Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідача заборгованість за кредитним договором № LVH1SZ00000001 від 08.11.2006 року у розмірі 13 349, 15 євро та понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 08.11.2006 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № LVH1SZ00000001, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит 3 000 євро, на термін до 08.11.2008 року. У відповідності до даного договору відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] між позивачаем та відповідачем [PERSON] 08.11.2006 року було укладено договір поруки № LVH1SZ00000001/1, відповідно до якого поручитель несе солідарну відповідальність перед банком на рівні з позичальником за кредитним договором. Однак, відповідачі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконали, отримані кошти не повертали та не сплачували нараховані відсотки за користування кредитними коштами. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 28.09.2015 року становить 30 045,66 євро. Однак, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2013 р. стягнуто з відпоідачів в користь позивача 15 472,05 євро заборгованості за вказаним договором та судовим наказом Сихівського районного суду м.Львова стягнуто 19 229 грн. 13 коп. У зв'язку із чим просить стягнути солідарно з відповідачів 13 349, 15 грн. Просить позов задоволити. Представник позивача подав до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у їхній відсутності, на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. На підставі ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, не залежно від відшкодування збитків - ст.624 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 08.11.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № LVH1SZ00000001, відповідно до умов якого відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 3 000 євро, зі сплатою 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 08.11.2008 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальником по кредитному договору № LVH1SZ00000001 08.11.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № LVH1SZ0000000/1, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] зобов'язалась відповідати перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник [PERSON]., в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів. Відповідно до п.4.1 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання останній сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. Відповідно до п.2.2.3 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку винагороди та комісії. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором. У зв'язку з порушенням відповідачами термінів сплати поточних платежів (відсотків та кредиту) згідно з графіком платежів, банком 11.09.2015 p., на адресу відповідачів були направлена вимога про сплату заборгованості, однак, відповідачі умов договору не виконали. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 28.09.2015 року загальна сума боргу за кредитним договором становить 30 045,66 євро, з яких: 2405, 31 євро - заборгованість за кредитом; 8228,19 євро. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 198 євро - заборгованість за комісії за користування кредитом; 19 214,16 євро - пеня за несвоєчасне виконання забов'язань за договором. Оскільки, судовим наказом виданим Сихівським районний судом м.Львова 08.10.2007 з відповідачів стягнуто 19 229 грн. 13 боргу за кредитним договором та рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14.05.2013 року стягнуто з відповідачів 16 427,16 євро, що еквівалентно 171 966,61 грн. заборгованості за кредитним договором № LVH1SZ00000001 від 08.11.2006 року, з відповідачів солідарно слід стягнути заборгованість в розмірі 13 349, 15 євро, що згідно офіційного курсу НБУ (станом на день ухвалення рішення) еквівалентно 372 708 грн. 27 коп. (що становить різницю між загальною сумою заборгованості та сумою заборгованості, яка була стягнута на підставі судового наказу від 08.10.2007 року та рішення суду від 14.05.2013 року). З огляду на те, що відповідачі прострочили погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не повернув отриманий кредит, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № LVH1SZ00000001 від 08.11.2006 року у розмірі 13 349, 15 євро, що згідно офіційного курсу НБУ (станом на день ухвалення рішення) еквівалентно 372 708 грн. 27 коп Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в рівних частках по 2412 грн. 86 коп. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 553, 554, 611, 1050,1054 ЦК України та

Outcome: approved