Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначив , 02.06.2007 року зареєстрував шлюб з відповідачкою в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 237. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок : [PERSON], [INFO] та [PERSON], 03.07.2014 р. н. На момент звернення до суду з позовом про усунення перешкод у вихованні дітей та вільному їх спілкуванні, визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дітей, шлюб не було розірвано. Рішенням Ленінського суду від 25.08.2015 року шлюб розірвано. З січня 2014 року, після фактичного припинення подружнього життя, відповідачка з дітьми постійно проживає разом зі своєю матірю. Весь цей час він турбувався про дітей, надавав фінансову підтримку, привозив сільгосппродукти (мясні вироби,овочі та фрукти). Проте відповідачка його щирою допомогою нехтувала, ті продукти харчування, які він привозив, демонстративно викидала у смітник. З часу окремого проживання дітей, він не мав можливості спілкуватися з дітьми, брати участь, як батько, у їх вихованні, так як їх матір робила все, щоб не допустити до нього дітей. Відповідачка разом зі своєю матірю чинять йому всілякі перепони у спілкуванні з дітьми, не відчиняють двері, забороняють бачити дітей, не відповідають на телефонні дзвінки, ховають дітей, а старшу доньку [PERSON] обманюють, говорячи дитині, що тато не хоче приїжджати та бачитися з нею. Більш того, відповідачка у присутності старшої дочки [PERSON] постійно влаштовує скандали, нецензурно ображає позивача, веде себе дуже агресивно, що негативно впливає на психологічний розвиток дитини. Зазначені дії відповідачки змусили його звернутися до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району із заявою про визначення способу його участі у вихованні дітей. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району № 821р. від 26.12.2014р. визначено порядок його участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми доньками. Проте виконувати це рішення відповідачка категорично відмовляється. Таким чином, він вважає за необхідне встановити порядок спілкування з дітьми за допомогою судового рішення, оскільки відповідно до вимог ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод, тому позивач просить суд зобов'язати відповідачку [PERSON] надати йому можливість спілкуватися з його доньками та визначити способи його участі у вихованні дітей. В процесі розгляду справи позивач подав уточненні позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідачка не надає йому жодної можливості бачитися із старшою донькою в дитячому садочку №109, так як остання заборонила вихователю дозволяти йому бачитися з нею, та просив доповнити свої позовні вимоги визначенням безперешкодного його спілкування зі старшою донькою [PERSON] на території дитячого садка №109 в м. Запоріжжі в межах робочого часу дитячого закладу, не порушуючи при цьому режиму та розкладу,встановленому для виховання та розвитку дітей. З урахуванням того, що під час розгляду справи органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району прийнято висновок №05/01-25р736 від 07.09.2015р. , яким визначено, в тому числі, й порядок спілкування батька зі старшою донькою [PERSON] на території дитячого садка №109, представник позивача заявила клопотання про залишення уточнених позовних вимог без розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Надала пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та додатково зазначила, що прийняте рішення органу опіки та піклування від 07.09.2015р. повністю підтримує вимоги позивача та захищає інтереси малолітніх дітей, що надає суду прийняти законне та обєктивне рішення. Звернула увагу суду,що відповідачка ігнорує не тільки виклики органів опіки та піклування, а й виклики до суду ,що підтверджує відсутність в неї наміру вирішити питання про участь батька у спілкуванні з дітьми, викриває її неправомірні дії, які грубо порушують права позивача. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заперечень не надала. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з вищевикладеним, на підставі ст. ст. 197, 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Представник 3-ої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району підтримала позов , суду пояснила, що відповідно до висновку від 07.09.2015 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне підтримати позовні вимоги позивача у повному обсязі. З урахуванням ігнорування відповідачкою запрошень до відділу служби щодо вирішення питання про участь батька у спілкуванні з дітьми, неявки відповідачки до суду, орган опіки та піклування вважає за доцільним визначити наступний спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми [PERSON],24.02.201р.н. та [PERSON],03.07.2014р.н. наступним чином -з донькою гр. [PERSON], 24.02.2010р.н. за місцем реєстрації та проживання батька: Запорізька область, Василівський район, село Камянське ,вул. Прифермівська,40, без присутності матері щотижня з 12 годин суботи до 16 години неділі з ночівлею; з донькою гр. [PERSON], 03.07.2014р.н. за місцем реєстрації та проживання матері: [ADDRESS] за присутності матері дитини гр. [PERSON] щотижня с 10 до 12 годин суботи, та з 16 до 18 годин неділі, до досягнення дочкою 5-ти річного віку; -у разі хвороби дітей, підтвердженої медичними документами, у встановленому вище порядку та встановлені вище дні та часи для кожної дитини,але за місцем їх лікування; -визначити в літній період час спілкування батька гр. [PERSON] із малолітньою дочкою гр. [PERSON],24.02.2010р.н. - 24 календарні дні на рік для оздоровлення доньки, що включає можливість виїзду батька з донькою за межі міста чи області,з обовязковим своєчасним попередження матері дитини про таку можливість за тиждень до виїзду; -за бажанням матері спільний літній відпочинок проводити з меншою донькою гр. [PERSON],03.07.2014р.н. в присутності обох батьків за межами міста, враховуючи стан здоровя дитини, до досягнення дочкою 5-ти річного віку; -визначити безперешкодне моє спілкування батька із [PERSON],24.02.2010р.н. на території дошкільного підрозділу Запорізького навчально-виховного комплексу № 109 в м. Запоріжжі в межах робочого часу зазначеного закладу, не порушуючи при цьому режиму та розкладу, встановленому для виховання та розвитку дітей. Вислухавши пояснення представника позивача, представника 3-ої особи , дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав : Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, тому до таких правовідносин слід застосувати положення Сімейного кодексу України в частині, що регулюють питання особистих немайнових прав батьків щодо їх дитини та Закон України «Про охорону дитинства». Згідно ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до положень ст.ст. 141, 151, 155 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, які не суперечать закону, моральним засадам суспільства. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, що набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того,статті 9,10 зазначеної Конвенції передбачають,що Держави-учасниці поважають право дитини,яка розлучається з одним або обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками,за винятком випадків,коли це суперечить найкращім інтересам дитини та її бажанню. Сторони перебували в шлюбі з 02.06.2007 по 25.08.2015 року Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2015 року, шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON], 03.07.2014р.н. Діти проживають разом з матір'ю - відповідачкою [PERSON] Положеннями статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. У відповідності до ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. \~Відповідно до вимог ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Судом встановлено також, що до звернення з позовної заявою до суду, позивач звертався із заявою до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району щодо встановлення графіку спілкування з малолітніми доньками [PERSON],[INFO] та [PERSON], 03.07.2014р.н., яка була розглянута 26.12.2014 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району № 821р. від 26.12.2014р. прийнято рішення, яким визначено порядок його участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дочками: - кожну суботу або неділю місяця впродовж дня з 10.00 до 20.00 за місцем проживання дітей та їх матері, з можливістю батьку разом зі старшою донькою [PERSON],24.02.2010р.н., вільно пересуватися в межах м. Запоріжжя без присутності матері, враховуючи бажання дитини, режим її дня та стан здоровя; спільний літній відпочинок дітей проводити в присутності обох батьків, в тому числі за межами міста,за умов своєчасного повідомлення про наміри проведення такого відпочинку, повідомленням про місце його проведення, а також враховуючи відповідність стану здоровя дітей до планового відпочинку. Проте [PERSON] не виконує зазначене рішення комісії, не надає можливість батькові спілкуватися з дочками, постійно чинить йому у цьому перешкоди. Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Надані під час судових засідань пояснення представника позивача та третьої особи вказують на те, що позивач [PERSON] бажає брати участь у вихованні доньок, сумлінно ставиться до виконання батьківських обов'язків, але відповідачка [PERSON] чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми. Крім того, районна адміністрація Запорізької міської ради по Ленінському району, як органом опіки та піклування, своїм висновком від 07.09.2015р. визначила остаточний спосіб участі батька [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітній дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], признав у такий спосіб позовні вимоги позивача. З урахуванням вищевикладеного, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування від 07.09.2015р. про встановлення графіку спілкування батька з малолітніми доньками, який на думку суду, на даний час максимально відповідатиме інтересам дітей, в виду ігнорування відповідачкою викликів до суду, що суд розцінює як самоусунення відповідачки від вирішення цього питання, суд дійшов висновку, що для забезпечення інтересів дітей, з метою створення умов для виконання батьком, який проживає окремо, обов'язків з виховання доньок та здійснення його права на особисте спілкування з дочками, необхідно визначити спосіб участі позивача у вихованні малолітніх дітей шляхом систематичного спілкування з ними. При визначені часу спілкування позивача з малолітніми доньками, суд враховує, що позивач як батько має право на особисте спілкування з дітьми, а також суд враховує вікові особливості дітей і вважає, що в цьому віці вимоги позивача щодо спілкування з дочкою [PERSON] наодинці без присутності матері за місцем проживання позивача щотижня з 12 години суботи до 16 години неділі з ночівлею, а спілкування з дочкою [PERSON] за присутності матері за місцем її проживання щотижня з 10 години до 12 години субота,та з 16 години до 18 години неділі, не суперечить інтересам дітей, не перешкоджає їх нормальному розвитку і відповідає обсягу обов'язків та прав батька щодо доньок. При цьому з урахуванням обсягу позовних вимог необхідно зазначити, що відповідно до ч. 3 ст.157 СК України відповідачка не має права перешкоджати позивачу спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні.

Outcome: approved