Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати договір, стягнути з відповідача попередню оплату в розмірі 7000грн., неустойку в розмірі 15 525грн. та моральну шкоду в розмірі 2 000грн., посилаючись на те, що 15.02.2016р. між ним та відповідачем був укладений договір, відповідно до якого відповідач зобов'язався виконати роботи по виготовленню нового кутового дивану в строк до 2.03.2016р. Незважаючи на те, що ним згідно умов договору було сплачено передоплату в розмірі 7000грн., відповідач у зазначений термін свої зобов'язання не виконав. Відповідач та 3-тя особа в судове засідання не з'явились повторно, про день слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому суд вважає можливим слухати справу у їх відсутність згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 15.02.2016р. між позивачем та відповідачем ФОП [PERSON] був укладений договір підряду, згідно якого відповідач зобов'язався виготовити новий кутовий диван вартістю 11500грн. до 2.03.2016р., а позивач зобов'язався сплатити його вартість: передоплату в розмірі 6 000грн. та решту в розмірі 5 500грн. /ас 7-8/. Відповідно до SMS-повідомлення, направленого відповідачем 22.02.2016р., позивачу надано номер картки [PERSON] з метою перерахунку коштів відповідно до умов укладеного між ними договору та згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 8.04.2016р. [PERSON] 15.02.2016р. було перераховано на картку [PERSON] 6 000грн., а 22.02.2016р. перераховано 1000грн. /ас 34/. Факт надання позивачу номеру картки та отримання відповідачем коштів підтверджений роздруківкою SMS-повідомлення /ас 64/. Однак протягом встановленого договором строку відповідач не виконав взяте на себе зобов'язання по виготовленню дивана, у зв'язку з чим [PERSON] 15.04.2016р. направив на адресу відповідача Претензію з вимогою розірвання договору та повернення коштів /ас 9-10/. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ст.ст. 525,526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі, коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Оскільки відповідач у визначений договором строк не виконав взятого на себе зобов'язання по виготовленню нового дивана, у зв'язку з чим позивач відмовився від договору, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача та стягнути на його користь грошові кошти, сплачені в якості попередньої оплати в розмірі 7000грн., неустойку за період з 3.03.2016р. по 15.04.2016р. в розмірі 15 525грн. (11500 х 0,03% х 45 днів = 15 525грн.), а всього підлягає стягненню 22 525грн. Суд вважає, що не підлягає задоволенню вимога про стягнення моральної шкоди, оскільки відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), проте в даному випадку робота за договором виконана не була і встановити спричинення моральної шкоди внаслідок її недоліків неможливо. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial