Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], а також стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] та передати малолітню [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування Мар'їнської райдержадміністрації в Донецькій області, для встановлення відповідного статусу та подальшого влаштування дитини. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що [PERSON], 1977 р.н. є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] Відповідач проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] в покинутому будинку разом із співмешканцем [PERSON], власного житла не має. За місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкоголем, не працює, побирається. Будинок, в якому проживає [PERSON] в нежилому стані: вибиті вікна та двері, розвалена піч, відсутня електроенергія. Родина перебуває на контролі у виконавчому комітеті Курахівської міської ради з січня 2013 року, у зв'язку з тим, що мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не працює, зловживає алкоголем, веде асоціальний спосіб життя, бродяжить, отримує соціальну допомогу на дитину, але використовує її не за призначенням. Так, [PERSON] неналежним чином виконує батьківські обов'язки щодо створення умов для розвитку, виховання, утримання дитини. Посадовими особами Курахівської міської ради неодноразово проводилися профілактичні бесіди з [PERSON], надавалися рекомендації щодо працевлаштування, налагодження побуту, виконання батьківських обов'язків, пропонувалось лікування від алкогольної залежності, влаштування її самої та малолітньої дитини до реабілітаційного центру, але [PERSON] навідріз відмовилася. Малолітня [PERSON] якийсь час проживала в родині неповнолітньої подруги матері, [PERSON] та її співмешканця, [PERSON] за адресою: [ADDRESS], але зі слів мешканців Іллінка, дитина бродяжить, проситься до сторонніх людей їсти та ночувати. [PERSON] повідомила, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу до дочки не з'являється, матеріальної допомоги не надає, з дочкою не контактує, а також повідомила, що вона з співмешканцем не мають наміру виховувати дівчинку у себе в родині, так як мають матеріальні проблеми, а також те, що дівчинка їх не слухається, тікає з дому, може бути довгий час відсутньою, контролювати її поведінку не вдається, вона відмовляється відвідувати навчальний заклад. Виходячи з обставин, що склалися, малолітню [PERSON] було направлено до Велико-Новосілківського соціально-психологічного центру реабілітації дітей. В зв'язку з цим, позивач просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області - Кобзар Г.А. підтримала позовні вимоги і просила позов задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник третьої особи органу опіки та піклування служби у справах дітей Мар'їнської райдержадміністрації - Гладкова Н.Є. проти задоволення позову не заперечує. Прокурор прокуратури Покровського району Дніпропетровської області Маковецька Л.О. позов підтримала в повному обсязі та просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності [PERSON], яка в четверте не з'явилася в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати п до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не спілкується з дитиною, не бере участь у її вихованні, не цікавиться її здоров`ям, успіхами у навчанні, не піклується про її фізичний розвиток як складову виховання, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, як складову духовного розвитку, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, як складову морального розвитку, не бере участі у здобутті дитиною освіти, не готує її до самостійного життя, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Як слідує з матеріалів справи, відповідач являється матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.6). Як вбачається з копії обстеження умов проживання родини [PERSON], 1977 р.н., за адресою: [ADDRESS] від 09.02.2015 року, комісією у складі: заступника міського голови з питань соціально-культурного розвитку [PERSON], спеціаліста у справах дітей міської ради, Кобзар Г.А, фахівця із соціальної роботи ЦСССДМ Мар'їнської РДА, Іванченко А.І., здійснено обстеження умов проживання родини [PERSON], 1977 р.н. за адресою: [ADDRESS]. Родина [PERSON] на контролі у виконавчому комітеті Курахівської міської ради, як така, що перебуває в складних життєвих обставинах. [PERSON] має малолітню дочку, [PERSON], [INFO]., яка з вересня 2014 року знаходиться у Велико-Новосілківському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. [PERSON] певного місця проживання не має, жінка не працює, зловживає алкоголем, веде асоціальний спосіб життя, бродяжить. Малолітня [PERSON] якийсь час проживала в родині подруги матері, [PERSON] та її співмешканця, [PERSON], за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно копії акту виявлення дитини, що опинилась в складних життєвих обставинах, малолітньої [PERSON], [INFO] від 05.09.2014 року вбачається, що родина [PERSON] на контролі у виконавчому комітеті Курахівської міської ради перебуває як така, що опинилась в складних життєвих обставинах (а.с.10). З копії звернення від 05.06.2014 року №1646/01-40 до Начальника Мар'їнського РВ ГУМВС України в Донецькій області ВКМСД Гапонюка А.В. видно, що міський голова Сажко С.М. просить притягнути до відповідальності [PERSON] як таку, що ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обов'язків, щодо створення належних умов для розвитку, виховання, утримання малолітньої дитини (а.с.11). Також, з копії звернення від 14.04.2014 року №1151/01-40 директору ЦСССДМ Мар'їнської районної державної адміністрації Ластовенку М.М. вбачається, що так як родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом Мар'їнського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконавчий комітет Курахівської міської ради просить надати інформацію про здійснення фахівцями соціальної роботи заходів по виведенню родини [PERSON] з кризового стану за період перебування родини під соціальним супроводом (а.с.13). Як вбачається з копії повідомлення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області від 10.04.2014 року №302 щодо сім'ї [PERSON], Курахівській міській раді, Начальнику ССД Мар'їнської РДА, Кримінальній міліції у справах дітей було повідомлено про те, що сім'я [PERSON] перебуває на постійному контролі як сім'я, яка опинилась у складних життєвих обставинах та перебуває під соціальним супроводом. Сім'я не має постійного місця проживання. [PERSON] та її донька взагалі не мають реєстрації, в процесі роботи для сім'ї був знайдений будинок за адресою: [ADDRESS], де вони на даний час проживають. За місцем проживання батьки характеризуються негативно, так як не мають постійного місця роботи, схильні до вживання алкоголю, між собою вчиняють сварки, бійки, в результаті чого в будинку вибиті вікна, зірвані вхідні двері. Батьки неналежним чином виконуються свої обов'язки, не замаються вихованням та утриманням дитини (а.с.14). З копії повідомлення Головного управління МВС України в Донецькій області Мар'їнського РВ зазначено, що 26.07.2013 року [PERSON] була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. На сьогоднішній день зі слів [PERSON] вона та її малолітня дочка [PERSON] житло не потребують, так як проживають в будинку її співмешканця [PERSON] (а.с.19). Як вбачається з копії акту обстеження родини [PERSON], в якій виховується малолітня [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], було здійснено виїзд за зверненням [PERSON], яка разом з малолітньою дитиною, [PERSON], 2002 р.н., зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично проживають за адресою: [ADDRESS]. Так, [PERSON] повідомила про те, що її співмешканець [PERSON], з якими вони пооживали без реєстрації за адресою: [ADDRESS], нині перебуває на лікуванні від алкогольної залежності. На даний момент [PERSON] разом із малолітньою дочкою [PERSON] проживають у сторонніх осіб (а.с.21). Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров'я, самоповагу і гідність дитини. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена переш за все на батьків. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що доводи, на які посилається позивач, вимагаючи позбавлення батьківських прав відповідача, є такими, що заслуговують на застосування такого крайнього заходу впливу, яким є позбавлення батьківських прав щодо дитини. Крім того, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є матір'ю малолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до повноліття дитини на користь державного закладу до якого дитина буде влаштована. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved