Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: стягнути з [PERSON], на користь [PERSON], грошову компенсацію у розмірі 155 592 гривень, що еквівалентна 7 200 доларів США відповідно до курсу НБУ станом на 13.03.2015 р.; визнати виконавчий лист № 320/8253/13-ц, виданий Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 30.09.2014 року, таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 травня 2014 р. у цивільній справі № 320/8253/13 ц (2/320/174/14) була затверджена мирова угода, укладена між сторонами по справі [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на ? частину житлового будинку, поділ спільного майна подружжя та вселення. Уклавши мирову угоду з відповідачем по справі вони погодили і суд затвердив: стягнути з [PERSON] [INFO], на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 105 300 (сто п'ять тисяч триста) гривень, що еквівалентно 9 000 доларів США відповідно до курсу НБУ на дату укладення даної мирової угоди. Відстрочити [PERSON] виконання цієї частини рішення до 29 серпня 2014 р. На дату укладення мирової угоди відповідач добровільно сплатив йому 29.05.2014 року 20 000 грн. з цієї суми, тобто загальний борг відповідача становив 85 300 грн., що еквівалентно 7 290 доларів США. Між тим, у зв'язку із невиконанням відповідачем умов мирової угоди та у зв'язку із тим, що він не сплатив на його користь обумовлену мировою угодою грошову суму, 30.09.2014 року Мелітопольським міськрайонним судом йому був виданий виконавчий лист, який у подальшому 01.10.2014 року був пред'явлений до примусового виконання до Відділу ДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. До сих пір відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на сплату на мою користь боргу у вищевказаній грошовій сумі, у зв'язку із чим я зазнала збитків. Таким чином, [PERSON] з 29 серпня 2014 року не виконує взяті на себе зобов'язання, які були визначені у мировій угоді, яка була затверджена судом. Виходячи з вищевикладеного, відповідач станом на дату підписання позову повинен йому сплатити суму у розмірі 155 592 гривень, що еквівалентна 7 200 доларів США відповідно до курсу НБУ на 13.03.2015 р. /21, 61 грн. х 7 200 доларів США = 155 592 грн./ Вищевикладені обставини стали підставою звернення з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання не зявився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності на задоволенні позову наполягає в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги визнає в повному обємі. Третя особа у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, однак її неявка не перешкоджає розгляду даного позову по суті. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до п. 4 цієї статті, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 травня 2014 р. у цивільній справі № 320/8253/13 ц (2/320/174/14) була затверджена мирова угода, укладена між сторонами по справі [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на ? частину житлового будинку, поділ спільного майна подружжя та вселення. Уклавши мирову угоду [PERSON] та [PERSON] погодили і суд затвердив: стягнути з [PERSON] [INFO], на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 105 300 (сто п'ять тисяч триста) гривень, що еквівалентно 9 000 доларів США відповідно до курсу НБУ на дату укладення даної мирової угоди. Відстрочити [PERSON] виконання цієї частини рішення до 29 серпня 2014 р. На дату укладення мирової угоди відповідач добровільно сплатив [PERSON] 29.05.2014 року 20 000 грн. з цієї суми, тобто загальний борг відповідача становив 85 300 грн., що еквівалентно 7 290 доларів США. Між тим, у зв'язку із невиконанням відповідачем умов мирової угоди та у зв'язку із тим, що відповідач не сплатив на користь позивача обумовлену мировою угодою грошову суму, 30.09.2014 року Мелітопольським міськрайонним судом йому був виданий виконавчий лист, який у подальшому 01.10.2014 року був пред'явлений до примусового виконання до Відділу ДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. До теперішнього часу відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на сплату на користь позивача боргу у вищевказаній грошовій сумі, у зв'язку із чим позивач зазнав збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільна права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Таким чином, [PERSON] з 29 серпня 2014 року не виконує взяті на себе зобов'язання, які були визначені у мировій угоді, яка була затверджена судом. У зв'язку з девальвацією української валюти сторонами в мировій угоді було закріплене валютне застереження як грошового еквівалента в іноземній валюті. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Офіційний курс гривні щодо долару США на момент написання позовної заяви (13.03.2015 рік) НБУ встановив - 21, 61 гривень за 1 долар США. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, відповідач повинен сплатити на користь позивача суму у розмірі 155 592 гривень, що еквівалентна 7 200 доларів США відповідно до курсу НБУ на 13.03.2015 р. /21, 61 грн. х 7 200 доларів США = 155 592 грн. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обємі. Крім того, у звязку з задоволенням позову, суд вважає за необхідне визнати виконавчий лист № 320/8253/13-ц, виданий Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 30.09.2014 року, таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 1677,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved