Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 23 березня 2013 року між «ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 49417/0005ХSGF на суму 10000 грн.. В подальшому ПАТ «Платинум Банк» уклало Договір факторингу №20150721-Г, відповідно до якого відступило право вимоги за вказаним договором ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» у відповідності до якого, позивачу відступлено право вимоги від [PERSON] коштів у відповідності до кредитного договору №49417/0005ХSGF від 23.03.2013 року та позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Згідно умов договору факторингу від 21.07.2015 року за №20150721-Г, до позивача перейшло право вимоги від відповідача суми заборгованості за договором кредиту від 23.03.2013 року разом з належними до виплати процентами, комісіями, штрафними санкціями в загальному розмірі 14779 грн. 58 коп. В подальшому після відступлення права грошової вимоги Банком позивачу, боржника у відповідності до вимог ст.ст. 512, 513, 514, 516 ЦК України, було повідомлено про відступлення права грошової вимоги та зазначено про обовязок [PERSON] здійснити платежі в рахунок погашення основного зобовязання за кредитним договором, однак боржник належним чином умови договору не виконала та здійснила часткову оплату коштів по кредиту в розмірі 800 грн.. Загальна сума заборгованості, що підлягає сплаті відповідачем станом на час розгляду справи становить 13979 грн. 58 коп. Вимога позивача про сплату суми заборгованості по кредиту та пені за несвоєчасне повернення суми кредитних коштів боржником не виконана, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача зазначену суму коштів, а також судові витрати. В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не зявився, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач, також будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, не повідомивши суд про причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23 березня 2013 року між «ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 49417/0005ХSGF згідно якого остання отримала споживчий кредит в сумі 10000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. Розділом 4 вищевказаного кредитного договору сторони передбачили порядок виконання грошових зобовязань укладеного між сторонами та було визначено порядок виконання зобовязань позичальником. Так п. 4.2, 4.3 вказаного договору від 23.03.2013 року відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно до 9 числа поточного місяця вносити черговий платіж в розмірі установленому в договорі, шляхом внесення готівкових коштів на відкритий поточний рахунок в сумі не меншій чергового платежу. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у вказаний строк. Статтею 610 цього Кодексу визначено, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання . Статтею 607 ЦК України, також визначено, що боржник, який прострочив зобовязання, відповідає за неможливість виконання зобовязання, що випадково настала після прострочення. Проте в порушення взятих на себе зобовязань та вимог ЦК України, відповідач не виконував умови договору та за ним утворилася заборгованість зі сплати грошових коштів за кредитом разом з належними до виплати процентами, комісіями, штрафними санкціями. В подальшому між ПАТ «Платинум Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20150721-Г у відповідності до якого, Банк відступив позивачу право вимоги від [PERSON] коштів у відповідності до кредитного договору №49417/0005ХSGF від 23.03.2013 року та позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Згідно умов Кредитного договору Позичальник зобовязувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші зобовязання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. У звязку з істотним порушенням Відповідачем умов Кредитного договору, Позивачем, який набув права грошової вимоги, у відповідності до умов цього договору, на адресу Відповідача було направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору та вимогу про погашення загальної суми заборгованості. Всупереч вищезазначеним умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач належним чином свої зобовязання в повному обсязі не виконав та станом на час розгляду справи має заборгованість за договором №49417/0005ХSGF від 23.03.2013 року в розмірі 13979 грн. 58 коп., яка складається з: -9682.21 грн. заборгованість по тілу кредиту; -3747.36 грн. заборгованість по процентам, нарахованим Банком за користування кредитом; -550.01 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України, до відношень за кредитним договором застосовуються положення про позику. За нормами ст. ст. 1048-1050 цього ж Кодексу, позикодавець має право на отримання від позичальника відсотків від суми позики, розмір яких встановлюється договором, а позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві в строк та в порядку, визначеному зобовязанням. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частина 2 ст. 1050 ЦК України передбачає, що коли договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення виконання чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON], укладаючи договір, погодилася з зазначеними в ньому умовами, оскільки даний договір, підписані нею, однак не належним чином виконувала умови договору, у зв'язку з чим утворилася вказана в позові заборгованість. За таких обставин, суд вважає доведеним, що відповідачем неналежним чином виконувалися умови договору а враховуючи, що відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати також підлягають відшкодуванню. Враховуючи вищенаведені обставини,

Outcome: approved