Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ТОВ «Авто Просто» на його користь сплачені на виконання угоди № 375753 від 19.11.2011 р. чисті внески, що підлягають поверненню позивачу у звязку із розірванням угоди у сумі 87750 грн. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та участі позивача позовні вимоги підтримують в повно му обсязі. Представник відповідача ТОВ «Авто Просто» позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, з яких вбачається, що додатковою гарантією повного усвідомлення кожним учасником своїх прав та обовязків за Угодою виступає п.13.8 Додатку № 22 до угоди (Правил функціонування [PERSON]), відповідно до якого, «якщо Учасник виявить бажання розірвати угоду та відмовитися від подальшої участі в системі [PERSON] протягом 7 календарних днів від дати підписання Угоди, такому учаснику повертаються вся сума коштів, внесена ним на рахунок [PERSON]». Тобто, підписавши Угоду учасник має 7 днів на додаткове детальне ознайомлення з ї умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі [PERSON], причому у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Про своє рішення учасник має повідомити [PERSON] шляхом подання заяви до центрального офісу. Відповідно до п. 13.4.1 ст. 13 Додатку № 2 до Угоди « В першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав угоду внаслідок настання наступних непередбачених обставин, що виникли під час дії Угоди: отримання ним інвалідності або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного, належним чином засвідченого Державним центром зайнятості, який надав [PERSON] необхідно підтверджуючі документи та на момент виникнення однієї із вищезазначених обставин належним чином виконував зобовязання за Угодою. Статус безробітного розглядаються як пріоритет для повернення Чистих внесків за умови, що на момент підписання Угоди учасник мав офіційну роботу відповідно до записів у трудовій книжці, і статус безробітного Учаснику не пізніше, ніж через 4 місяці після звільнення з останнього місця роботи відповідно до записів у трудовій книжці. Учасник має надати відповідні документи протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту виникнення таких обставин. За вимогою [PERSON] учасник зобовязується надати документи, які підтверджують виникнення вищезазначених обставин. Учасник вповноважує [PERSON] звертатися із запитами до відповідних органів та/або установ з метою встановлення обставин, на які посилається учасник. За підтверджених обставин згідно з цим пунктом, учаснику повертаються сплачені Чисті внески без врахування Відступного». Відповідно до п.п. 13.4.2 п. 13.4 ст. 13 Додатку № 2 до Угоди кошти повертаються в порядку, що побудована на принципі черговості. Станом на день подання даних заперечень на позов, в групі № 1155, до того як повернути кошти учаснику №60 [PERSON], ТОВ «АВТО ПРОСТО» має повернути кошти ще 25 учасникам, які подали заяви про розірвання угод раніше за позивача. Таким чином, кошти, які ТОВ «АВТО ПРОСТО» має повернути позивачу, будуть повернуті йому в порядку встановленому Угодою Що ж стосується розрахованого позивачем розміру чистих внесків, що підлягають поверненню в сумі 87750 грн., звертають увагу суду , що такий розмір чистих внесків не підтверджений жодним розрахунком, а тому є надуманим. Крім того, є безпідставним посилання позивача на поточну ціну автомобіля ЗАЗ Ланос у червні 2016 р., оскільки на відміну від тверджень позивача, у червні 2016 р. поточна ціна автомобіля ЗАЗ Ланос базової комплектації становила не більше 202500 грн., 198000 грн. Угоду було укладено між позивачем та продавцем-консультантом [PERSON] у приміщенні салону ПАТ «[PERSON], який знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул.. Маяковського, 2-А., тому Угоду було підписано на робочому місці продавця консультанта ТОВ «АВТО ПРОСТО» в приміщення автомобільного салону, тобто у даному випадку взагалі неможливо застосувати положення ч.3 ст. 12 ЗУ «Про захист прав споживачів». Враховуючи те, що Угоду та додатки до неї, на підставі якої діють сторони, укладено 16.06.2011 р., а Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, затвердженні Розпорядженням № 1676 від 09.10.2012 р. Національної комісії , що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, набрали чинності 12.11.2012 р. , посилання позивача на те, що виконання умови Угоди відповідачем суперечить ліцензійним умовам провадження діяльності з адміністрування фінансування фінансових активів для придбання активів для придбання товарів у групах, є необґрунтованим. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія угоди № 375753; копія додатку №1 до угоди № 375753; копія додатку №2 до угоди № 375753; копії квитанцій; копія заяви про розірвання угоди та повернення сплачених коштів; роздруківка з офіційного сайту ТОВ «Авто Просто» щодо ціни автомобіля; копія листа ТОВ «Авто Просто». Суд, дослідивши докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 19.11.2011 р. у м. Сєвєродонецьк Луганської області сторони уклали угоду № 375753 (далі Угода) з додатками, предметом якої є надання учаснику послуг системи [PERSON], спрямованих на придбання автомобіля через систему придбання у групах. Угода укладена позивачем з метою придбання легкового автомобіля ЗАЗ Ланос на суму 71680 грн., Згідно умов Угоди, а також п.п.3,17,19,22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» відповідач виступає виконавцем певних послуг, а позивач є їх споживачем. На виконання Угоди позивачем було сплачено 54 чисті внески на автомобіль (а.с.13-67). На підставі п.13.1 додатку №2 до Угоди 10 червня 2016 р. позивач подав заяву про розірвання угоди та повернення сплачених внесків (а.с.68), яка була отримана відповідачем, що вбачається з його листа позивачу від 24 червня 2016 р. (а.с.70). Відповідно до п.13.3 додатку №2 до Угоди розмір чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли учасник повідомив про розірвання угоди, за вирахуванням відступного за відмову від угоди у розмірі 2 цілих внесків. Вартість автомобіля зазначена на сайті відповідача у червні 2016 р. в розмірі 202\~500 грн. (а.с.69). Таким чином, розмір чистих внесків вираховується із зазначеної вартості і складає 202500 (вартість автомобілю)/120 (кількість внесків за весь період а.с.6) х 52 (54 внесених внески 2 внески відступних) = 87750 грн.. Суд не приймає посилання представника відповідача на реєстр рекомендованих роздрібних цін (а.с.145), бо згідно з Розділом першим угоди поточна ціна автомобіля є ціною, яка встановлюється Постачальником (а.с.7). В свою чергу Постачальником є підприємство, з яким відповідач уклав угоду на постачання автомобіля учасникам Автотак. Суду не надано доказів укладення між відповідачем та «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ» угоди на постачання автомобілів. Окрім того в цьому реєстрі назва юридичної особи, для якої визначені роздрібні ціни, вказана як «Автопросто», тоді як і за угодою, і за ліцензією (а.с.146) назва відповідача є «АВТО ПРОСТО». Тобто мова йде про різні юридичні особи Також не є підставою для відмови у задоволенні позову і наявність черги серед учасників групи (а.с.118) та п.13.4 додатку №2 до Угоди з огляду на наступне: відповідно до ст.509 ч.3 ЦК України зобовязання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості; згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ст.13 ЦК України встановлює, що при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб… Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства; ст.1 ЦПК України передбачає завданнями цивільного судочинства справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб…. Право на справедливий суд передбачено і ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. З реєстру розірвання угод вбачається, що відповідно до ст.ст.256, 257, 267 ч.4 ЦК України строк позовної давності для звернення до суду з вимогами про повернення внесків сплив для перших 24 перелічених у реєстрі осіб. Доказів звернення цих учасників до суду з позовом про стягнення внесків суду не надано. Тому посилання відповідача на наявність заборгованості перед іншими учасниками є надуманими, оскільки добровільно вона не сплачувалася від 3-х до 4 років 9 місяців, а стягнути її за рішенням суду на цей час неможливо. Що стосується учасника групи, строк позовної давності для якого не сплив, угода з ним розірвана ще 01 червня 2014 р., тобто за 2 роки до звернення позивача за розірванням своєї угоди. Тому суд пристає на думку позивача, що оскільки строки виконання зобовязання про повернення внесків після розірвання угоди для відповідача не встановлені, строк такого виконання настає відповідно до ст.530 ч.2 ЦК України 7 днів з моменту предявлення вимоги. Окремо суд зауважує, що, виходячи із зазначених загальних положень про зобовязання, жодне зобовязання не може трактуватися у бік, що порушує права сторони у такому зобовязанні. Так, згідно позиції відповідача ніхто не може розраховувати на повернення своїх внесків до того моменту, поки вони не будуть повернуті першому учаснику групи, що розірвав угоду. Таким чином, за відсутності добровільного виконання зобовязання відповідачем і не бажання учасником групи звертатися в такому випадку до суду, усі наступні учасники, що розірвали свої угоди, назавжди позбавляються можливості повернути свої внески. . Тому суд вважає, що звернення позивача до суд із позовом не порушує права інших учасників групи у звязку із тим, що не перешкоджає їм звернутися з аналогічним позовом до суду. Суд не приймає посилання позивача на порушення відповідачем законодавства про ліцензування його діяльності, бо ця обставина не впливає на обсяг прав та обовязків сторін у правочині. З відповідача в підлягає стягненню судовий збір у розмірі 877,5 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved