Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що 12.01.2014 року, приблизно о 16-45 год. позивач переходила проїжджу частину по врегульованому пішохідному переходу на дозволений сигнал світлофора зліва на право за напрямком руху автомобіля, на пішохідному перехресті вул. Кириленко з вул. Кокчетавська в м. Кривому Розі. У той же час, [PERSON] керував автомобілем марки Хонда Аккорд, намерний знак [NUMBER] допустив наїзд на позивача як на пішохода, чим порушив п. 16 ПДР України. Вищевказана транспортна пригода сталася з вини відповідача, що підтверджується постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2014 року по справі №211/1137/14-п. В результаті ДТП позивачеві була спричинена травма, а саме забиття правої стопи, що підтверджується Довідкою №1 про тимчасову непрацездатність студента, яка видана 13.01.2014 року медичним закладом «Відділкова лікарня станції Кривий Ріг-Головний» ДП «Придніпровська залізниця». В наслідок винних дій відповідача крім тілесних ушкоджень, позивачеві було завдано моральну шкоду, яка полягає в суттєвих фізичних та моральних стражданнях, що виразились в значних болях, як під час заподіяння тілесного ушкодження, так і в подальшому, при лікуванні. На даний час у позивача також постійно з'являються болі, порушився звичайний спосіб життя позивача, вона відчуває постійний страх за своє життя. Моральну шкоду позивач оцінила в 5000,00 грн. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю, просить розглянути справу за її відсутності у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи. В зв'язку з неявкою учасників процесу слухання справи проводиться згідно ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10, 60ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2014 року по справі №211/1137/14-п відповідача [PERSON] біло визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України (а.с.4). Потертіла від ДТП [PERSON] на яку відповідачем було скоєно наїзд отримала травми, а саме забиття правої стопи (а.с. 6) та тимчасово втратила працездатність (а.с.5). Крім фізичних страждань позивачеві було завдано моральну шкоду, яка полягає в суттєвих фізичних та моральних стражданнях, що виразились в значних болях, як під час заподіяння тілесного ушкодження, так і в подальшому, при лікуванні. На даний час у позивача також постійно з'являються болі, порушився звичайний спосіб життя позивача, вона відчуває постійний страх за своє життя. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно дост.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно п.17-1 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» потерпілий, тобто особа, якій заподіяно моральну шкоду внаслідок незаконних дій, має право пред'явити позов про її відшкодування. Пунктом 3 цієї ж постанови встановлено, що під моральною (немайновою) шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Окрім цього, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03. 1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди «(зі змінами та доповненнями) було роз'яснено, що заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб в розмірі відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди на користь позивача, суд, враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачам моральних, душевних, психічних і фізичних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення), приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди ґрунтуються на законі та підтверджуються належними та допустимими доказами по справі та повинні бути стягнуті саме з відповідача, як винуватця ДТП. Разом з цим, з огляду на характер травми та фізичні страждання позивача, суд визнає заявлений розмір моральної шкоди обгрунтованим, у зв'язку з чим, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити в позному обсязі.

Outcome: approved