Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача, які стягнуті рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 21.08.2015 та стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини доходу відповідача. В обґрунтування позову зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, дитина сторін [PERSON] деякий час проживав з матір`ю. Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 21.08.2015 з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини доходу позивача. З грудня 2019, неповнолітній [PERSON] мешкає з позивачем та перебуває на його утриманні. Втім, з позивача продовжують утримувати на користь відповідача аліменти. Рішенням виконкому Новогродівської міської ради від 19.02.2020 № 33, визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з позивачем. Вважає, що у відповідача перестало існувати право на отримання аліментів, а тому відсутні підстави для примусового стягнення з нього аліментів на користь відповідача. У добровільному порядку відповідач припинити стягнення з позивача аліментів та сплачувати останньому аліменти на утримання дитини [PERSON] не бажає. Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 18.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, надала заяву, згідно якої позовні вимоги визнала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Як вбачається з ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.09.2013. Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 21.08.2015 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.07.2015 і до повноліття дитини. Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Селидівським МВ ГУДМС України в Донецькій області 26.11.2016, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії довідки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Прометей» від 16.01.2020 № 3, [PERSON] , 1988 р.н., проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] [INFO] , з 30.12.2019. З копій актів обстеження квартири [ADDRESS] від 02.01.2020, 28.01.2020, 28.02.2020, 28.03.2020, 30.04.2020 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії довідки № 10 від 14.05.2020, позивач працює у 13 Державному пожежно-рятувальному загоні ГУ ДСНС України в Донецькій області та з заробітної плати позивача за період з травня 2019 по квітень 2020 утримані аліменти на загальну суму 29389,18 грн. Рішенням виконавчого комітету Новогродівської міської ради від 19.02.2020 № 33, визначено місце мешкання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] є дитиною з інвалідністю з дитинства. Відповідно до довідки № 04-22/918 від 25.02.2021, [PERSON] працює на шахті «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» на посаді касира, має середньомісячний заробіток у розмірі 3886,50 грн. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України та виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення ним повноліття і являє собою, як моральний так і правовий обов`язок батьків. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом даної статті обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким проживає дитина вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-Ш, з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що проживання дитини, на утримання якої стягуються аліменти за рішенням суду, з батьком і перебування її на його утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою для стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою звільнення позивача від обов`язку по їх сплаті відповідачу, оскільки відповідач на думку суду, втратила право на отримання аліментів з того моменту коли її дитина фактично перестала з нею мешкати та перебувати на її утриманні. Разом з тим, датою звільнення позивача від обов`язку сплати аліментів суд вважає дату звернення позивача з даним позовом до суду - 28.05.2020. Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує, що відповідач є працездатною, у відповідача інші утриманці відсутні, стан здоров`я дитини, яка є дитиною з інвалідністю та визначає розмір аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В силу ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. За викладених обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, з неї на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,4 грн., а позивачу необхідно повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (позовні вимоги щодо припинення стягнення аліментів), що становить 420,40 грн. Також суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок (позовні вимоги щодо стягнення аліментів).

Outcome: approved