Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати електронні торги 153676 від 01.04.2016 року проведені ДП «Сетам» м.Київ і акт державного виконавця від 28 квітня 2016 року про реалізацію предмета іпотеки недійними; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 7 травня 2016 року на квартиру [ADDRESS] видано [PERSON] (81135, Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, вул.Б.Хмельницького, 33а/56; визнати недійсною реєстрацію права власності, внесену до державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №920944646101, на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] (81135, Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, вул.Б.Хмельницького, 33а/56). Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 листопада 2015 року постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Франківського районного управління юстиції м.Львова відкрито виконавче провадження по виконавчому напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] від 25.09.2015 року. Звернено стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], яка належить позивачці на праві власності. Звернено стягнення на квартиру здійснено на підставі договору іпотеки від 09 червня 2006 року за реєстровим №1277, згідно якого квартира була передана в іпотеку Відкритому акціонерному товариству «[PERSON] Аваль» для забезпечення виконання кредитного договору №014/08-5/12901-СК від 08 червня 2006 року, між [PERSON] і ВАТ «[PERSON] банк Аваль». В процесі здійснення виконавчого провадження квартира передана для реалізації на електронних торгах Державному підприємству «Сетам» м.Київ. На електронних торгах, що відбулися 31.03.2016 року квартира була продана за 520\~532,10 грн. 28 квітня 2016 року був складений і затверджений акт державного виконавця «Про реалізацію предмета іпотеки». Вважає проведення торгів протиправними, такими що порушує права позивачки. Так, згідно висновку судового експерта [PERSON] від 26.04.2016 року вартість квартири [ADDRESS] станом на 29.03.2016 року становила 692\~248 грн. Таким чином квартира виставлена на електронні торги і продана за ціну значно нижчу від її ринкової вартості, що порушило права позивачки на отримання належної ціни за квартиру. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, та просив задоволити. Представники відповідачів та відповідач в судовому засіданні позов заперечили, просили відмовити в задоволенні такого. Відповідачем ДП «СЕТАМ» 15.05.2017 року подано заперечення проти позову. В своїх письмових запереченнях просять в позові відмовити. Посилається на те, що вказані торги, які оскаржуються проводилися відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції від 22.12.2015 року №2710/5. Вказує, що на період реалізації майна боржника строк здійснення виконавчого провадження не обчислюється, а тому строк чинності звіту про оцінку майна у такому виконавчому провадженні також не обчислюється під час реалізації майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення інформації про проведення електронні торги. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Таким чином, на час передачі майна на реалізацію 09.11.2015 звіт про оцінку майна був чинний, і спеціальними нормативними актами, які встановлюють порядок реалізації арештованого майна, зокрема, Законом України «про виконавче провадження» та Порядком, не встановлено обовязку організатора торгів чи державного виконавця, після передачі майна на реалізацію, знімати вказане майно з реалізації у звязку з втратою чинності звіту про оцінку майна. Крім того, жодних доказів на підтвердження своїх доводів про визнання торгів недійсними позивач до позовної заяви не надав. Представник Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» 18.05.2017 року подав заперечення проти позовної заяви. В своїх запереченнях представник зазначає, що позивачем не надано доказів подання нею у встановлені строки заперечень проти результатів проведення оцінки, вважаючи визначену вартість квартири заниженою. Вказує, що необґрунтованим є твердження позивача про те, що виконавча служба передала предмет іпотеки для реалізації на електронних торгах всупереч вимозі закону про продаж предмета іпотеки на прилюдних торгах. Звертає увагу суду, що інформація щодо проведення торгів (дата проведення, стартова ціна продажу, характеристика майна) також розміщується на веб-сайті проведення електронних торгів. Вказаний веб-сайт функціонує в цілодобовому режимі та є доступний усім користувачам мережі Інтернет. Просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] подала заперечення проти позову, в яких посилається на те, що 09.11.2015 року о 16:18 ДП «Сетам» було внесено в Систему інформаційне повідомлення про електронні торги, щодо примусового продажу квартири. Звертає увагу суду, що жодного порушення вимог законодавства під час примусової реалізації квартири не мало місця, зокрема вимог ст. 58 «Закону України «Про виконавче провадження» (№606-XIV). Просить відмовити задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що до ДП «Сетам» надійшла заявка на реалізацію арештованого майна, а саме двокімнатної квартири, загальною площею 47,1 кв.м. Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 державне підприємство «СЕТАМ» уповноважене на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів,\~торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом. Відповідно до пункту другого розділу ІІ Порядку організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Відповідно до абзацу четвертого пункту четвертого розділу II Порядку перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Заявка на реалізацію була передана в рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа №2/1328/234/2012, виданого 03.12.2014 року Шевченківським районним судом м.