Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості зазначаючи, що 09 червня 2017 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Херсонського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (надалі - АТ «Ощадбанк» в особі філії - Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк») та [PERSON] укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 260152/300916 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (надалі - ДКБО, Договір) та Заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 09 червня 2017 року. В результаті порушення відповідачкою умов договору, станом на 28 квітня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 29 708,04 грн., яка складається з: - простроченої заборгованості по кредиту - 28 748,68 грн.; - комісії - 7,00 грн.; - пені за несвоєчасне погашення відсотків - 594,15 грн.; - суми сплаченої пені - 154,81 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 372,73 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків - 85,95 грн.; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 54,34 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та сплачені судові витрати. Ухвалою суду від 06 травня 2020 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 101-102). 24 червня 2020 року відповідачкою до суду подано відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні заявлених банком вимог посилаючись на часткове погашення кредитної заборгованості, тяжке матеріальне становище обумовлене необхідністю витрачати кошти на лікування тяжко хворої дитини. Також просила звільнити її від сплати судового збору в зв`язку із перебуванням на її утриманні дитини з інвалідністю (а.с. 112-115). 06 липня 2020 до суду подано відповідь на відзив, в яких представник позивача зауважуючи на тому, що тяжке матеріальне становище відповідачки не є підставою для невиконання взятих на себе зобов`язань, просила задовольнити заявлені позовні вимоги (а.с. 182-184). Представник позивача спрямувала до суду клопотання, в якому висловила прохання розгляди справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 192). Представник відповідачки - адвокат Охлопков І. О. в судовому засіданні виловив позицію щодо часткового визнання позову, не заперечував проти задоволення вимог в частині непогашеної кредитної заборгованості з урахуванням сплати відповідачкою 28.04.2020 коштів у сумі 993 грн., також з урахуванням тяжкого матеріального стану відповідачки через необхідність лікування дитини, просив звільнити її від сплати пені. Заслухавши доводи представника відповідачки, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов до наступних висновків. Згідно з частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина 3). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 625, статті 1046, частин статті 1049, частини 1 статті 1050 ЦК України у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання, проценти за позикою, нараховані відповідно до договору позики за весь строк користування позиченими коштами; пеню; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Судом установлено, що 09 червня 2017 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Херсонського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10021/0164 та [PERSON] укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 260152/300916 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (надалі -ДКБО, Договір) та Заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 09 червня 2017 року (а.с. 43-46). Як вбачається з розрахунку (а.с. 38-42), станом на 28 квітня 2020 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 09 червня 2017 року становить 29 708,04 грн., яка складається з: - простроченої заборгованості по кредиту - 28 748,68 грн.; - комісії - 7,00 грн.; - пені за несвоєчасне погашення відсотків - 594,15 грн.; - суми сплаченої пені - 154,81 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 372,73 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків - 85,95 грн.; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 54,34 грн. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд вважає, що оскільки відповідачкою не погашено заборгованість, у даному випадку мають місце порушення нею прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по договору від 09 червня 2017 року. Однак, перевіривши наданий банком розрахунок заборгованості судом установлено і на вказане звертав увагу представник відповідачки, що банком двічі за межами загальної суми заборгованості, заявленої до стягнення, включено суму пені в розмірі 154,81 грн., оскільки додавши складові заборгованості виходить загальна сума в розмірі 30 017,16 грн. (28 748,68+7,00+594,15+154,81+372,73+85,95+54,34=3 017,16), тоді як 30 017,16 - 154,81 - 154,81 = 29 708,04, при цьому за принципом диспозитивності суд розглядає справи в межах заявлених вимог, тобто в межах суми заборгованості в розмірі 29 708,04 грн., яка складатиметься з: - простроченої заборгованості по кредиту - 28 748,68 грн.; - комісії - 7,00 грн.; - пені за несвоєчасне погашення відсотків - 439,34 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 372,73 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків - 85,95 грн.; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 54,34 грн., тобто за мінусом 154,81 грн. від суми пені за несвоєчасне погашення відсотків та 154,81 грн. сплаченої пені. Також, із виписки по картковому рахунку вбачається здійснення відповідачкою оплати в рахунок погашення кредитної заборгованості шляхом переказу на рахунок коштів у сумі 993 грн., які мають бути враховані при стягненні з відповідачки заборгованості. Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Із документів доданих до відзиву на позов вбачається, що відповідачка має доньку [PERSON] , [INFO] , яка тяжко хворіє, перенесла складну операцію, у зв`язку із чим наявна необхідність у придбанні лікарських засобів з метою її лікування та додаткових супутніх витрат обумовлених таким станом здоров`я дитини (а.с. 116-180). Враховуючи причин, які спонукали відповідачку на взяття у кредит коштів про що зазначено нею у відзиві, суд визнає ці обставини такими, які мають істотне значення й, виходячи із засад добросовісності та справедливості, суд вважає, що розмір пені слід зменшити до 200 грн., що не буде для банку надмірним тягарем. З огляду вищенаведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в межах установленого судом розміру заборгованості, з урахуванням останнього платежу в рахунок погашення кредитної заборгованості та зменшеного судом розміру пені. Отже, суд вважає позов обґрунтованим в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 09 червня 2017 року в загальній сумі 28 475,70 грн., яка складається з: - простроченої заборгованості по кредиту - 27 755,68 грн. (28 748,68 - 993 = 27 755,68); - комісії - 7,00 грн.; - пені за несвоєчасне погашення відсотків - 200 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 372,73 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків - 85,95 грн.; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 54,34 грн. Передбачених законом підстав для звільнення відповідачки від сплати судового збору судом не встановлено. Приймаючи до уваги положення статті 141 ЦПК України та часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь банку судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2015,00 грн. (розрахунок: 2102 х 95,85 % (задоволена частина позову 28 475,70 х 100 : 29 708,04 (ціна позову) = 95,85 %) = 2015,00 грн.).

Outcome: partial