Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати договір поруки № 11046109000/П від 02 жовтня 2006 року, який укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк) та [PERSON] припиненим. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 02 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк) та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11046109000, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 96 750, 00 доларів США в строк до 02 жовтня 2027 року зі сплатою 10,30 відсотків річних. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором, 02 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк) та [PERSON] було укладено договір поруки № 11046109000/П. Відповідно до п 1.1 договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору. Порука припиняється з припиненням всіх зобовязань позичальника по кредитному договору (п. 3.2. договору поруки). Вважає, що порука є припиненою в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України, з огляду на наступне. Прострочення кредитної заборгованості почалося з липня 2014 року, відтак право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного боржником зобов'язання щодо повернення кредиту у відповідача виникло починаючи з липня 2014 року протягом наступних шести місяців, проте банк протягом цього строку вимоги до поручителя не направив, позову до суду не пред'явив.\~\~ Крім цього, кредитним договором передбачене щомісячне погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору, сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3\~ст. 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Відповідно до ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Позивач у судове засідання не зявився, але надала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, наполягала на його задоволенні і просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову і просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача ПАТ «Укрсиббанк» у судове засідання не зявився, своїх прчин неявки та заперечень суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк) та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11046109000, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 96 750, 00 доларів США в строк до 02 жовтня 2027 року зі сплатою 10,30 відсотків річних. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором, 02 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк) та [PERSON] було укладено договір поруки № 11046109000/П. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Відповідно до п 1.1 договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору. Порука припиняється з припиненням всіх зобовязань позичальника по кредитному договору (п. 3.2. договору поруки). Відповідно до ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч. 1\~ст. 251 ЦК України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1\~ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст.\~251,\~252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного виконання всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.\~251, ч. 4 ст.\~559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Із роз'яснень, викладених у п. 24 постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вбачається, що відповідно до частини четвертої\~статті 559 ЦК\~порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Так, згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Як вбачається з метеріалів справи, прострочення кредитної заборгованості позивачем почалося з липня 2014 року, що підтверджуться копією довідки розрахунку від 04 березня 2015 року, проте банк протягом шести місяців вимоги до поручителя не направив, позову до суду не пред'явив.\~\~ Відтак, з огляду на зазначені вище норми, вбачається, що у банка настає право вимоги від позичальника виконання основного зобов'язання не з моменту закінчення строку дії договору, а з моменту прострочення повернення чергової частини грошових коштів. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, пунктом 1.2. (строки кредитування) кредитного договору № 11046109000 передбачене щомісячне погашення кредитної заборгованості шляхом сплати чергових платежів (ануїтентний платіж) в термін не пізніше 02 жовтня. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору, сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3\~ст. 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Судом встановлено, що зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 8 жовтня 2014 року № 6-128цс14, від 29 січня 2014 року\~\~№ 6-155 цс 13. Згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відтак, з копії довідки розрахунку від 04 березня 2015 року матеріалів справи вбачається, що у банку право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного боржником зобов'язання щодо повернення кредиту виникло починаючи з липня 2014 року, оскільки саме з цього моменту було допущено прострочку виконання зобовязання за кредитним договором № 11046109000 протягом наступних шести місяців, однак, таку вимогу (позов) відповідач у строк, встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України не предявив, що є підставою для припинення договору поруки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] знайшов своє обґрунтування т докази у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved