Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.08.2017 року у розмірі 77 833,98 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. В обгрунтування вимог позивач вказав, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 01.08.2017 року. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що визначений Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, було видано кредитну картку. Позивач вказує, що банк виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого ліміту. Проте, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти на погашення заборгованості за борговим зобов`язанням та в порушення умов кредитного договору зобов`язання належним чином не виконав внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 77 833,98 грн, яку позивач просить стягнути. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 8). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судові повістки, направлені відповідачу повернулась на адресу суду не врученими адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.08.2017 року [PERSON] підписано заяву, в якій зазначено, що заява разом із Пам`яткою клієнта та Тарифами, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 14). 18.06.2019 року [PERSON] підписав інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, зокрема, в інформації визначено порядок повернення кредиту, а саме щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100,00 грн (а.с. 14-15). Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , 19.06.2019 року встановлено кредитний ліміт 49 053,26 грн (а.с. 13). Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до частин 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Зі змісту наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 01.08.2017 року, станом на 16.04.2020 року заборгованість [PERSON] становить 77 833,98 грн, з яких: заборгованість за тілом кредита становить 50 603,95 грн, за простроченими відсотками - 23 047,46 грн, судовими штрафами - 4182,57 грн (а.с. 10). Проте, суд не може взяти до уваги наданий розрахунок в повному обсязі, виходячи з наступного. Позивач стверджує, що кредитний ліміт по кредитній картці, оформленій на [PERSON] було встановлено у розмірі 49 053,26 грн. У розрахунку визначає розмір заборгованості за тілом кредиту у сумі 50603,95 грн, тобто який перевищує кредитний ліміт встановлений банком, матеріали справи не містять доказів збільшення кредитного ліміту до 50603,95 грн, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 49 053,26 грн, що належно підтверджено матеріалами справи. Крім того, зі змісту виписки по рахунку вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» з власної ініціативи, нараховану пеню зараховував до тіла заборгованості за кредитним договором. Щодо стягнення з відповідача нарахованої суми відсотків, суд зазначає наступне. У підписаній відповідачем Інформації про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, передбачено, що процентна ставка в межах пільгового періоду становить 0,01% річних; поза межами пільгового періоду по кредитній карті «Універсальна» становить 43,2% річних; по кредитній картці «Універсальна «ГОЛД» - 42% річних. Одночасно передбачено, що за умови отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашення кредиту мінімальними платежами по кредитній карті «Універсальна» становить 52,84; по кредитній картці «Універсальна «ГОЛД» - 53,36%. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту по кредитній карті «Універсальна» становить 86,4%; по кредитній картці «Універсальна «ГОЛД» - 84%. До позовної долучено довідку з номером кредитної картки, виданої [PERSON] (а.с. 12), проте, а ні вказаною довідкою, а ні іншими належними та допустимими доказами позивачем не доведено, який вид кредитної кари «Універсальна» було видано відповідачу («Універсальна», «Унверсальна ГОЛД»), що унеможливлює визначення правомірності нарахування відсотків по кредиту, відображених у розрахунку заборгованості. Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 23047,95 грн, з огляду на недоведеність заявленої вимоги. Зі змісту Інформації про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, передбачено, що за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою нараховується штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. На підставі вказаної умови договору суд вважає за можливе стягнути з відповідача штраф у розмірі 2952,66 грн (фіксована складова 500 грн + процентна складова 2452,66 грн). За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе з зобов`язань, суд прийшов до висновку про стягнення з його заборгованості за кредитним договором у розмірі 52002,92 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредита в розмірі 49 053,26 грн, штрафу 2952,66 грн (фіксована складова 500 грн + процентна складова 2452,66 грн). Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі 1404,34 грн.

Outcome: partial