Львова про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на коисть ПАТ «[PERSON] банк Аваль» заборгованість по кредитному договору №014/08-5/12901/-СК від 08.06.2006 року в сумі 61\~257,90 дол. США, що в еквіваленті становить 487\~612 грн. 88 коп. Отже, виконавче провадження було відкрито на підставі рішення суду щодо стягнення боргу (коштів), а не стягнення предмету іпотеки. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку», (частина сьома статті 51 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку». Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»). Нормами статей 36, 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та частиною сьомою статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 39, 41 Закону України «Про іпотеку»). У той самий час, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку». До такого ж правового висновку прийшов Верховний Суд\~України\~у\~постанові від 04.02.2015 у справі № 6-238цс14, постанові від 28.01.2015 у справі № 6-199цс14 та постанові від 26.11.2014 у справі № 6-174цс14. Разом з тим, п. 2 розділу VII Порядку визначено, що реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку». Разом з тим, арештоване майно - двокімнатна квартира\~№110,\~загальною площею 47,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Льві, вул.Наукова, 96 передана державною виконавчою службою Організатору торгів, не як предмет іпотеки. За таких обставин, дія Закону України «Про іпотеку» не поширюється на арештоване майно, а отже Організатором торгів не було порушено норми Порядку та Закону України «Про іпотеку». Таким чином, можна прийти до висновку, що зазначені торги проводились у відповідності до вимог чинного законодавства України. Згідно висновку про вартість обєкта оцінки, а саме квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON], згідно договору купівлі-продажу квартири від 09.06.2006 року, становить 533\~879 грн. Згідно висновку №10-16 експертно-будівельного дослідження від 26.04.2016 року ринкова вартість, арештованого майна, квартири №110 в житловому будинку №96 по вул.Науковій у м.Львові, станом на дату оцінки 29.03.2016 року становила 692248,00 грн. без ПДВ. Разом з цим відповідно до пункту 5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Листом від 08.09.2015 №В-10 державним виконавцем будо надіслано копію висновку про вартість майна сторонам виконавчого провадження, зокрема і позивачці [PERSON] Філатівній. Однак, позивач правом оскарження результатів визначення вартості чи оцінки майна у судовому порядку у 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення не скористався. Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Відповідно до п.5, розділу ІІІ Тимчасового порядку про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року №656/5 ДП «Сетам» проінформувало про проведення 09.12.2015 року відкритих торгів (аукціону) з продажу майна (лот 109861), а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 47,1 кв.м., що за адресою: [ADDRESS]. На виконання абзацу другого пункту 3 розділу VII Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 23.12.2015 року за №1610/28065 Державне підприємство «Сетам» повідомило про наступні відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, реєстраційний номер лота 131861, відомості про предмет іпотеки двокімнатна квартира, загальною площею 47,1 кв.м., за адресою: [ADDRESS], день та час проведення електронних торгів 29.03.2016 року о 09:00 год., початкова ціна продажу 400\~409.25 грн. Згідно протоколу №153676 проведення електронних торгів переможцем торгів предмету іпотеки: двокімнатної квартири, загальною площею 47,1 кв.м., що за адресою: м.Львів, вул.Наукова, 96/110, є [PERSON]. Відповідно до свідоцтва від 28 квітня 2016 року, виданого приватним нотаріусом Львівської області [PERSON] квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. Верховний Суд України у своїй постанові від 13.04.2016 у справі №6-2988цс15 прийшов до правового висновку, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Також, у постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 у справі № 6- 116цс12 викладений правовий висновок стосовного того, що потрібно встановити суду під час розгляду справи про визнання прилюдних торгів недійсними:\~чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку чи інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результат торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, які оспорюють результати торгів. Така ж правова позиція викладена і у постанові\~Верховного Суду України у постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, враховуючи викладене, позивач повинен довести належним та допустимими доказами, що: відбулося порушення вимог Порядку при проведенні електронних торгів; ці порушення вплинули на результати торгів; законні інтереси позивача порушені. Однак, доказів на підтвердження своїх доводів про визнання електронних торгів недійсними позивачем не надано, у зв'язку із чим у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що електронні торги відбулись в межах норм чинного законодавства і не можуть бути визнані недійсними, адже при розгляді справи в суді не встановлено, що при їх проведенні не були порушені права та законі інтереси позивача по справі.

Outcome: dismissed