Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з центрального водопостачання та водовідведення, інфляційних витрат та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 3445 грн. 34 коп. В обґрунтування позову КП «Харківводоканал» зазначив що відповідачі є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського рахунку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення», затверджених КМУ від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим передом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста i негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів. Оскільки відповідач не сплачував за отримані послуги у них утворилась заборгованість: - за надані послуги централізованого водопостачання за період з 01.02.2009 р. по 31.07.2015 р. у розмірі 1758 грн. 54 коп.; - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2008 р. по 31.07.2015 р, у розмірі 940 грн. 16 коп.; - інфляційні витрати - 682 грн. 47 коп.; - три відсотки річних від простроченої суми 64 грн. 08 коп. Представник позивача у судове засідання з'явилась, надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, та пояснення про перебіг позовної давності. Відповідачі у судове засідання з'явилися, позовні вимоги визнали частково, просили суд застосувати строки позовної давності відповідно до ст. 257 ЦК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог i докази подаються сторонами i іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» відповідачі проживають за адресою: [INFO], б. 2, кв. 8, i є споживачем КП «Харківводоканал» шляхом відкриття особового рахунку № 431875. Заборгованість відповідачів, згідно розрахунків позивача складає: за надані послуги централізованого водопостачання за період з 01.02.2009 р. по 31.07.2015 р. у розмірі 1758 грн. 54 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2008 р. по 31.07.2015 р, у розмірі 940 грн. 16 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання i водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення», затверджених КМУ від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний м1сяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У відповідності до ст. 68 ЖК України наймачі зобов'язані вчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідачі від своїх зобов'язань ухиляються, як вбачається зі зведеної картки абонента, вчасно не проводять оплату послуг, хоча користуються послугами організації. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідачів суми боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми . Як вбачається з матеріалів справи, заявлені позивачем вимоги виходять за межі встановленої ст. 256 ЦК України позовної давності. Згідно з ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Відповідачем зроблена відповідна заява про застосування судом позовної давності, про що зазначено в його заяві . Письмові доводи позивача відносно того, що відповідачі періодично частково сплачували вартість отриманих послуг, в звязку з чим перебіг позовної давності переривався, суд не може визнати такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства України з огляду на наступне. З вказаних доводів не вбачається, що грошові кошти, які були внесені відповідачами за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення протягом 1999 2015 р.р. вносились ними в якості погашення заборгованості минулих періодів, а не у звязку з частковою сплатою поточних платежів. За таких обставин, суд не може визнати часткову сплату відповідачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення діями, що свідчать про визнання ними боргу та відповідно є підставою для переривання перебігу позовної давності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» підлягають частковому задоволенню, а саме за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2012 року по 31.07.2015 року в розмірі 1091 грн. 57 коп., а також за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2012 року по 31.07.2015 року в розмірі 583 грн. 19 коп., суму індексу інфляції у розмірі 682 грн. 41 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 63 грн. 97 коп., а всього 2421,14 грн. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею i документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного. ст.ст. 610-612, 614, 1166 ЦК України, ст.ст.64, 67, 68 ЖК України та

Outcome: partial