Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] . При цьому, позивач зазначає, що йому на праві власності належить вищевказаний будинок, в якому також зареєстрований відповідач. Але останній не мешкає в ньому з 04.12.2019 року, житловим приміщенням не користується, не сплачує комунальні платежі, що позбавляє його в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Літути С.В. надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явився, судові повістки повернулися з відміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою». Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу [PERSON] за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 жовтня 2008 року належить житловий будинок [ADDRESS] , про що свідчить копія даного свідоцтва та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.5/. За даною адресою проживає позивач. Окрім позивача за даною адресою зареєстрований відповідач, але не проживає з 04 грудня 2019 року, що підтверджується довідкою голови вуличного комітету /а.с.6/. В силу того, що відповідач зареєстрований у вищевказаному будинку позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися майном. На даний час відповідач змінив своє прізвище на « [PERSON] », про що у Мелітопольському міськрайонному відділі ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Мінюсту (м.Дніпро) зроблений актовий запис №01 від 10.01.2020 /а.с.7/. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини. Відповідач є колишнім членом сім`ї позивача, а саме: двоюрідним братом, тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності [PERSON] у будинку судом не встановлено. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з грудня 2019 року не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування в будинку [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved