Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить суд стигнути з відповідача на свою користь право вимоги до якого перейшло за Договором про надання фінансових послуг рингу № 0111/2 від 01.11.2018 року, заборгованість за договором №2864211774-038610 від 30.08.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у сумі 16885, 00 грн., що складається з заборгованості за кредитом 2500, 00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 6285, 00грн., заборгованості за пенею - 8100.00 грн., а також витрати по сплаті судового збору. 30.08.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія Є ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1 від 15.01.2019 року, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором про надання позики №2864211774-038610 від 04.07.2018 року. Оскільки в порушення умов договору відповідач у встановлені строки суму позики та інші передбачені договором платежі не сплатив, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Представник позивача надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, справу просить розглянути в спрощеному провадженні, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково та пояснив суду, що дійсно уклав договір з ТОВ «ФК Є ГРОШІ». Йому було перераховано 2\~500 гривень на картковий рахунок. Однак, згідно ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з моменту призову і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, за невиконання зобов`зань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користуванням кредитом не нараховуються. Так як він проходить службу у особливий період з 13.07.2018 року, то згоден на повернення лише тіла кредиту у розмірі 2500 грн., а проценти за користування кредитом та заборгованість за пененю просить вважати не законними. Дослідивши пояснення відповідача, матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. На підтвердження позовних вимог до позовної заяви додано документ, під назвою «Договір №2864211774-038610 Надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту» датований 30.08.2018 року, із зазначенням сторін: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] . Документ містить на кожному аркуші відтиски печатки ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив», штемпелю «Згідно з оригіналом», та факсиміле підпису [PERSON] . На останньому аркуші документу під назвою «Договір №2864211774-038610 Надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту» у графі «позикодавець» міститься друкований запис «Електронний підпис / [PERSON] /», а у графі Позичальник «СМС КОД: 202932 Електронний підпис / [PERSON] /». Будь-яких автентичних (рукописних) підписів осіб у цьому документі не міститься. Аналогічні форма завірення та записи містяться й у документі під назвою: «Графік розрахунків». Також, додано «Розрахунок заборгованості за кредитним договором №2864211774-038610 від 30.08.2018 року станом на 15.01.2019 року», який скріплений відтиском печатки ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» та факсиміле підпису [PERSON] Додано роздруківку платіжного доручення від 30.08.2019 року №6819. Однак, зазначена роздруківка на містить будь-яких даних, що вона підписана платником та проведена банком. Роздруківка скріплена відтиском печатки ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» та факсиміле підпису [PERSON] й відтиском печатки за написом «Згідно з орингіналом». До позову додано документ із назвою «Повідомлення» системи «Platon» за підписом директора ТОВ «Платежі Онлайн», відповідно до якого «30.08.2018 через вказану систему платежів «Platon» (ТОВ «Платежі Онлайн») було проведено успішно видачу займу на сайті EGROSHI.COM (2500,00) на картку клієнта». Також зазначені дата та час проведення операції 30.08.2018 року 11:20, сума операції 2500 грн., номер карти [NUMBER] , номер транзакції 23561-72026-18808, опис платежу «перевод для займа №38610», код авторизації 920286. Відповідно до договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ПАТ КБ «Приватбанк», предметом договору є надання останнім послуг першій, пов`язаних із здійсненням Перекладу засобів і проведення Виплат. За цим договором визначено технологічного партнера ТОВ «Платежі онлайн», представлене торгівельною маркою Platon. За текстом цього договору (п.2.1.7) ТОВ «Фінансова компанія є гроші» зобов`язується проводити захист своїх даних через Технологічного партнера ТОВ «Платежі онлайн». Інших правовідносин між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та «Платежі онлайн» цим договором не врегульовано. Додана до позовної заяви копія додатку 1 («Керівництво по підключенню до платіжного шлюзу») не містить реквізитів договору, до якого укладено цей додаток, підписаний представниками ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ПАТ КБ «Приватбанк». Зазначені у цьому додатку основні принципи роботи ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та Технологічного партнера ТОВ «Платежі онлайн» передбачають обмін повідомленнями у відповідності зі специфікаціями, формування та направлення «запитів на проведення Перекладу» Р2Р card credit. При цьому, Технологічний партнер, при отриманні від ТОВ «Фінансова компанія є гроші» запитів аналізує отримане повідомлення на відповідність певному вище формату, коректність, зазначених у запиті реквізитів переказу; проводить перевірку валідності карти, лімітів, виробляє передачу даних на кредитування карти в платіжні системи. Потім формує і направляє відповідь. Інші додані до позову документи: копії виписки з ЄДРПОУ та статуту ТОВ «Фінансова