Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначає, що 20.05.2014 року [PERSON] звернувся до Скадовської міської ради Херсонської області із заявою про самовільне зайняття [PERSON] частини тротуару та земель загального користування площею 58,0 кв. м. шляхом встановлення огорожі з металевої сітки-рабиці. Внаслідок протиправних дій відповідача та за наявності спорудженої пішохідної доріжки [PERSON] та інші громадяни міста позбавлені можливості вільно проходити тротуаром по [ADDRESS], змушені обходити огороджену територію по проїзній частині дороги. Самовільне зайняття [PERSON] земельної ділянки вчиняється повторно, оскільки у 2012 році судом виносилось рішення, яким [PERSON] було зобов'язано звільнити незаконно зайняту земельну ділянку площею 58,0 кв. м. по [ADDRESS], але після закриття виконавчого провадження відповідач повторно встановив на вказаній земельній ділянці огорожу. 28.05.2014 року комісія по вирішенню спірних питань за зверненнями громадян виїхала на місце та встановила, що відповідачем огороджено сіткою-рабицею тротуар та комунальну територію загального призначення орієнтованою площею 58,0 кв.м. із східної сторони житлового будинку по [ADDRESS]. Як було встановлено, згідно затвердженої судом мирової угоди відповідач з 31.05.2011 року користується земельною ділянкою площею 232,3 кв.м. для обслуговування частини житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Виконавчим комітетом міської ради листом від 30.05.2014 року відповідачу було направлено вимогу про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Однак, відповідач вимоги не виконав, захоплену ділянку не звільнив. Просить зобов'язати [PERSON] звільнити незаконно зайняту земельну ділянку загального призначення орієнтованою площею 58,0 кв.м, що знаходиться із східної сторони від житлового будинку по [ADDRESS] в м. Скадовську, яка відноситься до земель комунальної власності Скадовської міської ради Херсонської області, шляхом знесення встановленої огорожі за власний кошт відповідача, а також стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений був про день, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи [PERSON] за довіреністю [PERSON] вимоги позову підтримала, не заперечувала проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 20.05.2014 [PERSON] звернувся до Скадовської міської ради із заявою про повторне самовільне зайняття [PERSON] земельної ділянки зі східної сторони житлового будинку по [ADDRESS] шляхом огородження її сіткою-рабицею (а.с.4-5). Згідно акту обстеження території, прилеглої до житлового будинку по [ADDRESS], від 28 травня 2014 року встановлено, що прилегла територія зі східної сторони частини житлового будинку по [ADDRESS], що належить [PERSON], огороджено парканом з металевої сітки-рабиці. Орієнтовна площа даної земельної ділянки, яка належить до комунальної власності, складає 58,0 кв. м. (а.с.26). Крім того, результат обстеження зафіксовано фотографуванням спірної земельної ділянки із встановленою огорожею з сітки-рабиці (а.с.27-29). 30.05.2014 виконавчим комітетом Скадовської міської ради [PERSON] направлено листа з вимогою про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та попередженням звернення до суду (а.с.30). Відповідачем вимога міської ради не виконана, огорожа не знесена, земельна ділянка, в тому числі частина тротуару, не звільнено (а.с.31-32). Самовільне зайняття відповідачем вказаної земельної ділянки також мало місце у 2012 році, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 444/2 (номер за ЄДРВП 37561203), завершеного 19.06.2014 у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду (а.с.7-22). Відповідно до вимог ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. У відповідності до ст.83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі земельні ділянки в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Відповідно до ст.125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникає після одержання користувачем документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Скадовською міською радою дозвіл на встановлення паркана не надавався, будь-яке інше рішення з даного питання не приймалось, а отже земельна ділянка є самовільно зайнятою та підлягає звільненню та приведенню у первинний стан за рахунок відповідача. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Оскільки спірна земельна ділянка зайнята відповідачем самовільно, відповідно до ч.1, 3 ст.212 ЗК України, вона підлягає поверненню за рішенням суду власникові землі. Згідно до ч.2 ст.212 ЗК України приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені.

Outcome: approved