Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Карлівського районного суду Полтавської області по справі №1608/2748/2012 від 15 жовтня 2012 року, з 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до повноліття дитини. Вимоги позову обґрунтовані тим, що Карлівським районним судом винесено рішення від 15.10.2012 про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини його заробітку. 15.06.2013 позивач повторно зареєстрував шлюб та [INFO] у цьому шлюбі народилася дитина. З народженням другої дитини, позивач не має можливості сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі ј частина його доходу, тому просить зменшити їх розмір до 1/6 частини. Позивач до суду не з`явився, надав письмову заву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити. Відповідачка до суду не з`явилася, надала письмову заяву у якій позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, справу просила розглянути без її участі. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони по справі мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої позивач сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу відповідно до рішення суду від 15.10.2012 (а.с.9-10). 15.06.2013 позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.8), у шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.\~ Частиною 5 ст.183 СК України визначено, що \~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо, що визначено ч.3 ст.19 ЦПК України. Тобто, законодавством визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину ј частини заробітку (доходу), що дає право на звернення стягувача до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у визначеному розмірі, як з такою, по якій відсутній спір . Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Позивач, як обставину для зменшення стягуваних з нього аліментів, зазначає лише народження дитини від другого шлюбу. Ним не надано підтвердження тих обставин, що його матеріальне становище чи стан здоров`я, не дають йому можливості сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини його доходу, що є законодавчо визначеним мінімальним розміром аліментів у частці від доходу боржника, для достатнього забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи викладене, суд вважає що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити у повному обсязі за недоведеності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed