Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка до дня смерті проживала в [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . За її життя вони протягом тривалого часу ходили до однієї церкви та добре знали один одного. На її утриманні знаходився син [PERSON] , [INFO] , який мав інвалідність, у зв`язку з чим потребував сторонньої допомоги. Оскільки [PERSON] була людиною похилого віку, то їй було важко здійснювати догляд за сином, у зв`язку з чим він (позивач) їй в цьому допомагав, а після її смерті продовжив доглядати за [PERSON] та утримувати в належному стані житловий будинок та присадибну ділянку. Під час останнього генерального прибирання в будинку він знайшов в документах заповіт з заповідальним відказом на своє ім`я, складений [PERSON] та посвідчений 18.02.2014 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим №2-291. Одразу після цього він звернувся до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, проте листом №1075/02-14 від 14.07.2020 року йому було повідомлено про пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини та необхідність звернутися до суду для продовження вказаного строку. У зв`язку з викладеним він звернувся з даним позовом до суду. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на позовних вимогах наполягає і просить розгляд справи проводити у його відсутність. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати у його відсутність. Згідно положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Приймаючи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 29.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №926 (а.с.7). З свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого Реєстраційною службою Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 11.11.2014 року, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №29294668 від 11.11.2014 року, вбачається, що померлій належала земельна ділянка, площею 0,0948 га, розташована по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5121010100:02:006:0319 (а.с.10, 11). За життя [PERSON] склала заповіт з заповідальним відказом, посвідчений державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М. та зареєстрований в реєстрі за №2-291, яким заповіла позивачу усе своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті, та на що вона по закону буде мати право, з правом проживання у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , з наданням йому догляду у зв`язку з його інвалідністю (а.с.9). Позивач зазначає, що він не є родичем померлої, але напротязі тривалого часу допомагав їй у догляді за її сином з інвалідністю [PERSON] , який потребував сторонньої допомоги та [INFO] помер. Крім того він підтримував їх житловий будинок і присадибну земельну ділянку у належному стані і продовжує це робити. Про наявність заповіту з заповідальним відказом дізнався випадково влітку 2020 року під час прибирання у будинку. 10.07.2020 року позивач, як спадкоємець за заповітом з заповідальним відказом, звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, але листом №1975/02-14 від 14.07.2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як він пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.8). Із матеріалів спадкової справи №396/2020 року, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем до майна померлої [PERSON] . Син померлої [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно\~ч. 1 ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України\~передбачено, що за позовом\~спадкоємця,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини\~з поважної\~причини,\~суд може\~визначити йому\~додатковий строк,\~достатній для\~подання ним\~заяви про\~прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин для прийняття спадщини позивач повинен був звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця, тобто до [INFO] , але не зробив цього вчасно і пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини. Причиною цьому стало те, що позивач не знав про наявність заповіту з заповідальним відказом. В постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 зазначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Оскільки позивач не знав про наявність заповіту з заповідальним відказом на його ім`я, коли дізнався одразу подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому суд вважає, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим йому необхідно визначити додатковий строк. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved