Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між ним та [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві зазначив, що з відповідачем у справі він зареєстрував шлюб 12 січня 2018 року у Заводському районному у місті Кам'янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 10. Дошлюбне прізвище відповідача «Кобилець». Від сумісного подружнього життя вони дітей не мають. Наприкінці 2018 року між ними були припинені сімейно-шлюбні відносини з причин психологічного характеру. Втрата взаєморозуміння і неможливість дійти згоди у вирішенні будь-яких питань, які стосуються родини, призвели до відчуження між ними та втрати тих теплих почуттів, які тримають подружжя разом. Вважає подальше перебування у зареєстрованих відносинах з відповідачем недоцільним. Позивач у підготовче засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач у підготовче засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнала у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Зясувавши позицію сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає,\~що наявні\~законні підстави\~ухвалення рішення\~про задоволення\~позову в\~підготовчому засіданні,\~оскільки відповідно\~ч.\~3,\~4\~ст.\~200\~ЦПК України\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 12 січня 2018 року у Заводському районному у місті Кам'янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, до реєстрації шлюбу прізвище відповідача було «Кобилець», після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище на «Зарянова», від сумісного подружнього життя сторони дітей не мають, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб актовий запис № 10, паспортом позивача та копією Форми А на відповідача. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння, втрату почуття любові. З кінця 2018 року сторони остаточно припинили подружні відносини. Відповідач в поданій до суду заяві позовні вимоги та їх обґрунтування визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу, строку на примирення не просила, тим самим підтверджує, що сімейні відносини зберегти неможливо. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені та відновлювати подружні відносини сторони не бажають, позивач підтримав позов, а відповідач позовні вимоги визнала, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, примирення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved