Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у праві користування та розпорядженні майном шляхом зняття відповідачів з реєстрації за адресою: [ADDRESS], посилаючись на наступні обставини. позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину належить квартира, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, Жуковського[ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані позивач його дружина, донька, син, співмешканка сина та її дитина, а всього 5 осіб, та позивач. Після розірвання шлюбу між позивачем та [PERSON] остання виїхала з вказаної квартири та на даний час не проживає в ній. Діти позивача не проживають з ним більше 10 років. Співмешканка сина разом з її неповнолітнім сином ніколи з позивачем не проживали. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав просив справу розглянути без його участі. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину ВСВ №021083, належить [PERSON] на праві приватної власності. Згідно довідки про розмір платежів виданої на імя уповноваженого власника/наймача [PERSON] (а.с. 35) Згідно наданих оригіналів квитанцій про сплату комунальних послуг з 2012 року по 2015 рік, платником заначено [PERSON] (а.с. 36-47) Відповідно до п.39 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сімї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сімї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника квартири втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи, що доводи позивача знайшли підтвердження в ході судового розгляду, в звязку з чим підлягають частковому задоволенню. Окрім того, з відповідачів у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у встановленому законом розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial