Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку посилаючись на те, що є єдиним спадкоємцем за заповітом , що прийняв спадщину після смерті тітки та не взмозі прийняти спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на зазначену ділянку. Тому вимушений звернутися до суду про визнання права власності в порядку спадкування. Представник позивача у судове засідання не з'явився проте направив до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги та просить справу розглядати без його участі. Відповідач представника у судове засідання не направив, та не повідомив суд про причину неявки проте подав до суду заяву, в якій відносно позовних вимог покладається на думку суду та просить справу слухати у відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що 23 липня 2003 року померла тітка [PERSON], що вбачається з даних свідоцтва про смерть серії І-БВ №217952 виданого 23 липня 2003 року Олешинською сільською радою. Спадщину після смерті заповідача прийняв лише племінник [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини, зокрема на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, що знаходиться по вул. Терешкової, 18 в с. Іванківці Хмельницького району. Житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Терешкової, 18 в с. Іванківці Хмельницького району належав заповідачу на праві власності, що вбачається з даних витягу прав власності на нерухоме майно. Окрім позивача, інших спадкоємців зазначеного майна не має. Державним нотаріусом Хмельницької районної нотаріальної контори 24 квітня 2015 року було відмовлено позивачу в оформленні спадкових прав на зазначену вище земельну ділянку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на зазначене майно. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи після смерті спадкодавця, копії котрих наявні в матеріалах справи, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, повідомленням нотаріуса, копії котрих наявні в матеріалах справи, а також належним чином завіреними матеріалами спадкової справи. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася 19.10.2002 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України редакції 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР, в редакції від 18 липня 1963 року , визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Зібрані по справі докази вказують, що померлому належала земельна ділянка, спадщина не визнана відумерлою, позивач є спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину, право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст.1296 ЦК України. Відсутність свідоцтва про право власності на майно, не позбавляє спадкоємця на право на спадщину, а згідно ст.16 ЦК України засобом захисту свого права є визнання права. За таких обставин судом встановлені всі обставини, які дають позивачу право на визнання його права власності на майно в порядку спадкування.

Outcome: approved