Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за поставлений товар на суму 1229,82грн. та штраф у сумі 1229,82грн. за несвоєчасне виконання зобов'язання та судові витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Розглянувши надані документи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 16.04.2014 року між Приватним підприємством «Віжес» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поставки №153/14, відповідно до якого постачальник (ПП «Віжес») зобов'язується проводити поставку продуктів харчування, а покупець (відповідач) зобов'язується прийняти товар і оплатити його за умовами вказаного договору. На виконання умов договору поставки №153/14 від 16.04.2014року продавець ПП «Віжес» згідно видаткової накладної №101914 від 18.04.2014року на суму 1229,82грн. здійснив постачання продуктів харчування на адресу відповідача. Пунктом 2.2 договору поставки передбачено, що оплата за товар здійснюється на протязі 14 днів з моменту отримання товару, що відповідачем виконано не було, та на даний час відповідач не сплатив видаткову накладну №101914 від 18.04.2014року на суму 1229,82грн, що є порушенням з боку відповідача умов договору поставки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Пунктом 5.1 договору поставки передбачено відшкодування завданих збитків завданих винною стороною. Окрім того, пунктами 5.3-5.3.4 договору поставки передбачено, що крім нарахування пені, в разі затримки оплати, постачальник має право нарахувати, а покупець зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 100% від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов'язання. В зв'язку з цим ПП «ВІЖЕС» 25.07.2014року нарахувало штрафні санкції відповідачу у розмірі 1229,82грн. Вимогу про сплату вказаного штрафу відповідачем не виконано. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредитору є належним виконанням. 25.07.2014року між ПП «ВІЖЕС» та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПП «ВІЖЕС» відступило позивачу [PERSON] право вимоги виконання боржником обов'язків передбачених договором поставки №153/14 від 16.04.2014року, укладеного між ПП «ВІЖЕС» та відповідачем [PERSON], а саме стягнення не сплачених грошових коштів за поставлену продукцію та сплату штрафу за несвоєчасне виконання зобов'язання. Відповідачу було направлено повідомлення про зміну кредитора у зобов'язаннях, яке відповідач отримав 28.07.2014року, про що свідчить поштове повідомлення наявне в матеріалах справи, та свідчить про те, що відповідач належним чином був повідомленим про заміну кредитора. Аналізуючи зібрані по справі докази, їх належність та допустимість, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, в силу ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved