Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням на будинок № 60а по вул. Свічній в м. Бердичеві. Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником будинку № 60а по вул. Свічній в м. Бердичеві. Разом з ним у вказаному будинку зареєстровано семеро осіб, в тому числі бувший зять, відповідач - [PERSON]. Відповідач протягом чотирьох років у вказаному будинку не проживає, не сплачує кошти за комунальні послуги, добровільно з реєстрації не знімається. Його реєстрація позбавляє можливості у повному обсязі реалізувати права власника будинку. У судове засідання позивач не з'явився. В наданій суду заяві просить суд розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечив. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином за місцем реєстрації, у відповідності до ст.ст. 128 - 130 КПК України. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа є малозначною, а також в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 06.08.1986 року, [PERSON] являється власником будинку № 60а по вул. Свічній в м. Бердичеві(а.с. 11). Відповідно до довідки МК ВЖРЕП № 7 від 17.07.2017 року, [PERSON] зареєстрований в [INFO](а.с. 12). З акту МК ВЖРЕП № 7 від 12.07.2017 року вбачається, що [PERSON] в будинку № 60а по вул. Свічній в м. Бердичеві не проживає протягом чотирьох років(а.с.13). Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного Кодексу України(ЦК України), власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття осіб з реєстраційного обліку. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач у житлі позивача не проживає протягом чотирьох років, будь-яких домовленостей з позивачем щодо проживання у його квартирі не має, позивач заперечує проти реєстрації відповідача у його квартирі, така реєстрація обмежує його у праві вільно розпорядитися будинком, вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом, ґрунтуються на законі.

Outcome: approved