Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] та зняти її з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування позову зазначив, що йому належить 59/100 частин спірного житлового будинку, в якому зареєстрована відповідач [PERSON] , яка з моменту своєї реєстрації з 25 жовтня 2011 року у будинку не проживає, витрат по сплаті комунальних послуг не здійснює, витрат по утриманню будинку не несе. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась - про місце, дату та\~ час розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті Наддніпрянська Правда від 28 квітня №31 (22815), про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В зв`язку з цим суд на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. Суд, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. 59/100 частин житлового будинку [ADDRESS] належить на праві власності позивачеві [PERSON] . Що підтверджено свідоцтвом про право власності на спадщину за законом від 02.10.2003 року. За відомостями домової книги за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована відповідач [PERSON] з 25.10.2011 року. Згідно довідки про склад сім`ї [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до акту складеного сусідами позивача [PERSON] , [PERSON] ,\~ [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак з моменту реєстрації з 25.10.2011 року не проживає. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, \~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад пів року, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні з жовтня 2011 року, з моменту реєстрації, без поважних причин, втратила право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню такою в судовому порядку. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.\~ Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення\~ відомостей про місце проживання або місце перебування із зазначенням\~ адреси\~ одного\~ житла особи чи адреси спеціалізованої соціальної\~\~ установи,\~\~ закладу\~\~ соціального\~ обслуговування\~ та соціального\~ захисту, військової частини до визначених цим Законом документів\~\~ та\~\~ до\~ реєстраційного\~ обліку\~ центрального\~ органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб (далі - орган реєстрації). Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення на підставі заяви особи або її законного представника; судового\~ рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права\~ власності\~ на житлове\~ приміщення\~ або\~ права користування житловим\~ приміщенням,\~ про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта\~ або\~ паспортного\~ документа,\~ що\~ надійшов з органу державної реєстрації\~ актів\~ цивільного\~ стану, або документа про смерть,\~\~ виданого\~ компетентним\~\~ органом\~\~ іноземної\~\~ держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав\~ для\~ перебування\~ на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав\~\~\~ для\~\~\~ проживання\~\~\~ або перебування\~\~ особи\~\~ у спеціалізованій\~\~\~ соціальній\~\~\~ установі,\~\~ закладі\~ соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому відповідач додатковому визнанню таким, що підлягає зняттю з реєстраційного обліку не підлягає, та в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. На\~ підставі викладеного,

Outcome: partial