Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 21 лютого 2006 року він отримав виробничу травму хребта. 23 лютого 2006 року йому була зроблена операція (задній металлоспондилодез пластинами ХІТО - ІІ), 14 грудня 2006 року операція по видаленню металоконструкцій. Виходячи з цієї важкої виробничої травми був встановлений діагноз: Консолідований компресійний перелом тіла L1 хребта. Забій спинного мозку на рівні конуса і епіконусу III ступеня з нижньою параплегією, анестезією за провідниковим типом з зазначеного рівня, порушення функції тазових органів за типом нетримання сечі. Після безрезультатного лікування, медико-соціальна експертна комісія з 19 червня 2006 року визнала його інвалідом першої групи з втратою 100% трудової працездатності. Після багаторазових оглядів комісіями МСЕК, остання дата огляду 15 серпня 2012 року, його визнано інвалідом першої групи від трудового каліцтва з втратою 100% ступеня втрати професійної працездатності, також підтверджена потреба у додаткових видах медичної та соціальної допомоги на строк безстроково, потреба - «Постійному сторонньому догляді, постійному побутовому догляді, спеціальному медичному догляді, додатковому харчуванні, медикаментозному, стаціонарному та оперативному лікуванні за показаннями, підгузками, засоби гігієни і т.д.». З 19 червня 2006 року він перебував на обліку у [PERSON] ФССНВУ в м. Красний Луч Луганської області, де знаходиться його особиста справа як потерпілого на виробництві. У зв'язку з проведенням АТО, на території тимчасово не підконтрольної Україні, було припинено фінансування деяких органів влади зокрема [PERSON] ФССНВУ в м. Красний Луч, управління Державної казначейської служби у м. Красний Луч Луганської області. У звязку з чим, він змушений був покинути своє місце проживання та з 23 червня 2016 року і по теперішній час зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Кутузова, буд. 6. На даний час він як потерпілий на виробництві, знаходиться на обліку у [PERSON] Фонду ССНВУ м. Слов'янськ. 01 серпня 2016 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою з проханням забезпечити його підгузками «сені супер плюс р. №2», з доданням всіх необхідних документів, а також надав пояснення щодо відсутності індивідуальної програми реабілітації. 05 серпня 2016 року відповідачем було надано відповідь, в якому він зазначив, що для забезпечення підгузками (гігієнічні вироби), позивачу необхідно подати документи які зазначенні в п.1.3. Постанови правління Фонду №35 від 03.11.2010 року. Вважає, що надав відповідачу перечень необхідних документів для забезпечення підгузками, визначених п.1.3. Постанови правління Фонду №35від 03.11.2010 року, але відповідач все одно не виконує свої зобов'язання по повному та своєчасному відшкодуванню шкоди, у звязку з чим, 21 жовтня 2016 року позивачем була подана повторна заява по забезпеченню його підгузками, на що відповідач 31 жовтня 2016 року надав письмову відповідь, в якій зазначив що [PERSON] Фонду ССНВУ м. Слов'янськ надало вимогу до аптеки на придбання підгузків в кількості 90 штук, та повідомив про те що для збільшення кількості підгузків позивач повинен надати висновок ЛКК з клінічної міської лікарні м. Слов'янськ. У звязку з чим, позивач вважає, що працівники [PERSON] Фонду ССНВУ м. Слов'янськ перевищуючи свої повноваження, противоправно вимагають надати документ - довідку ЛКК з клінічної міської лікарні м. Слов'янськ, хоча ним було надано дійсну довідку ЛКК від 09 серпня 2014 року №1382 з зазначенням кількості підгузків 5штук на добу, при цьому дана довідка ЛКК є чиною на строк безстроково, ні скасована та не оскаржена в судовому порядку. Тому просить суд, визнати незаконними дії [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Слов'янську Донецької області стосовно не своєчасного та не в повному обсязі забезпеченням підгузками та зобов'язати відповідача забезпечити його підгузками «сені супер плюс р. №2» в кількості 370 штук, у розрахунку 5 підгузків на одну добу. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представники відповідача [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Слов'янську Донецької області [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заявлені [PERSON] не визнали і просили у їх задоволенні відмовити, надали до суду заперечення проти позову вказавши, що з 01 липня 2016 року на підставі відомостей з Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Слов'янську Донецької області [PERSON], як потерпілому на виробництві, інваліду першої групи по трудовому каліцтву, як внутрішньо переміщеній особі з м. Красний Луч Луганської області були продовжені щомісячні страхові виплати. Згідно заяви позивача від 01 серпня 2016 року щодо забезпечення його підгузками «сені супер плюс р. №2», йому було надано розяснення що для забезпечення підгузками (гігієнічні вироби), йому необхідно подати документи які зазначенні в п.1.3. Постанови правління Фонду №35від 03.11.2010 року. [PERSON] тривалий час не проходив медичний огляд і тільки після переконання Фондом надати індивідуальну програму реабілітації для продовження витрат на медичну соціальну допомогу, погодився та був оглянутий ЛКК КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Словянська» та направлений на МСЕК для отримання індивідуальної програми реабілітації. 21 жовтня 2016 року [PERSON] повторно звернувся до Фонду з заявою по забезпеченню його підгузками та надав індивідуальну програму реабілітації від 19 жовтня 2016 року. 31 жовтня 2016 року на його заяву відповідачем було направлено на його адресу лист з розясненням, що відділенням надана вимога до аптеки на придбання підгузків в кількості 90 штук, та повідомили про те що для збільшення кількості підгузків він повинен надати висновок ЛКК з клінічної міської лікарні м. Слов'янська. Кількість гігієнічних виробів (підгузків) визначалось [PERSON] згідно п. 3.7. розділу ІІІ Положення про забезпечення потерпілих гігієнічними виробами від 30 листопада 2010 року № 35. Також вказали, що перелік необхідних лікарських засобів, виробів медичного призначення, визначений лікарсько-консультативною комісією (ЛКК) закладу охорони здоров'я (поновлюється під час кожного призначення ліків, але не рідше одного разу на рік); а виписка з медичної карти амбулаторного хворого (поновлюється щороку). Вважають, що вимоги заявлені [PERSON] безпідставні, висновок ЛКК від 09 серпня 2014 року №1382 виданий у м. Красний Луч Луганської області, на території непідконтрольній Україні. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] до [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Слов'янську Донецької області, про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, не підлягає задоволенню за наступних підстав. Так у ході судового засідання було встановлено, що: Відповідно до виписки з історії хвороби Регіонального медико-реабілітаційного центру м. Красний Луч Луганської області №88 від 18 квітня 2008 року слідує, що 21 лютого 2006 року [PERSON] отримав виробничу травму хребта та 23 лютого 2006 року йому була зроблена операція (задній металлоспондилодез пластинами ХІТО-ІІ), 14 грудня 2006 року операція по видаленню металоконструкцій. У звязку з чим, [PERSON] був встановлений діагноз: Консолідований компресійний перелом тіла L1 хребта. Забій спинного мозку на рівні конуса і епіконусу III ступеня з нижньою параплегією, анестезією за провідниковим типом з зазначеного рівня, порушення функції тазових органів за типом нетримання сечі. Згідно довідки Обласного центру медико-соціальної експертної комісії серія 10 ААА № 091739 15 серпня 2012 року [PERSON] визнано інвалідом першої групи від трудового каліцтва з втратою 100% ступеня втрати професійної працездатності та підтверджена потреба у додаткових видах медичної та соціальної допомоги на строк безстроково, потреба - «Постійному сторонньому догляді, постійному побутовому догляді, спеціальному медичному догляді, додатковому харчуванні, медикаментозному, стаціонарному та оперативному лікуванні за показаннями, підгузками, засоби гігієни і т.д.». З 19 червня 2006 року [PERSON] перебував на обліку у [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Красний Луч Луганської області, де знаходиться його особиста справа як потерпілого на виробництві. У зв'язку з проведенням антитерористичної операції за місцем поживання позивача [PERSON] у м. Красний Луч Луганської області, на території тимчасово не підконтрольної Україні, було припинено фінансування деяких органів влади зокрема [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Красний Луч та управління Державної казначейської служби у м. Красний Луч Луганської області. Так, позивач [PERSON] змушений був покинути своє місце проживання та з 23 червня 2016 року і по теперішній час зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Кутузова, буд. 6, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області №1429049472 виданою 23 червня 2016 року. Відповідно до Висновку ЛКК м. Красний Луч Луганської області № 1382 від 09 червня 2014 року слідує, що [PERSON] у звязку з перенесенням тяжкої травми на виробництві 21 лютого 2006 року встановлено діагноз: Консолідований компресійний перелом тіла L1 хребта. Забій спинного мозку на рівні конуса і епіконусу III ступеня з нижньою параплегією, анестезією за провідниковим типом з зазначеного рівня, порушення функції тазових органів за типом нетримання сечі та він потребує лікування по фонду підгузки №2 у кількості 5 штук на добу. На даний час [PERSON] як потерпілий на виробництві, знаходиться на обліку у [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Слов'янську Донецької області. 01 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою з проханням забезпечити його підгузками «сені супер плюс р. №2» та додав до неї копію довідки ЛКК № 1382 від 09 червня 2014 року. 05 серпня 2016 року [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Слов'янську Донецької області на адресу позивача була направлена відповідь за № 07/10-1289, в якій зазначено, що для забезпечення підгузками (гігієнічні вироби), позивачу необхідно подати документи які зазначенні в п. 1.3. Постанови правління Фонду №35від 03.11.2010 року. Однак [PERSON] тривалий час не проходив медичний огляд і тільки після переконання Фондом надати індивідуальну програму реабілітації для продовження витрат на медичну соціальну допомогу, погодився та був оглянутий ЛКК КЛПЗ «Міська клінічна лікарня м. Словянська» та направлений на МСЕК для отримання індивідуальної програми реабілітації. 21 жовтня 2016 року [PERSON] була подана повторна заява по забезпеченню його підгузками та індивідуальна програма реабілітації від 19 жовтня 2016 року. 31 жовтня 2016 року [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Слов'янську Донецької області на адресу позивача була направлена відповідь за № 07/10-1766, в якій зазначено, що відділенням надана вимога до аптеки на придбання підгузків в кількості 90 штук, та повідомив про те що для збільшення кількості підгузків позивач повинен надати висновок ЛКК з клінічної міської лікарні м. Слов'янська. Кількість гігієнічних виробів (підгузків) визначалось [PERSON] згідно п. 3.7. розділу ІІІ Положення про забезпечення потерпілих гігієнічними виробами від 30 листопада 2010 року № 35. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного: Статтею 60 ЦПК України, визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації інваліда (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоровя застрахованого. Якщо внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання потерпілий тимчасово втратив працездатність, Фонд фінансує всі витрати на його лікування. Згідно п.1.3 Положенням про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання слуховими апаратами, зубопротезуванням, очним протезуванням, окулярами, контактними лінзами, постільною та натільною білизною, постільними речами, гігієнічними виробами, перуками, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 30 листопада 2010 року № 35, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2011 року за N 186/18924, облік потерпілих, які мають право на безоплатне забезпечення виробами та послугами, ведуть робочі органи виконавчої дирекції Фонду за місцем реєстрації їх особових справ. Для взяття на облік потерпілий (законний представник потерпілого) подає до робочих органів виконавчої дирекції Фонду: заяву про необхідність забезпечення відповідним виробом, послугами; копію паспорта або свідоцтва про народження (для осіб віком до 16 років); висновок медико-соціальної експертної комісії ( МСЕК); висновок лікарсько-консультативної комісії (ЛКК); індивідуальну програму реабілітації, затверджену МСЕК. Абзацом 2 пункту 11 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 визначено, що міські, міжрайонні, районні медико-соціальні комісії складають та корегують індивідуальну програму реабілітації інваліда, в якій визначаються види реабілітаційних заходів та строки їх виконання, і контролюють ефективність її виконання. Відповідно до п.19 цього Положення встановлено, що за наявності заперечень представників фондів соціального страхування комісія направляє особу, що звернулася для встановлення інвалідності, на додаткове медичне обстеження, яке проводиться без урахування висновку попередньої лікарсько-консультативної комісії. Остаточне рішення приймається комісією за результатами додаткового медичного обстеження, обсяги якого визначаються комісією з урахуванням характеру та важкості захворювання. Згідно до абзаців г,ґ п. 2 розділу ІІ Положенням про організацію лікування, медичної реабілітації та забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання лікарськими засобами та виробами медичного призначення, затвердженого постановою правління Фонду від 09 червня 2010 року №18, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2010 року за № 489/17784 слідує, що перелік необхідних лікарських засобів, виробів медичного призначення, визначений лікарсько-консультативною комісією (ЛКК) закладу охорони здоров'я (поновлюється під час кожного призначення ліків, але не рідше одного разу на рік); а виписка з медичної карти амбулаторного хворого (поновлюється щороку). Таким чином суд приходить до висновку, що лікарська-консультативна комісія лікарні м. Красний Луч Луганської області перевищила свої повноваження та безпідставно зазначила у висновку №1382 від 09 червня 2014 року щодо забезпечення позивача підгузками безстроково. Також, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Красний Луч Луганської області внесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Указом Президента України № 875/2014 від 14 листопада 2014 року введено вдію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях». На виконання цього рішення Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №595 від 07 листопада 2014 року «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей». Вказаними актами передбачене припинення на окремих територіях в районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях діяльності державних підприємств, установ, організацій, їх філій, відділень, представництв та визначено граничний термін для здійснення заходів щодо їх переміщення до 01 грудня 2014 року. Відповідна лікарня не була переміщена на підконтрольну Україні територію, не змінила юридичну адресу та не пройшла перереєстрацію на території підконтрольній Україні, а тому суд ставиться критично до ксерокопії Висновку ЛКК м. Красний Луч Луганської №1382 від 09 червня 2014 року наданий [PERSON], оскільки є сумніви у його законності. Крім того, позивачем не було представлено суду оригіналу зазначеного висновку. Таким чином, суд не знаходить підстав для визнання дій [PERSON] виконавчої дирекції Фонду незаконними, вважає їх такими, що перебували в межах чинного законодавства. Виходячи з зазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи у задоволенні заявлених ним позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed