Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Вільшанської селищної ради Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2005 року позивач постійно проживає разом із дружиною в будинку по вул. Хутірська, 56, в с. Калмазове, Вільшанського району, Кіровоградської області за яким доглядає, ремонтує та користується земельною ділянкою. У зазначеному будинку проживала [PERSON], який не належав їй на праві власності та забравши все, що вважала за необхідне переїхала до своєї рідні в м. Нікополь Дніпропетровської області. Позивач розрахувався з [PERSON] надавши їй кошти. Позивач вже довгий час більше десяти років відкрито, безперервно володіє зазначеним майном. За період з 2005 року ніхто до позивача не мав претензій з приводу проживання в будинку по вул. Хутірська, 56, в с.Калмазове. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований по вул. Хутірська, 56, в с. Калмазове, Вільшанського району, Кіровоградської області за набувальною давністю. До початку підготовчого судового засідання позивач надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі. До початку підготовчого судового засідання представник Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області надав суду заяву в якій вказав, що викладені вимоги визнає повністю, не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У підготовчому судовому засіданні вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до довідки Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області №3896 від 16.11.2016 року, [PERSON], [INFO], згідно запису в погосподарській книзі за №4 ст. 51 за 2011-2015 роки проживає за адресою [INFO] (а.с. 9). Згідно довідки Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області №б/н від 30.01.2017 року, за записами в погосподарській книзі за 1970-1972 роки та 1971-1973 роки [PERSON], [INFO], проживала в с. Калмазове (а.с. 6). Відповідно до розписки від 26.05.2005 року, [PERSON] отримала завдаток за будинок по вул. Хутірська в с. Калмазове в кількості 500 грн. від [PERSON]. Кошти в сумі 1001 грн. за її вказівкою надіслана на імя [PERSON] (а.с. 34). Згідно із технічним паспортом від 01.11.2016 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 56 вул. Хутірська, с. Калмазове, замовником є [PERSON] (а.с.13-16). У відповідності до архівної довідки №163, виданої Вільшанським відділенням №5 Ульяновського КМБТІ 15.11.2016 року, за архівними даними реєстрових книг станом до 01.01.2013 року право власності на домоволодіння по вул. Хутірська, 56 в якому вона проживала в [INFO] за гр. [PERSON] не зареєстровано (а.с. 8). Відповідно до архівного витягу № 46 від 07.04.2017 року, згідно з додатком №1 «Список домоволодінь с. Калмазове, які належать громадянам на праві особистої власності» до рішення виконкому Вільшанської селищної Ради народних депутатів від 05.10.1992 року №97 «Про визнання права власності на домоволодіння в селах Осички та Калмазове», визнано за громадянином [PERSON] Вініамін (так в документі) право особистої власності на жилий будинок вул. Хутірська, 56 (а.с. 7). Судом встановлено, що позивач придбав будинок у [PERSON] 26.05.2005 року. З того часу постійно, безперервно та відкрито володіє вказаним будинком. Відповідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки позивач добросовісно заволодів вищевказаним будинком та більше дванадцяти років відкрито користується ним, а тому суд приходить до висновку, що позивач набув право власності на зазначений будинок за набувальною давністю. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved