Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначає, що між ЗАТ «ОТП банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML- 703/153/2008 від 08.05.2008 року. Відповідно до кредитного договору відповідачу був наданий кредит у розмірі 71750,00 Дол. США, зі сплатою відсоткової ставки у розмірі FIDR+ 5,99%, з кінцевим терміном повернення кредиту в строк до 08.05.2023 року. Крім того, в забезпечення умов кредитного договору між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № SR 703/153/2008 від 08 травня 2008 року відповідно до якого, вона зобов'язується у повному обсязі відповідати за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. 23.09.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № ML- 703/153/2008 від 08.05.2008 року. В порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № ML- 703/153/2008 від 08.05.2008 року, відповідачі не виконують належним чином умов договору, що проявляється у несвоєчасній сплаті основного боргу та процентів за кредитом, у зв'язку з чим, станом на 07.08.2013 року, відповідачем не погашено заборгованість за кредитом та відсотками на загальну суму 95863,88 Доларів США, що за офіційним курсом гривні до іноземної валюти встановленому НБУ станом на 07.08.2013 року (7,993 грн. за 1 Дол. США) складає 766239,99 грн., що складається з наступного: - 70869,94 Дол. США, що за офіційним курсом гривні до іноземної валюти встановленому НБУ станом на 07.08.2013 року (7,993 грн. за 1 Дол. США) складає 566463,43 грн. - заборгованість по кредиту; - 24993,94 Дол. США, що за офіційним курсом гривні до іноземної валюти встановленому НБУ станом на 07.08.2013 року (7,993 грн. за 1 Дол. США) складає 199776,56 грн. - заборгованість по відсоткам; За порушення виконання відповідачем умов кредитного договору, банком була нарахована неустойка, у виді пені, передбачена договором, а саме: пеня за прострочення платежів по нарахованим відсоткам - 2640559,73 грн. На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 766239,99 грн., неустойку (пеня) у розмірі 2640559,73 грн. та судові витрати в розмірі 3441,00 грн. Представник позивача в судове засідання з'явилась, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, через оголошення у пресі, причини неявки суду невідомі. Представники відповідача [PERSON] - [PERSON], [PERSON] в судове засідання з'явились, проти позову заперечували у повному обсязі. В своїх запереченнях представник відповідача посилались на те, що позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є неналежним позивачем, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження права вимоги до відповідачів по кредитному договору, та не підтверджено право вимоги до [PERSON] Згідно вимог діючого законодавства первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Наданий представником позивача додаток № 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н є неналежним доказом того, що ПАТ «ОТП Банк» відступило право вимоги саме вищезазначеного кредитного договору, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № ML- 703/153/2008 від 08.05.2008 року. Представниками відповідача не заперечується той факт, що внаслідок несплати кредитних коштів та процентів за користування кредитом, виникла заборгованість перед Банком. Щодо розміру заборгованості, проценті за користування кредитними коштами та пенею представниками відповідача жодних заперечень не надійшло. Судом встановлено, що між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON], укладено кредитний договір № ML- 703/153/2008 від 08.05.2008 року на отримання кредиту у розмірі 71750,00 Дол. США, зі сплатою відсоткової ставки у розмірі FIDR+ 5,99%, з кінцевим терміном повернення кредиту в строк до 08.05.2023 року (а. с. 6-14). Відповідно до кредитної заявки про одержання кредиту у розмірі 71750,00 Доларів США від 08.05.2008 року шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з Кредитного рахунку на поточний рахунок [NUMBER], відкритий у ЗАТ «ОТП Банк» на ім'я [PERSON], [PERSON] особистим підписом завірила заявку на одержання кредитних коштів у розмірі 71750,00 Доларів США (а. с. 57). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 2 частини № 1 (Базові умови кредитування. Визначення термінів) Кредитного договору № ML- 703/153/2008 від 08.05.2008 року - банк надає позичальнику кредит у розмірі 71750,00 Доларів США з кінцевим строком повернення 08 травня 2023 року; п. 3 - позичальник за користування кредитом сплачуватиме банку плаваючу процентну ставку у розмірі 5,99% + FIDR ; п. 4 - сума кредиту та нарахованих процентів щомісяця погашається рівними частинами протягом всього строку дії Кредитного договору. Щомісячне погашення Кредиту відбувається рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по Кредиту; Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом загальна сума, що підлягає до сплати [PERSON] за договором про надання кредиту № ML- 703/153/2008 від 08.05.2008 року станом на 07.08.2013 року складає заборгованість за кредитом - 566463,43 грн.; заборгованість за відсотками - 199776,56 грн.; пеня - 2640559,73 грн. (а. с. 5, 61); Згідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № ML- 703/153/2008 від 08.05.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено договір поруки № SR 703/153/2008 від 08 травня 2008 року, відповідно до якого, [PERSON] зобов'язується відповідати перед Банком у тому ж обсязі, що і [PERSON], зокрема, за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених кредитним договором (а. с. 15-16). Згідно п. 2.1. Договору поруки № SR 703/153/2008 від 08 травня 2008 року порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі. Так, відповідно до п. 3.1 Договору поруки у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором. Кредитор має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині. Таким чином договір поруки діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобов'язань боржника в рахунок виконання зобов'язань за основним договором в сумі та в межах якої поручитель відповідає перед кредитором, тобто до першої із перерахованих подій, яка настане раніше. Відповідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.. ст.. 549, 550 ЦК України передбачено право кредитора на стягнення з боржника неустойки (штрафу, пені) за порушення чи неналежне виконання останнім взятих на себе зобов'язань. Відповідно до ст.. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема сплата неустойки. Згідно п. 1.4. частини №2 Кредитного договору № ML- 703/153/2008 від 08.05.2008 року - за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити Банку відповідну плату. У відповідності до п. 3 частини №1 Кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується плаваюча процентна ставка у розмірі 5,99 % річних + FIDR , де FIDR - процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній Валюті Кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів Банку ставка FIDR може змінюватись (збільшуватись або зменшуватись) в порядку передбаченому цим договором; п. 4.1.1 - за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим Договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних Боргових зобов'язань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум. Однак щодо розміру пені - сума якої правильно обрахована позивачем з врахуванням умов Кредитного договору та в межах року, то з матеріалів справи вбачається, що її розмір значно перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту та відсоткам. В гривневому еквіваленті на час проведення розрахунку заборгованість по кредиту відповідає 566463,43 грн., по відсотках - 199776,56 грн.. водночас сума пені за період з 07.08.2012 року по 08.07.2013 року становить 2640559,73 грн., що більше ніж в три рази перевищує суму заборгованості по тілу кредиту. У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України - розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Аналогічне роз'яснення міститься у п. 27 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року. Таким чином, суд встановлює, що розмір нарахованої пені є неспіврозмірною до суми основного боргу із сумою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, а тому суд вважає за можливе зменшити розмір пені до суми, що відповідає сумі заборгованості по кредиту та сумі нарахованих процентів за користування кредитними коштами, що разом складає 766239,99 грн. Що ж стосується заперечень представників відповідача [PERSON] про те, що позивач - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є неналежним позивачем, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження права вимоги до відповідачів по кредитному договору, та не підтверджено право вимоги до [PERSON], суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що між ТзОВ «ОТП Факторинг України» як покупцем та ПАТ «ОТП Банк», як продавцем укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 23.09.2011 року . За п. 3.1 цього Договору - продавець продає /переуступає/ покупцю право на Кредитний портфель, який включає в себе Кредитні договори /перелік яких міститься у Додатку №1 до цього Договору/, а покупець приймає такий Кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь продавця винагороду. До матеріалів справи представником позивача долучено копію договору купівлі-продажу Кредитного портфелю з додатком, на який є посилання у позовній заяві, в переліку якого значаться дані двох договорів, на підставі яких пред'явлено вимогу. Оглянувши завірену копію таких документів, судом встановлена відповідність таких копій належно завіреним документами. Договір купівлі-продажу кредитного портфелю є документом невстановленої форми. В своїх запереченнях представники відповідача не вказали яким саме вимогам чинного законодавства такий список не відповідає. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» за яким право на здійснення операцій з надання фінансових послуг надається фінансовим установам. За змістом ст.. 1077 ЦК України - за договором факторингу, одна сторона передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст.. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу якої настав, також право вимоги яке виникне в майбутньому. Відповідно до Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 23.09.2011 року, в переліку якого значаться дані кредитного договору № ML- 703/153/2008 від 08.05.2008 року, на підставі якого пред'явлено вимогу до суду. За даними договору купівлі-продажу кредитного портфелю позивач є юридичною особою за законодавством України, яка має статус Фінансової установи та внесена до Державного реєстру фінансових установ України, відповідно до реєстраційного свідоцтва № 215694 від 19.10.2009 року (а. с. 32-36) Отже, [PERSON], відповідно до укладеного договору № ML- 703/153/2008 від 08.05.2008 року, отримала кредит у розмірі 71750,00 Дол. США, зі сплатою плаваючої процентної ставки у розмірі 5,99 % річних + FIDR, з кінцевим терміном повернення кредиту в строк до 08.05.2023 року, однак в супереч вимогам договору не виконала своїх зобов'язань за вищезазначеним договором. [PERSON], як поручитель, відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу , процентів, неустойки, відшкодування збитків. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають до часткового задоволення, так як відповідачі, покладених на них зобов'язань вказаним договором не виконує, що повністю знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved