Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (надалі - відповідач) аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 29 травня 2017 року до досягнення 23 років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що до 24 квітня 2007 року перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та неповнолітнього [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] досяг повноліття та є студентом першого курсу хімічного факультету денної форми навчання Дніпропетровського національного університету ім.. [PERSON], до якого вступив 06 серпня 2016 року. Термін навчання до 30 червня 2020 року. У звязку з навчанням син не має можливості працювати, щоб мати особисті кошти на своє утримання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання під час навчання не надає, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. У звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-КИ № 020504 від 18 червня 1999 року /а.с.6/. У відповідності до довідки Дніпропетровського національного університету імені [PERSON] № 88/125-11 від 23 січня 2017 року, позивач навчається на 1 курсі хімічного факультету денної форми навчання до якого вступив 06 серпня 2016 року. Термін навчання до 30 червня 2020 року /а.с.10/. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. При цьому, у відповідності до ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Доказів на підтвердження негативного стану здоров`я відповідача та позивача суду не надано. Доказів того, що син працевлаштовий, отримує самостійні доходи та у зв`язку з графіком навчання має можливість отримувати дохід відповідачем суду не надано. Відтак, суд приходить до висновку про потребу позивача у матеріальній допомозі та спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу синові. Визначаючи вид та розмір аліментів, суд виходить з наступного. Ст.200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Позивач просить стягнути аліменти в частці від заробітку відповідача. Відповідач працевлаштований, позов визнав, надав довідку з місця роботи. При цьому, доказів на підтвердження негативного матеріального становища та стану здоров`я відповідача та позивача, доказів наявності саме на утриманні відповідача інших осіб, інших обставин, які б могли мати істотне значення для розміру аліментів суду не надано. Внаслідок викладеного, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), щомісяця, до закінчення навчання повнолітнього сина у навчальному закладі. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити її датою закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина до дати закінчення навчання, а за умови продовження останнім навчання - до досягнення 23 років. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, внаслідок чого позов підлягає задоволенню з 29 травня 2017 року. Крім того, у відповідності до ст. 80, 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок.

Outcome: approved