Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її сина - неповнолітнього [PERSON], [INFO], посилаючись на той факт, що відповідач прживає на території Булахівської сільської ради, злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, має захворювання на туберкульоз. Дитина [PERSON] на даний час влаштований до Комунального закладу «Навчально-вихвний комплекс з інтернат ним відділенням «Межиріцька загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. І.С.Обдули-дошкільний навальний заклад «Ромашка» на повне державне утримання. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явилась про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. З урахуванням думки представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, у відповідності до положень ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи підтримав позов, просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] року народження. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, з огляду на обставини встановлені в судовому засіданні. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] (відповідача по справі). Відомості про батька дитини виключено з актового запису про народження на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2012 року (справа №429/6518/12). Судом встановлено, що дитина [PERSON], [INFO] влаштований до Комунального закладу «Навчально-вихвний комплекс з інтернат ним відділенням «Межиріцька загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ім. І.С.Обдули-дошкільний навальний заклад «Ромашка» на повне державне утримання з грудня 2013 року. Як вбачається з наданого суду, висновку органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Булахівської сільської ради від 16 вересня 2014 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача щодо [PERSON], [INFO]. У висновку йдеться про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, відсутність у відповідача постійної роботи та задовільних умов проживання . Аналогічна позиція викладена і у висновку Служби у справах дітей Павлоградскої районної державної адміністрації від 15 липня 2014 року. Відповідно до ст. 165 СК України за позивачем закріплено право на звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно Міжнародної конвенції ООН «Про права дитини» (20 листопада 1989 року), предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини, а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклується про дитину та матеріально її не забезпечує, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а тому, враховуючи характер ставлення відповідача до дитини, суд вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу та позбавити його батьківських прав відносно Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власного ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий судовий збір.

Outcome: approved