Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 04.04.2017 року, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.12.2012 року, у розмірі 12424,48 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 276,18 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 8180,47 грн., заборгованості з пенею 2900,00 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 567,83 грн., а також судові витрати у розмір 1600,00 грн. В обгрунтування зазначених вимог позивач пояснив, що [PERSON] за договором отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку №414943774547805 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. По при виконання позивачем умов договору, відповідач вчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, зобовязання за вказаним договором не виконав. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, \~судова повістка, направлена відповідачу повернулась на адресу суду не врученою адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Згідно ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справ доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158,\~169,\~224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.12.2012 року відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг чим підтвердив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Відповідно до вказаного договору відповідачу надано кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.12.2 передбачено, що за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0.01% від суми операції за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом, клієнт сплачує відсотки у розмірі, зазначеному в Трафах, що діють на дату нарахування. Згідно п. 2.1.1.7.6 договору у разі порушення позичальником строків платежу по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом договору 2.1.1.12.6.1 передбачено можливість нарахування пені, в разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн. Пеня нараховуються на день нарахування відсотків за кредитом. Зі змісту розрахунку заборгованості за договором №б/н від 17.12.2012 року, заборгованість [PERSON] станом на 31.01.2017 року становить 12424,48 грн. та складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом 276,18 грн., загального залишку заборгованості за відсотками за користування кредитом 8180,47 грн., заборгованості з пенею 2900,00 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 567,83 грн. (разом 1067,83 грн). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 623 ЦК України \~боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що відповідач допустив неналежне виконання взятих на себе зобовязань, у звязку з чим утворилась заборгованість, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до положень\~ст. 88 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору, у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved