Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати додаткову угоду до договору оренди землі, укладену 25.05.2012 року між ним та ТОВ «Ківшовата Агро» недійсною та стягнути з відповідача на його користь судові витрати, мотивуючи тим, що 24.04.2008 року він уклав з виробничим кооперативом «Ківшовата Агро» договір оренди землі, згідно якого передав в оренду належну йому на підставі Державного акта на право приватної власності ЯА №227726 від 09.11.2004 року земельну ділянку розміром 2,0648 га в оренду на 5 років. Після закінчення строку дії даного договору, він звернувся до відповідача з заявою, що не має наміру продовжувати строк дії договору оренди земельної ділянки та дізнався про існування додаткової угоди від 25.05.2012 року до договору оренди земельної ділянки між ним та ТОВ «Ківшовата Агро» та отримав її копію. Стверджує, що не мав наміру продовжувати строк дії договору оренди земельної ділянки та не підписував дану додаткову угоду. Крім того, відповідач не повідомляв його за 6 місяців до закінчення строку дії договору оренди в письмовій формі, що має намір продовжити строк дії договору оренди належної йому земельної ділянки. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належно, проте представник позивача до суду надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі та позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Крім того, просить стягнути з відповідача витрати на проведення експертизи. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За згодою представника позивача, суд розглядає справу в заочному порядку, що не суперечить вимогам ЦПК. Судом встановлено, що 24.04.2008 року [PERSON] уклав з виробничим кооперативом «Ківшовата Агро» договір оренди землі, згідно якого передав в оренду належну йому на підставі Державного акта на право приватної власності ЯА №227726 від 09.11.2004 року земельну ділянку розміром 2,0648 га в оренду на 5 років. Даний договір було зареєстровано в управлінні Держкомзему в Таращанському районі Київської області 10.10.2008 року за номером 040833300694. [PERSON], яка є представником [PERSON], знаючи, що строк дії договору оренди земельної ділянки закінчився 10.10.2013 року, звернулася до відповідача та зазначила, що після збору врожаю, мають намір використовувати належну її чоловікові земельну ділянку на власний розсуд, тобто, строк дії договору оренди землі не продовжувати. В цей час вона дізналася про існування додаткової угоди від 25.05.2012 року до договору оренди земельної ділянки між її чоловіком [PERSON] та ТОВ «Ківшовата Агро» та отримала її копію. Із вивченої в судовому засіданні додаткової угоди встановлено, що вона укладена 25.05.2012 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ківшовата Агро». Відповідно до даної угоди [PERSON] передав відповідачу земельну ділянку, яка належить йому на підставі Державного акта на право приватної власності серії ЯА №227726 від 09.11.2004 розміром 2,0648 га в оренду на 5 років з моменту державної реєстрації додаткової угоди. Додаткова угода від 25.05.2012 року зареєстрована в управлінні Держкомзему у Таращанському районі Київської області 29.12.2012 року за № 322440004005822. Згідно висновку експертів за результатами проведеної судово-почеркознавчої експертизи за № 5364/5365/14-32 від 11.08.2014 року підпис від імені [PERSON] у рядку «Орендодавець:» графи «Підписи сторін» на звороті додаткової угоди від 25.05.2012 року до договору оренди землі від 10.10.2008 (а.с. 23) - виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у рядку «Орендодавець:» графи «Підписи сторін» на звороті додаткової угоди від 25.05.2012 року до договору оренди землі від 10.10.2008 (а.с. 23) - виконаний не [PERSON], а іншою особою. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Ч. 1,3 ст. 203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Ківшовата Агро» підлягають задоволенню, як такі, що підтверджуються матеріалами справи та наданими доказами. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved