Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату та середній заробіток за час затримки у виплаті заробітної плати. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 01.02.2018 її було прийнято до Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» на посаду сестра медична вищої категорії медичного центру. Згідно наказу №238К/ТР від 02.06.2020 позивача звільнено з займаної посади з 02.06.2020 за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Станом на момент звільнення заборгованість по заробітній платі не сплачена. Позивач зазначає, що заборгованість по заробітній платі становить 20 454,84 грн., проте на дату подання позову вказана сума виплачена не була. Також позивач вказує, що їй не була виплачена заробітна плата в день звільнення. За розрахунками позивача її середньоденна заробітна плата становить 412,53 грн. На думку позивача відповідач повинен сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 03.06.2020 по 11.08.2020 в розмірі 19801,44 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 20454,84 грн., а також середній заробіток за затримку у виплаті заробітної плати з 03.06.2020 по день ухвалення судом рішення. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просив відкласти розгляд справи для погашення заборгованості перед позивачем, пояснив, що заробітна плата не виплачувалась позивачу у зв`язку із карантинними заходами, оскільки відповідач не отримав фінансування для оплати заробітної плати працівникам. Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.02.2018 позивача було прийнято до Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» на посаду сестра медична вищої категорії медичного центру. 02.06.2020 наказом №238К/ТР позивача було звільнено з займаної посади з 02.06.2020 за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. З довідки №00000000033 від 21.07.2020, виданої Державним підприємством України «Міжнародний дитячий центр «Артек», убачається, що заборгованість підприємства перед позивачем [PERSON] по виплаті заробітної платі за період з лютого по червень 2020 року складає 20 454,84 грн. Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти факту затримки розрахунку при звільненні. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 20454,84 грн. Згідно з наданою відповідачем довідкою Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» №2 від 07.08.2020 середньомісячна заробітна плата [PERSON] становить 8 456,83 грн.: за січень 2020 - 8 186,05 грн., за лютий 2020 - 8 727,60 грн.; кількість робочих днів: за січень 2020 року - 21, за лютий 2020 року - 20; середньоденна заробітна плата працівника в розрахунку на 1 робочий день становить 412,53 грн. За період з дати звільнення - 03.06.2020, та станом на дату ухвалення судом рішення всього було 88 робочих днів: червень 2020 - 18, липень 2020 - 23, серпень 2020 - 20, вересень 2020 - 22, жовтень 2020 - 5. З урахуванням наведеного середній заробіток позивача за вказаний період становить: 412,53 грн. (середньоденний заробіток)*88 (робочих днів) = 36 302,64 грн. та підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа, самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений ІV Податковим кодексом України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом ІV Податкового кодексу України. Згідно із підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 ПК України підлягають оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту). Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування. Згідно із статтею 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. У пункті 6 (абз.5) постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування законодавства про оплату праці» судам роз`яснено, що, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який стягується з роботодавця на користь працівника зазначається судом без виключення з них податків й інших обов`язкових платежів, які сплачуються роботодавцем при виконанні рішення суду, однак згідно вказаних вище роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування законодавства про оплату праці» на суд покладається обов`язок зазначення даної обставини в резолютивній частині рішення та вказується, що податок та інші обов`язкові платежі підлягатимуть відрахуванню при сплаті. Окрім цього, позивачем понесено витрати за підготовку позовної заяви у розмірі 2500,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.1793168132.1 від 07.08.2020. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Сторона відповідача жодних пояснень з приводу заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, не надала. Таким чином, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved