Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]; встановити час спілкування на постійній основі з сином на вихідні та світкові дні на протязі всього дня, з можливістю залишення на ніч за місцем його проживання, а також декілька днів серед тижня за домовленістю з відповідачкою про день неділі та тривалість спілкування, можливість спільного відпочинку з сином та відвідування сином його місця проживання; стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 800,00грн. та мор вільну шкоду 1000,00грн. посилаючись на те, що 17.06.2010 року між ними з відповідачем укладено шлюб, від якого [INFO] народився син [PERSON]. В даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, син залишився проживати з матір'ю. Відповідно до рішення апеляційного суду Харківської області з нього стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 600,00грн., які він регулярно сплачує. Відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, хоча службою у справах дітей їй рекомендовано не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною та брати участь у його вихованні. Така поведінка відповідача призвела до його моральних страждань, які він оцінює в 1000,00грн. Крім того, на новорічні свята він придбав для дитини одяг та іграшки всього на суму 800,00грн., але відповідач не прийняла дані речі та взагалі відмовила у побаченні з дитиною. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та про обставини справи пояснив як зазначено вище. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі і пояснила, що позивач сам не бажає спілкуватися з дитиною, не дзвонить, не цікавиться станом його здоров'я, не приходить навідати дитину. Представник третьої особи у судовому засіданні надала висновок щодо спілкування та участі [PERSON] у вихованні сина та просила судовий розгляд проводити без її участі, про що надала відповідну заяву. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2010 року, від якого [INFO] народився син [PERSON]. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Відповідно до положень ст.7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікованою Законом України від 27 лютого 1991 року) кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Суд враховує вимоги закону та обставини справи, зокрема, встановлений законом пріоритет проживання дітей саме з батьками або з одним з них, можливість та бажання батька виховувати та утримувати сина, зазначення, що побачення батька з дитиною мають бути систематичними та тривалими. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право і безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батько утримує дитину матеріально шляхом перерахування коштів поштовим переказом та сплати аліментів відповідно до рішення апеляційного суду Харківської області від 25 грудня 2013 року, що підтверджено відповідними квитанціями (а.с.4). За зверненням позивача Службою у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації розглянуто питання про участь батька у вихованні дитини та ухвалено рішення, яким рекомендовано [PERSON] забезпечити виконання батьківських обов'язків щодо утримання дитини та для подальшого розгляду спірного питання щодо його участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], 2010р.н., уточнити дні, в які він має намір бачитися з дитиною. [PERSON] не перешкоджати [PERSON] спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні. Сторонам вжити заходів щодо пошуку компромісних шляхів налагодження подружніх стосунків (а.с.7). З довідки Полівської сільської ради від 03.03.2014 року вбачається, що [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, відповідно до психолого-педагогічної характеристики батько [PERSON] відвідував його з дозволу матері в дитячому садку, цікавився його здоров'ям, дозвіллям, хлопчик прив'язаний до батька, на його появу реагував радісно. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі Еріксон проти Швеції від 22 червня 1989 року зазначено, що взаємне спілкування батька та дитини є основним елементом сімейного життя навіть і в разі, якщо стосунки між батьками зіпсувались. Комісією з питань захисту прав дитини Дергачівської районної державної адміністрації винесено рішення № 15 від 4 березня 2014 року, відповідно якому доцільно встановити [PERSON] дні для участі у вихованні та спілкування з його малолітнім сином [PERSON], [INFO], а саме: суботу, неділю та один буденний день щотижня за попередньою домовленістю з матір'ю дитини, з можливістю залишати дитину на ніч, враховуючи стан здоров'я, бажання та думку дитини та рекомендовано [PERSON] не перешкоджати батькові дитини спілкуватися з нею та брати участь у її вихованні. Таким чином суд приходить до висновку, що батько дитини [PERSON] бажає спілкуватися з сином, приймати участь у його вихованні, сприяти його розвитку, забезпечувати повноцінне життя дитини, цікавиться життям дитини, що підтвердила у судовому засіданні свідок [PERSON] Однак, враховуючи вік дитини, суд вважає, що залишення дитини на ніч, не відповідає його інтересам. Пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] суд не бере до уваги, оскільки між сторонами склалися неприязні стосунки та їх пояснення стосувалися більше саме відносин сторін, ніж питання ставлення батька до дитини. Також, суд не бере до уваги акт депутата Полівської сільської ради Пономаренко Л.М., оскільки підпис депутата не посвідчений належним чином. Суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення майнової та моральної шкоди, оскільки на підтвердження даних обставин позивачем, на вимогу ст.60 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів.

Outcome: partial