Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 11 324,31 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.12.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 6 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 30.06.2015 року має заборгованість - 11 324 грн. 31 коп., яка складається з наступного: - 5 059,33 грн. - заборгованість за кредитом; - 4 299,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 950,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штраф відповідно до умов кредитного договору: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 515,44 грн. - штраф (процентна складова). Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 86 (5706) від 07.05.2016 р., заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до укладеного договору № б/н від 24.12.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 6 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом./а.с. 10-33/ Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві./а.с. 8-9/ При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до заяви позичальника строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В порушення умов договору відповідач не належним чином виконував взяті на себе зобов'язання по сплаті кредиту та процентів за ним, у зв'язку з чим, станом на 29.02.2016 року має заборгованість - 11 324 грн. 31 коп./а.с. 6-7/ На час розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена та позивач наполягає на її стягненні у повному обсязі. Згідно ст.ст. 1050,1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Згідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Зі змісту п. 2.1.1.12.6 - 2.1.1.12.6.4 Кредитного договору № б/н від 24.12.2010 року вбачається, що позичальник притягується до декількох видів цивільної відповідальності за одне й те саме порушення (зокрема, за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, комісій і винагород). Згідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Ця правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. З матеріалів справи вбачається, що підставами стягнення як штрафу, так і пені, як різновидів неустойки, є порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Отже, по суті таке стягнення є подвійною цивільно-правовою відповідальністю одного й того ж виду за одне й теж порушення договірного зобов'язання. Тому не підлягають задоволенню вимоги банку про стягнення штрафу у розмірі 1015,44 (фіксована частина штрафу 500,00 грн. та процентна складова штрафу 515,44 грн.) Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору № б/н від 24.12.2010 року, тому з урахуванням положень ч. 3 ст. 551, 559 ЦК України, ст. 61 Конституції України суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 10 308 грн. 87 коп., яка складається з наступного: 5059,33 грн. - заборгованість за кредитом; 4299,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 950,00 грн. - заборгованість по комісії та пені. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені квитанціями в матеріалах справи /а.с.1/. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial