Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 38073,12 грн., судові витрати, а також витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 16.11.2010 року в м. Харкові по вул. 2-ї Пятирічки з вини відповідача, який керував автомобілем «ВАЗ 21144», д.н. [NUMBER], відбулася дорожньо-транспортна пригода. На дату вчинення ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у ДТП підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.02.2011 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Форд», д.н. [NUMBER], що належить [PERSON] Розмір завданих останньому збитків, згідно Висновку спеціаліста автотоварознавчого дослідження, становить 82150,86 грн. Вказана шкода відповідачем потерпілому відшкодована не була. [PERSON] звернувся до позивача з заявою про відшкодування шкоди. Позивачем було здійснено відшкодування потерпілому [PERSON] завданої шкоди в розмірі 38073,12 грн. без врахування ПДВ. В зв'язку з наведеним позивач звернувся до відповідача з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, проте відповідачем в добровільному порядку витрати компенсовані не були. Крім того, 16.10.2012 року між позивачем та ТОВ «ЕмВіПартнерс» було укладено контракт про надання правової допомоги № 72, відповідно до умов якого ТОВ «ЕмВіПартнерс» як виконавець за винагороду в розмірі 2000,00 грн. прийняв на себе зобов'язання надавати правову допомогу позивачу у питаннях стягнення заборгованості з третіх осіб по справам, пов'язаним з проведенням регламентних виплат. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі. У зв'язку з неявкою відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Також пояснив, що відповідач не звертався до позивача та не повідомляв останнього про настання ДТП. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. 16.11.2010 року близько 09-45 год. відповідач [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ 21144», державний номер [NUMBER], і рухався на ньому по вул. 2-ї Пятирічки в м. Харкові, та на перехресті з пр. Фрунзе порушив вимоги п.п. 1.5, 16.11 Правил дорожнього руху України, а саме не виконав вимоги дорожнього знаку «Дати дорогу», внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Форд», державний номер [NUMBER], внаслідок чого автомобіль під керуванням відповідача здійснив наїзд на перешкоду, а саме дерево, автомобілям завдані механічні пошкодження. Обставини вказаної ДТП та вина відповідача [PERSON] у виникненні ДТП підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.02.2011 року, яка набрала законної сили. Автомобіль марки «Форд», державний номерний знак [NUMBER], належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. 02.02.2010 року між ВАТ «СК «Провідна» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів, поліс № ВВ/7468871, згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Форд», державний номерний знак «[NUMBER]». 04.04.2011 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про настання страхового випадку. Відповідно до висновку спеціаліста № 00239 автотоварознавчого дослідження, проведеного ТОВ «Радар-1», розмір матеріальної шкоди без визначення втрати товарної вартості, спричиненої власнику автомобіля «Форд», д.н. [NUMBER], [PERSON], визначений в сумі 82150,86 грн. 05.07.2011 року Моторним (транспортним) страховим бюро України був виданий наказ № 1713 щодо виплати [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 38073,12 грн. Як вбачається з платіжного доручення № 2884 від 06.07.2014 року, вказане страхове відшкодування в розмірі 38073,12 грн. було виплачено позивачем [PERSON] На адресу відповідача позивачем направлялась регресна вимога від 11.10.2011 року щодо сплати грошових коштів в розмірі 38073,12 грн., проте вказані грошові кошти відповідачем сплачені не були. Як вбачається з пояснень представника позивача, відповідач на час ДТП не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 38.2.1. вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє позов. Щодо вимог позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн., то суд відмовляє у вказаних вимогах з огляду на наступне. Згідно контракту про надання правової допомоги № 72 від 16.10.2012 року, укладеному між позивачем та ТОВ «ЕмВіПартнерс», останній зобов'язався за винагороду надавати позивачу правову допомогу у питаннях стягнення заборгованості з третіх осіб по справам, пов'язаним з проведенням регламентних виплат, в яких розмір вимог замовника до третіх осіб дорівнює чи перевищує 7000,00 грн. Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України представником позивача не надано суду будь-яких доказів на підтвердження факту оплати витрат на правову допомогу. За таких обставин відсутні підстави для відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 380,73 грн.

Outcome: approved