного йому підрозділу, оскільки здійснював функції керівника цього підрозділу. Відповідно до п.2.7 Акту про проведення комплексної перевірки ВПКФМВП не було встановлено місцезнаходження наступних основних засобів: інв. №003206 «образ.динамом. ДС-50 №799»; інв. №006492 «мультиметр лаб. КЕІТНLЕY 2001»; інв. №006893 «пристрій калібрувальний ВОSВЕRТ»; інв. №007556 «нівелір точний автоколімаційний 4Н-ЗКЛ». Відповідно до Звіту про оцінку майна від 27.11.2014 року розмір збитків, спричинених державному підприємству за результатами діяльності [PERSON] визначений у розмірі 11 360, 00 грн. А саме, ринкова вартість оцінюваного майна складає: мультиметра лаб. КЕІТНLЕY 2001 - 8360,00 грн., нівеліра точного автоколімаційного 4Н-ЗКЛ - 3000,00 грн. Таким чином, відповідачем ДП «Харківстандартметрологія» була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 11360,00 грн. ' Згідно з Наказом від 05.12.2014 року № 782 головному бухгалтеру було наказано зарахувати кошти, належні [PERSON] для виплати матеріального забезпечення у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю, яке здійснюється за рахунок коштів підприємства та за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової працездатності в рахунок покриття шкоди. Однак, зазначені кошти не були стягнуті з позивача, а знаходилися на спеціальному рахунку ДП «Харківстандартметрологія». Відповідно до Наказу від 31.12.2014 року № «Про внесення змін до наказу від 05.12.2014 року №782» п.З Наказу від 05.12.2014 року № 782 був викладений у наступній редакції: «Головному бухгалтеру [PERSON] кошти, належні [PERSON] для виплати матеріального забезпечення у зв'язку з його тимчасовою непрацездатністю, яке здійснюється за рахунок коштів підприємства, зарахувати в рахунок покриття шкоди». Інші пункти Наказу від 05.12.2014 року №782 були залишені без змін. Листом від 01.07.2015 року [PERSON] було повторно повідомлено про необхідність у добровільному порядку відшкодувати причинені ним збитки від нестачі матеріальних цінностей. Однак, кошти в рахунок покриття шкоди з відповідача стягнуто не було, у добровільному порядку [PERSON] також заподіяну матеріальну шкоду від нестачі обладнання також не відшкодував. Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, надав письмові заперечення, в яких посилався на безпідставність вимог позивача, так як вина відповідача у втраті товарно-матеріальних цінностей не доведена. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] працював на Державному підприємстві «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» з 11.08.1997 року. З 10.02.2000 року його було призначено на посаду начальника відділу повірки, калібрування фізико-механічних ЗВТ та випробувань продукції. Наказом №800 від 05.10.2005 року про визначення осіб з матеріальною відповідальністю (згідно ст.ст.130-133 КЗпП України) [PERSON] визначено матеріально-відповідальною особою з граничним рівнем матеріальної відповідальності, про що він був повідомлений та був згоден із цим, про що свідчить його особистий підпис у зазначеному наказі. На підставі наказу №871 від 28.10.2013 року було проведено зняття фактичних залишків цінностей, які обраховувалися на балансі ВПКФМВП, начальником якого був [PERSON], станом на 01.11.2013 року, інвентаризація була проведена у період з 01.11.2013 року по 25.11.2013 року. В результаті проведення інвентаризації у 2013 році був складений інвентаризаційний опис, у якому матеріально відповідальною особою визначений [PERSON] Відповідно до зазначеного опису [PERSON]. було ввірено засоби та обладнання, серед яких були мультиметр лаб. КЕІТНLЕY 2001, інв. номер 006492 (п.216 опису) та нівелір точний -автоколімаційний 4Н-ЗКЛ, інв. номер 007556. (п.263 опису). У лютому 2014 року на ДП «Харківстандартметрологія» було проведено внутрішній плановий аудит діяльності відділу повірки та калібрування фізико-механічних засобів вимірювальної техніки та випробувань продукції (ВПКФМВП) та у зв'язку з відсутністю планів корегуючих та запобіжних дій за результатами внутрішнього аудиту з метою усунення виявлених недоліків наказом №572 від 02.09.2014 року було створено комісію для проведення комплексної перевірки вищевказаного відділу. Комплексна перевірка ВПКФМВП проводилась за річний період з 01.06.2013 року по 01.06.2014 року. Відповідно до п.2.7 Акту про проведення комплексної перевірки від 08.09.2014 р. ВПКФМВП не було встановлено місцезнаходження наступних основних засобів: інв. №003206 «образ.динамом. ДС-50 №799»; інв. №006492 «мультиметр лаб. КЕІТНLЕY 2001»; інв. №006893 «пристрій калібрувальний ВОSВЕRТ»; інв. №007556 «нівелір точний автоколімаційний 4Н-ЗКЛ», дана перевірка проводилася у відсутності [PERSON], оскільки він знаходився на лікарняному. Відповідно до Звіту про оцінку майна від 27.11.2014 року розмір збитків, спричинених державному підприємству за результатами діяльності [PERSON] визначений у розмірі 11 360, 00 грн. А саме, ринкова вартість оцінюваного майна складає: мультиметра лаб. КЕІТНLЕY 2001 - 8360,00 грн., нівеліра точного автоколімаційного 4Н-ЗКЛ - 3000,00 грн. В подальшому місцезнаходження інших двох засобів: образ.динамом. ДС-50 №799 та пристрій калібрувальний ВОSВЕRТ було встановлено. Наказом № 651 від 02.10.2014 . [PERSON] було наказано надати письмові пояснення стосовно виявлених недоліків, пояснення з даного факту отримані від [PERSON] не були. Згідно з Наказом від 05.12.2014 року № 782 головному бухгалтеру було наказано зарахувати кошти, належні [PERSON] для виплати матеріального забезпечення у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю, яке здійснюється за рахунок коштів підприємства та за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової працездатності в рахунок покриття шкоди. Однак, зазначені кошти не були стягнуті з позивача, а знаходилися на спеціальному рахунку ДП «Харківстандартметрологія». Відповідно до Наказу від 31.12.2014 року № «Про внесення змін до наказу від 05.12.2014 року №782» п.З Наказу від 05.12.2014 року № 782 був викладений у наступній редакції: «Головному бухгалтеру [PERSON] кошти, належні [PERSON] для виплати матеріального забезпечення у зв'язку з його тимчасовою непрацездатністю, яке здійснюється за рахунок коштів підприємства, зарахувати в рахунок покриття шкоди». Інші пункти Наказу від 05.12.2014 року №782 були залишені без змін. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 23.12.2016 р., яке рішенням Апеляційного суду Харківської області від 23.11.2017 р. змінено в частині стягнення сум на правову допомогу, а в іншій частині залишено без змін, скасовано наказ генерального директора ДП «Харківстандартметрологія» № 782 від 05.12.2014 року в частині зарахування належних до виплати коштів [PERSON] в рахунок покриття шкоди. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 3. Постанови ВСУ № 14 від 29.12.1992 р. у відповідності зі ст.130 КЗпП відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. Виходячи з вимог ст.15 ЦПК суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Якщо шкоду заподіяно кількома працівниками, в рішенні суду має бути зазначено, які конкретно порушення трудових обов'язків допустив кожен працівник, ступінь його вини та пропорційна їй частка загальної шкоди, за яку до нього може бути застосовано відповідний вид і межі матеріальної відповідальності. Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Тому право власника притягати працівника до матеріальної відповідальності є тільки за наявності таких фактів як: порушення працівником трудових обов'язків, наявність прямої дійсної шкоди, причинний зв'язок між порушенням і шкодою. Відсутність хоча б одного з цих фактів виключає можливість притягнення працівника до матеріальної відповідальності. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, на яку також посилається позивач на обґрунтування своїх позовних вимог, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. На підтвердження своїх вимог позивач надав суду акти інвентаризаційного опису. Так, у інвентаризаційному опису проведеного в період з 01.11.2013 р. до 25.11.2013 р. матеріальні цінності мультиметр лаб. КЕІТНLЕY 2001 та нівелір точного автоколімаційного 4Н-ЗКЛ поіменовані у під номерами 216, 263 і на подальше зберігання їх прийняв [PERSON], а вже в інвентаризаційному описі проведеному з 03.11.2014 р. до 25.11.2014 р. ( де в роках його складання мається виправлення друкованого тексту на рукописне «2013 г» виправлено на «2014 г.».) мультиметр лаб. КЕІТНLЕY 2001 та нівелір точного автоколімаційного 4Н-ЗКЛ поіменовані у під номерами 213, 260, але підпису [PERSON] про ознайомлення з даним актом не міститься і відсутня дата його складання. Як встановлено в судовому засіданні, наказом № 169-К від 10.11.2014 р. [PERSON] було звільнено з посади на підставі ч.3 ст.40 КЗпП України в перший день його виходу з лікарняного. Таким чином, інвентаризація проводилася за відсутності [PERSON] на робочому місці, і матеріали справи не місять доказів, що відсутні матеріальні цінності використовувалися [PERSON] при виконанні ним своїх трудових обов'язків. Відповідно до наказу № 800 від 05.10.2005 р. [PERSON] визначено матеріально-відповідальною особою з граничним рівнем матеріальної відповідальності згідно статей 131 - 133 КЗпП України, якими передбачено, що працівники несуть відповідальність за зіпсування або знищення через недбалість інструментів, вимірювальних приладів, виданих підприємством у користування. Під час розгляду справи було встановлено, що мультиметр лаб. КЕІТНLЕY 2001 та нівелір точного автоколімаційного 4Н-ЗКЛ перебували у користуванні не саме [PERSON], а використовувалися багатьма співробітниками відділу повірки, калібрування фізико-механічних ЗВТ та випробувань продукції у своїй роботі, і могли під час проведення інвентаризації знаходиться не тільки в робочому кабінеті [PERSON], а і в інших кабінетах, де працювали робітники данного відділу, і саме про можливість перенесення даних приборів з одного кабінету до іншого під час інвентаризації, яка проводилася не один день, зазначали в судовому засіданні свідки позивача [PERSON] та [PERSON] Крім того, дані свідки пояснили, що при інвентаризації спочатку було встановлено нестачу чотирьох приладів, але пізніше два прилади було знайдено, при інвентаризації у 2014 р. вони проводили її не кожного дня, при цьому, кабінет [PERSON] та інші кабінети не пломбувалися, і під час відсутності [PERSON] на роботі інші працівники мали можливість використовувати ці прилади, іноді прилади використовуються в роботі за межами приміщення, де розташований даний відділ. Також свідки пояснили, що на підприємстві відсутній визначений письмовий порядок видачі вимірювальних та інших приладів і відсутнє документальне оформлення видачі приладу із посвідченням підписом працівника про отримання такого приладу. Відповідно до Посадової інструкції начальника відділу повірки, калібрування фізико-механічних ЗВТ та випробувань продукції на [PERSON] не було покладено обов'язку по встановленню і регламентації порядку видачі товарно-матеріальних цінностей. Крім того, як встановлено під час розгляду справи [PERSON] тривалий час з невеликими перервами знаходився на лікарняному ( 16.06.2014 р.- 04.07.2016 р., 07.07.2014 р. до 11.07.2014 р., 18.08.2014 р. до 20.08.2014 р., 21.08.2014 р. до 10.09.2014 р., 20.09.2014 р. до 30.09.2014 р. 06.10.2014 р. до 16.10.2014 р. 17.10.2014 р. до 28.10.2014 р. 28.10.2014 р. до 09.11.2014 р.) і на час його тривалої відсутності в ДП «Харківстандартметрологія» не призначався виконуючий обов'язки начальнику відділу, який би здійснював керівництво роботою відділу. Дані факти свідчать про відсутність належної організації в ДП «Харківстандартметрологія» порядку зберігання товарно-матеріальних цінностей і внаслідок цього суд робить висновок, про відсутність доказів вини [PERSON] як працівника у знищенні приладів через недбалість і можливість покладення на нього матеріальної відповідальності на підставах ст. 133 КЗпП України. Таким чином, аналізуючи надані сторонами докази, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для покладення відповідальності за матеріальні збитки спричинені нестарчою товарно-матеріальних цінностей на [PERSON] через недоведеність його вини у заподіяній позивачу шкоді. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих або витребуваних доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету позову, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісності здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів. Інші докази, надані позивачем, а саме: Посадова інструкція начальника відділу, Положення про підрозділ - відділ відділу повірки, калібрування фізико-механічних ЗВТ та випробувань продукції, звіт про оцінку майна висновків суду не спростовують, оскільки не містять у собі інформації, яка б підтверджувала вину [PERSON] у нестачі матеріальних цінностей. На підставі викладенного,

Outcome: dismissed