компанія є гроші», протоколу №2 зборів засновників цієї компанії не стосуються предмету позову стягнення заборгованості з відповідача за договором №2864211774-038610 про надання позики. У позовній заяві позивач зазначає, що договір №2864211774-038610 укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення цього договору. Також позивач зазначає, що ідентифікатором, відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» є СМС повідомлення з кодом 202932, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Відповідно до п.2.6 Правил про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Фінансова компанія є гроші» договір є укладеним з моменту зарахування коштів (суми позики або фінансового кредиту) на поточний рахунок Клієнта (Позичальника), якщо інше не встановлено Договором. В матеріалах справи також наявна копія договору «Про надання фінансових послуг факторингу №1501/1» від14.01.2019, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» та ТОВ «Фінансова компанія є гроші», за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» займає місце ТОВ «Фінансова компанія є гроші», як кредитора, в зобов`язаннях, що виникли із договорів, укладених між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та боржниками. Крім того, додано копію витягу з Акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу від15.01.2019, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» прийняло права вимоги за грошовими зобов`язаннями [PERSON] , із загальною сумою заборгованості станом на 15.01.2019 року в розмірі 16885,00 гривень. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.2 ст.1954 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається в письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді із накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів). Відповідно до ч.3 ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» автентифікація - електронна процедура, яка дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних. Пунктом 20 цієї частини передбачено, що ідентифікація особи - процедура використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, в результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи. Частиною 1 ст. 14 цього Закону визначено, що електронна ідентифікація здійснюється за допомогою засобів електронної ідентифікації, що підпадають під схему електронної ідентифікації, затверджену Кабінетом Міністрів України. Особливі вимоги відповідно до цього Закону пред`являються до кваліфікованої електронної довірчої послуги. Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в\~порядку, встановленому законодавством. Порядок засвідчення наявності електронного документа (електронних даних) на певний момент часу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №680. Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що надання послуги фіксування часу включає: реєстрацію звернень, на підставі яких формується електронна позначка часу; формування електронної позначки часу за допомогою особистого ключа центру сертифікації; передачу користувачеві послуги фіксування часу сформованої електронної позначки часу; реєстрацію та збереження електронної позначки часу, переданої користувачеві послуги фіксування часу. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Статтею 11 цього Закону визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону визначено форми підписання електронного правочину: електронним підписом або електронним цифровим підписом відповідно до Закону України\~«Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктами 2.7, 2.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ від 21.01.2004 № 22, зареєстрованою в Мін`юсті 29.03.2004 за № 377/8976 передбачено, що примірник розрахункового документа, реєстр платіжних вимог, які залишаються в банку, мають містити підписи/підпис відповідальних/відповідальної осіб/особи, зразки підписів яких/якої заявлені банку в картці із зразками підписів. \~Під час підписування розрахункового документа не дозволяється використання факсиміле, а також виправлення та заповнення розрахункового документа в кілька прийомів. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, на підставі викладеного, належних, допустимих та достатніх доказів у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин суду не надано. Однак, відповідач в своїй заяві визнав, що все ж таки брав споживчий кредит та визнає тіло кредиту у розмірі 2500 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] з 08 серпня 2014 року призваний по мобілізації до Збройних сил України та на даний час проходить військову службу у військовй частині ВЧ 0414. Так як після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» Президент України рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав, то особливий період діє в Україні до цього часу. За таких обставин суд вважає, що оскільки відповідач в період дії його кредитних зобов`язань був військовослужбовцем, то до нього повинні були бути застосовані положення п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та штрафні санкції, пеня і проценти не мали нараховуватись. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним кредитним договором складе 2500 грн., що становить заборгованість по тілу кредиту. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість по кредитному договору у вказаному розмірі 2500 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути\~на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до заявлених вимог у розмірі 284, 40 грн. З урахуванням вищевикладеного\~\~та

Outcome: partial