Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням подальших уточнень просить визнати, що [PERSON] належала 1/2 частина квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року; зобов'язати Одинадцяту Харківську державну нотаріальну контору видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] на праві власності. В обґрунтування позову зазначив, що квартира [ADDRESS] (далі - Квартира) належала на праві спільної сумісної власності позивачу та [PERSON], яка померла [INFO] року. На момент відкриття спадщини разом із [PERSON] у вищевказаній квартирі мешкала її сестра [PERSON], яка до моменту смерті здійснювала догляд за спадкодавцем, користувалась майном, що знаходилось в Квартирі. Після смерті [PERSON] її спадкоємець [PERSON] з заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталась та, таким чином, прийняла спадщину у вигляді 1/2 частини Квартири. [PERSON] померла [INFO] року, з моменту прийняття спадщини та на момент смерті вона фактично мешкала в вищевказаній квартирі. Позивач [PERSON] є рідною донькою [PERSON] На момент смерті [PERSON] в Квартирі проживали та були зареєстровані позивач, [PERSON], [PERSON] Позивач фактично вступила в володіння спадковим майном. 28.12.2012 року позивач звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину Квартири до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, проте 05.01.2013 року отримала постанову про відмову від вчинення нотаріальної дії, у зв'язку з чим вимушена звернутися до суду з дійсним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити позов. Представник Одинадцятої Харківської державної контори в судовому засіданні просив суд прийняти рішення на розсуд суду. Представник Харківської міської Ради в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] з 1972 року. Проживає в одному будинку з позивачем понад 20 років. [PERSON], яка була тіткою позивача, померла [INFO] року. В Квартирі спочатку проживала позивач та [PERSON] Потім позивач в 1993 році перевезла в Квартиру свою матір [PERSON], яка проживала в Квартирі разом з позивачем та [PERSON] на момент смерті останньої. Приблизно через півроку після смерті [PERSON], [INFO] року, позивач відвезла свою мати [PERSON] на квартиру, яка знаходилась на Нових домах, де [PERSON] через деякий час померла. Також зазначила, що наскільки їй відомо, чоловіка та дітей у [PERSON] не було. У [PERSON] також не було інших близьких родичів, крім позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] тривалий час працювала разом в прокуратурі. Остання проживала на [ADDRESS]. В 1993 році [PERSON] захворіла і вона та її чоловік влітку 1993 року перевезли [PERSON] на [ADDRESS], де проживали її дочка [PERSON] та сестра [PERSON] У вказаній Квартирі [PERSON] проживала до кінця 1994 року, коли її перевезли знов на [ADDRESS]. Це відбулось приблизно через півроку після смерті її сестри [PERSON] [PERSON] померла в квартирі, що розташована на [ADDRESS], [INFO] року. Також пояснила, що після смерті [PERSON] квартиру оплачувала позивач. Зазначила, що після смерті [PERSON], приблизно через 40 днів, вона та позивач перебрали речі та меблі [PERSON], частину з вказаних речей подарували сусідам, частину викинули. Також зазначила, що інших родичів у [PERSON] та [PERSON], крім позивача, не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є дочкою позивача. [PERSON] приблизно з 1993 року та по кінець 1994 року проживала в їх Квартирі. Інших родичів у [PERSON] та [PERSON] не було. Квартиру на [ADDRESS], в якій [PERSON] проживала до 1993 року та з кінця 1994 року і до своєї смерті, [PERSON] подарувала їй. Також їй відомо, що після смерті [PERSON] позивач частину її речей забрала собі, частину викинула на сміття. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Показав, що [PERSON] проживала у спірній Квартирі з 1993 року до кінця 1994 року разом з позивачем та [PERSON] Потім, в кінці 1994 року, [PERSON] переїхала на [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], з 1973 року. Позивач перевезла свою мати [PERSON] у Квартиру в 1993 році. Після смерті [PERSON] [PERSON] проживала в Квартирі ще приблизно півроку, потім повернулась на Нові Дома. Позивач на момент смерті [PERSON] проживала в спірній Квартирі. Позивач, допитана за її клопотанням в якості свідка, пояснила, що її мати [PERSON] проживала на [ADDRESS]. Влітку 1993 року, коли [PERSON] захворіла, вона перевезла її до себе на Квартиру, де також проживала її сестра [PERSON] [PERSON] померла в липні 1994 року. Після її смерті [PERSON] проживала в Квартирі ще приблизно півроку, потім повернулась на [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON] вона проживала у себе в Квартирі. Після смерті [PERSON], приблизно через 40 днів, частину речей [PERSON], які були їй дорогі, вона забрала собі, решту віддала сусідам та викинула. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що спірна Квартира [ADDRESS], належала на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1994 року, зареєстрованого в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 11.02.1994 року за № П-5-10299, про що було внесено відповідний запис Центром приватизації державного житлового фонду у реєстрову книгу за № 5А-94-11795. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.06.1962 року та повторного свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.09.1990 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], були сестрами. Вказана обставина також була підтверджена свідками, допитаними в судовому засіданні. Як встановлено судом з матеріалів справи, [PERSON] є матір'ю позивача [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]). Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.09.1947 року, [PERSON] є матір'ю [PERSON], яка народилась [INFO] року. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00000448773 від 28.04.2009 року, 08.08.1965 року між [PERSON] та [PERSON] Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис за № 569, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». 19.12.1999 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після укладення шлюбу дружина залишила прізвище - «[PERSON]». [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 15.07.1994 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено запис за № 11437. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 14.10.1995 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено запис за № 17292. З довідки КП «Жилкомсервіс» № 18456/2/07-05 від 27.10.2011 року вбачається, що за адресою Квартири зареєстровані: [PERSON], [INFO], (уповноважений власник) - з 17.10.1990 року по теперішній час; її чоловік [PERSON]; донька [PERSON] Крім того за цією адресою були зареєстровані тітка [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] р., була зареєстрована з 31.08.1972 року по 17.08.1994 року, а також [PERSON] - з 11.01.1995 року по 19.03.1997 року. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] та [PERSON] заяв про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріусу не надходило, спадкові справи не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Заповітів [PERSON] та [PERSON] не залишили. Постановою № 7211/02-31 від 26.12.2012 року Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину Квартири у зв'язку неможливістю з'ясування факту прийняття спадщини між померлими. Позивач в судовому засіданні не заперечувала проти того, що її частка та частка [PERSON] у праві власності на Квартиру були рівними. Згідно ст. 530 ЦК України 1960 року, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, сестри відносяться до спадкоємців другої черги. Відповідно до ст. 549 ЦК України 1960 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З показань свідків судом встановлено, що на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] разом з спадкодавцем у вищевказаній квартирі проживала її рідна сестра [PERSON], яка, як спадкоємець другої черги, фактично прийняла спадщину та вступила в управління та володіння спадковим майном у вигляді 1/2 частини Квартири. За таких обставин суд вважає доведеним той факт, [PERSON] успадкувала за законом 1/2 частину спірної Квартири після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Разом з тим суд відмовляє в позовних вимогах щодо встановлення того, що [PERSON] належала 1/2 частина Квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, оскільки на момент ухвалення рішення у справі [PERSON] померла та у зв'язку з наведеним припинилась її правоздатність, тобто здатність мати цивільні права та обов'язки. За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні. Також з показань свідків та матеріалів справи судом встановлено, що після смерті [PERSON] належне останній на той час майно, в тому числі 1/2 частину Квартири, успадкувала позивач як спадкоємець першої черги, яка проживала в Квартирі та фактично прийняла спадщину та вступила в управління та володіння спадковим майном у вигляді 1/2 частини Квартири, сплачувала за неї комунальні платежі, а також фактично вступила в управління та володіння особистими речами [PERSON], що залишились після смерті останньої за місцем її проживання. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частину Квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. Вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на всю Квартиру в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] суд вважає необгрунтованими, оскільки спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], складає 1/2 частину Квартири. Крім того, суд враховує, що власником іншої частини спірної Квартири є позивач на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1994 року. Також суд вважає необгрунтованими вимоги позивача в частині зобов'язання Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину Квартири, яка належала [PERSON], з огляду на наступне. Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України позивачем не надано суду належних та допустимих доказів неправомірності відмови вказаної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Крім того, суд враховує, що право власності на 1/2 частину Квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] визнано за позивачем згідно даного рішення суду, в зв'язку з чим відсутні підстави для видачі нотаріусом позивачу Свідоцтва про право на спадщину на вказану частину Квартири. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial