Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з майна, у тому числі і з житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] Біляївського району Одеської області, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 09.07.2004 року, виданої Біляївським районним відділом державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції в Одеській області та винесеної на підставі виконавчого листа, виданого Біляївським районним судом Одеської області 24.01.2001 року про стягнення з нього 3152 грн., та зареєстрований 30.08.2001 року в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна Біляївською районною державної нотаріальною конторою на підставі справи Біляївської районної державної нотаріальної контори № 2-31 том № 2 за 2001 рік, стор. 76-77. Свої вимоги мотивує тим, що 20 листопада 2016 року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] Біляївського району Одеської області. З метою оформлення права на спадщину він звернувся до нотаріуса, але архівною довідкою Одеського державного нотаріального архіву його було повідомлено, що за інформацією, яка міститься в матеріалах архівного фонду № 121 Біляївської районної державної нотаріальної контори на підставі постанови Біляївського районного управління юстиції в Одеській області від 09.07.2001 року при примусовому виконанні виконавчого листа Біляївського районного суду Одеської області від 24.01.2001 року - стягнення з його батька [PERSON] 3152 грн., накладено арешт на зазначений житловий будинок. З цього приводу, 30.06.2017 року він звернувся до Біляївського районного суду Одеської області і отримав лист-відповідь № 01-101/578/2017 від 03.07.2017 року, з якого вбачається, що цивільні справи відносно [PERSON] про визнання за ним права власності на земельну ділянку та інших (визнання дійсними укладених угод, тощо), згідно алфавітних покажчиків з 1997 року по 2002 рік судом не розглядались. Далі, він звернувся до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою щодо припинення чинності арешту та отримав відповідь № 13238/21 від 04.07.2017 року про те, що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень на даний час виконавчих документів по стягненню боргів з [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває. Також в цій відповіді повідомлено, що згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строки зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становлять 3 роки, тому відсутня можливість надати уточнені відомості щодо даних по домоволодінню, яке належить його батьку. Вказує, що таким чином виконавче провадження було завершене, але накладений 09.07.2001 року арешт знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного закону. У зв'язку з викладеним він звернувся з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача - Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяву сторін по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2016 року помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] З метою оформлення права на спадщину позивач звернувся до нотаріуса, який йому повідомив, що за інформацією, яка міститься в матеріалах архівного фонду № 121 Біляївської районної державної нотаріальної контори на підставі постанови Біляївського районного управління юстиції в Одеській області від 09.07.2001 року при примусовому виконанні виконавчого листа Біляївського районного суду Одеської області від 24.01.2001 року - стягнення з [PERSON] 3152 грн., накладено арешт на зазначений житловий будинок, у зв'язку з чим Біляївською державною нотаріальною конторою 30.08.2001 року внесено запис до реєстру заборон, про що свідчить архівна довідка Одеського державного нотаріального архіву № 877/01-18 від 0.06.2017 року (а.с.5). З цього приводу, 30.06.2017 року позивач звернувся до Біляївського районного суду Одеської області і отримав відповідь № 01-101/578/2017 від 03.07.2017 року, згідно якої цивільні справи відносно [PERSON] про визнання за ним права власності на земельну ділянку та інших (визнання дійсними укладених угод, тощо), згідно алфавітних покажчиків з 1997 року по 2002 рік судом не розглядались (а.с.11). Далі, позивач звернувся до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою щодо припинення чинності арешту та отримав відповідь № 13238/21 від 04.07.2017 року про те, що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень на даний час виконавчих документів по стягненню боргів з [PERSON], [INFO], на виконанні у відділі не перебуває. Більш детальну інформацію відділ надати немає можливості, так як згідно наказу Міністерства юстиції України № 1699/5 від 28.07.2010 року «Про внесення змін до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки (а.с.9). З довідки виконкому Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1914 від 07.09.2017 року вбачається, що згідно із записом в погосподарській книзі виконавчого комітету за № 26, на 2016-2020 роки, особовий рахунок № 3102-01 сторінка № 147, житловий будинок за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], який помер [INFO] року (а/з № 1258 від 06.12.2016 року), на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 25.04.2014 року. Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майно. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки виконавче провадження було завершене, але накладений 09.07.2001 року арешт державним виконавцем знятий не був, є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved