Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість в сумі 71045 грн. 20 коп. та судовий збір по справі в сумі 1921 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 30.07.2014 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», та відповідачкою було укладено кредитний договір № GP-6623712, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 21744 грн. 81 коп. Внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором, у неї перед банком виникла заборгованість, розмір якої станом на 23.07.2019 року складає 71045 грн. 20 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом -12003 грн. 33 коп., заборгованість за процентами - 2187 грн. 82 коп., заборгованість за комісією - 7553 грн. 66 коп., штрафні санкції - 49300 грн. 39 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 вересня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника позивача. Відповідачка в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог та подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. При цьому посилається на те, що подані до суду позивачем документи не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки вони не є первинними бухгалтерськими документами та не підписані відповідачем. Також вказує, що останній платіж по кредитному договору було нею здійснено навесні 2014 року, за таких обставин вважає,що термін позовної давності закінчився навесні 2017 року. Договору про збільшення строку позовної давності вона з позивачем не укладала, а тому вважає, що у позові слід відмовити у зв`язку із спливом строку позовної давності. Крім цього зазначає, що за виконавчим написом № 236 з неї вже проводиться стягнення на користь АТ`ПУМБ» в сумі 22244 грн.81 коп., що може свідити про подвійне стягнення з неї заборгованості. Також вказує, що матеріали справи не містять відомостей, що підтверджують наявність її заборгованості за кредитним договором у розмірі 71045 грн. 20 коп., зокрема належного розрахунку заборгованості. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30.07.2014 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання [PERSON] пропозиції укласти договір (оферту)(далі Пропозиція) про укладення кредитного договору № GP-6623712, згідно з якою [PERSON] видано кредит у сумі 21744 грн. 41 коп., терміном на строком на 48 місяців, з процентною ставкою у розмірі 9% річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,35%, зі сплатою щомісячних платежів згідно з графіком, до 31-го числа кожного календарного місяця, тобто останній платіж до 31.07.2018 року, що засвідчено власним підпис [PERSON] (а.с. 6). 19.07.2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», що підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 14-22). Відповідно до п. 1.1 статуту АТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс Капітал» (а.с. 23-28). Відповідно до п.4.1 Загальних умов договору кредитування, відкриття та ведення рахунків( надалі - Загальні умови) за користування Кредитом Позичальник спрачує банку проценти розраховані, виходячи з процентної ставки, вказаної у Пропозиції. Від неповерненої суми кредиту. При цьому у випадку порушення позичальником зобов`язань з повернення кредиту, передбачених Графіком платежів, нарахування та сплата процентів на суму такої простроченої заборгованості за соновною сумою кредиту(частиною кредиту на яку не було своєчасно повернуто Позичальником) здійснюється за процентною ставкою 0,01%. Згідно п. 6.1 Загальних умов позичальник зобов`язаний повернути банку кредит , сплатити проценти, комісії. Інші комісії, можливі штрафи та збитки на умовах, визначених Розділом 6 таПропозицією, а також виконувати інші умови, ними передбачені. Згідно п. 6.2 за повне або часткове прострочення повернення Кредиту та/або сплати процентів та/або комісії у терміни, що передбачені Графіком платежів та/або іншим чином визначені відповідно до кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 10%(десяти відсотків) від простроченої суми, розрахованої на останній день місячного строку. Застосування штрафів передбачених цим пунктом, здійснюється в другий день від дати прострочення, передбаченої Графіком платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 08.08.2019 року утворилась заборгованість в сумі 71045 грн. 20 коп, в тому числі прострочена заборгованість: за сумою кредиту в розмірі 12003 грн. 33 коп., за процентами - 2187 грн. 82 коп., за комісією 7553 грн.66 коп. та неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 49300 грн. 39 коп, що підтверджується випискою з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості та довідкою про стан та історію заборгованості за Кредитним договором GP -6623712 ( а.с-11-13). Зі списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів (а.с.10) вбачається, що ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» направив [PERSON] письмову вимогу (Повідомлення) № 554 від 23.11.2018 року про негайне погашення заборгованості за кредитним договором GP-6623712 (а.с.9). Відповідачка [PERSON] своєму відзиві просить у зв`язку зі спливом строку позовної давності відмовити у задоволенні позову. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Відповідно до змісту ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Частиною 2 статті 258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність тривалістю один рік. Частиною 1 статті 259 ЦК України передбачено, що позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається в письмові формі. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦПК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Перевіряючи доводи відповідача в частині застосування норм закону про застосування строків позовної давності, суд виходить з того, що сторони встановили строк дії договору - 48 місяців, із сплатою щомісячних платежів до 31-го числа кожного календарного місяця кінцевий термін сплати визначений 31.07.2018 року. Якщо договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивачка вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченного платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором(прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилась і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих пллатежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Відповідно до п.5.6 Договору сторони домовились про те, що відповідно до ст. 259 Цивільного Кодексу україни позовна давність за спорами, що виникають з Договору карткового рахунку, а саме відшкодування збитків, сплати неустойки( штрафів, пені) встановлюється тривалістю у три роки (спеціальна позовна давність), при цьому строк загальної позовної давності не збільшувався. Позивач звернувся до суду шляхом надсилання поштою позовної заяви 28 серпня 2019 року(а.с. 31). А відтак перебіг трирічного строку позовної давності починається з 28.08.2016 року. Тому, суд знаходить позов обґрунтованим в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № GP -6623712 від 30.07.2014 року, по щомісячним платежам за період з 31.08.2016 року по 31.07.2018 року, в загальній сумі 46687,24 грн., яка складається з наступного: 6900,44 грн. - заборгованість за кредитом; 670,42 грн. - заборгованість за процентами; 4104,05 грн. - заборгованість за комісією; та штрафних санкцій за період 31.08.2016 року по 31.07.2018 року в сумі 35012,33 грн.. В задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 5102,89 грн., заборгованості за процентами в сумі 1517,40 грн., заборгованості за комісією в сумі 3449,61 грн. та штрафних санкцій в сумі 14288,06 грн., суд відмовляє в зв`язку з пропуском трирічного строку позовної давності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 1267,86 грн.

Outcome: partial