Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] в розмірі 660429,72 грн. за кредитним договором № СМ-SMЕ301/176/2008 від 06.05.2008 року на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], шляхом надання позивачу права продажу будь-якій особі предмету іпотеки з наданням всіх повноважень продавця. В обґрунтування позову зазначивши, що 06.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено кредитний договір № СМ-SMЕ301/176/2008 від 06.05.2008 року, за яким банк виконав взяті н себе зобовязання по наданню кредитних коштів, а відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та сплаті процентів не виконала. 06.05.2008 року в забезпечення виконання зобовязань за цим договором між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач та [PERSON]. було укладено іпотечний договір, за яким банку в іпотеку було передано будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: вул..Комарова, 46, м.Новомосковськ Дніпропетровської області. У звязку з чим банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, а рішенням суду від 20 липня 2015 року з [PERSON]В та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № СМ-SMЕ301/176/2008 від 06.05.2008 року в сумі 3831161,79 грн. та судовий збір в сумі 3654 грн. Враховуючи, що станом на 21 вересня 2016 року розмір заборгованості [PERSON] за зазначеним кредитним договором складає 660429,72 грн. просить звернути стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та, посилаючись на ті ж підстави, просив суд задовольнити. Щодо скасування рішення суду, яке було підставою звернення до суду з вимогами щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, зазначив, що їм відомо про те, що рішення скасоване та в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Однак коли готувалися документи щодо звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, такі відомості не були враховані. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні позов просила відмовити. Також подала заяву про застосування строку позовної давності, тому як досудова вимога позивача була направлена ще в червні 2009 року, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки позивачем поданий у вересня 2016 року. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні також позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Також подав заяву про застосування строку позовної давності, тому як досудова вимога позивача була направлена ще в червні 2009 року, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки позивачем поданий у вересня 2016 року. Крім того просив суд звернути увагу на те, що дійсно в липні 2015 року заочним рішенням суду з [PERSON] та [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором. Однак ухвалою суду від 27 червня 2016 року заочне рішення було скасоване, а рішенням від 10 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 22 серпня 2016 року в задоволенні позовних вимог банку відмовлено. А тому просив відмовити в задоволенні позову банку. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме: В судовому засіданні встановлено, що 06 травня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено кредитний договір № СМ-SMЕ301/176/2008 від 06.05.2008 року, за яким банк надав [PERSON] кредитні кошти на умовах повернення кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами. 06 травня 2008 року в забезпечення виконання зобовязань за цим договором між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено іпотечний договір, за яким банку в іпотеку було передано квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Так, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позичкодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що залишається та сплати процентів. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. З рішення Новомосковського міськрайонного суду у справі № 183/7921/14 від 10 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 22 серпня 2016 року вбачається, що позивач в грудні 2014 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № СМ-SMЕ301/176/2008 від 06.05.2008 року. В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено з причин пропуску строку позовної давності. Рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили. Позивач 28 вересня 2016 року звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № СМ-SMЕ301/176/2008 від 06.05.2008 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що заборгованості за кредитним договором № СМ-SMЕ301/176/2008 від 06.05.2008 року на день розгляду справи не має, а тому вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню На підставі викладеного та

Outcome: dismissed