Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 03.09.2008 р. у розмірі 22\~490 грн. 10 коп. та понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.09.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до даного договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, комісією та іншими витратами згідно Умов. Однак, відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконав, отримані кошти не повертав та не сплачував нараховані відсотки за користування кредитними коштами. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 31.08.2015 року становить 37\~138 грн. 96 коп. Однак, судовим наказом виданим Галицьким районним судом м.Львова 02.08.2010 р. стягнуто з відповідача в користь позивача 16\~196 грн. 01 коп. заборгованості за даним договором. У звязку із чим просить стягнути з відповідача 22\~490 грн. 10 коп. Представник позивача подав до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивачем пропущений строк позовної давності, а тому просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника відповідача, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 03.09.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 10290 грн. зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за користування кредитом. Умови вказаного договору, а також права та обов»язки сторін визначені Умовами та правилами надання банківських послуг КББ «Приватбанк», із чим погодився відповідач, вказавши про це у заяві на видачу кредитної картки. Відповідач зобовязався здійснювати оплату послуг згідно тарифів позивача у строки, передбачені вказаними умовами. Відповідно до п. 3.2 та п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт змінювався та станом на 07.08.2015 р. становить 9980 грн., що стверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карти. Відповідно до п.6.5. умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення клієнтом строків платежів по грошовому зобов'язанню більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. У відповідності із ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Як встановлено судом, відповідач умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 31.08.2015 року загальна сума боргу за кредитним договором становить 37\~138 грн. 96 коп. Оскільки судовим наказом виданим Галицьким районним судом м.Львова від 02.08.2010 р. стягнуто заборгованість за кредитним договором від 02.08.2010 р. в розмірі 16\~196 грн. 01 коп., із відповідача слід стягнути заборгованість в розмірі 22\~490 грн. 10 коп. (що становить різницю між загальною сумою заборгованості та сумою заборгованості, яка була стягнута на підставі судового наказу від 02.08.2010 р.). З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не повернув отриманий кредит, не виконавши взятих за договором зобовязань, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 22\~490 грн. 10 коп. Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності виходячи з наступного. Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1, ч.5 ст.261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом \~цього строку. Як вбачається із анкети-заяви [PERSON] від 03.09.2008 р. про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку підписанням вказаної заяви відповідач підтвердив ознайомлення та згоду з «Умовами та правилами банківських послуг» та «Правилами користування платіжною карткою», а також підтвердив ознайомлення та згоду з тарифами позивача відповідно до тарифного пакету, а також ознайомився із довідкою про умови кредитування. Пунктом 9.12 умов та правилах надання банківських послуг встановлено, що договір укладається на 12 місяців. Якщо протягом цього строку сторони не заявляють про його припинення, договір вважається автоматично продовженим на той самий строк. Судом встановлено, що жодна із сторін договору не заявляла про його припинення, відтак, дія такого у відповідності до визначеної сторонами умови була продовжена та строк дії не припинився, як і строк виконання зобов»язань. З огляду на наведені обставини суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 1218 грн. На підставі ст.ст. 257, 261, 526, 527, 530, 634, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved