Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку [ADDRESS] . В обґрунтування вимог вказано, що він є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . В цьому будинку зареєстрований [PERSON] , який з липня 2017 року без поважних причин не проживає там. На даний час позивачу не відоме місце проживання відповідача. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.08.2020 справу №276/1066/19 прийнято до провадження судді Збаражського А.М. та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді від 26.10.2020 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та пояснив, що упродовж трьох років був опікуном [PERSON] , у зв`язку з чим було зареєстровано місце проживання останнього в будинку [ADDRESS] , який належить на праві приватної власності позивачу. Починаючи з 2017 року [PERSON] не проживає в будинку позивача, не відвідує житло та не сплачує витрати на комунальні послуги. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, пояснивши, що немає іншого житла, щоб зареєструвати своє місце проживання. Також зазначив, що з 2017 року не проживає в будинку позивача, останніх пів року проживає разом рідною сестрою в м.Києві, де орендують житло, він не має постійного та систематичного доходу, працює неофіційно. Дослідивши та оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.6). Згідно з довідкою Хорошівської селищної ради про реєстрацію місця проживання особи №256 від 12.06.2019 року (а.с.10) та актом обстеження житлово-побутових умов домогосподарства від 20.06.2019 року №43 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.5) Актом обстеження житлово-побутових умов домогосподарства від 20.06.2019 року №43 підтверджується факт того, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з липня 2017 року, особистих речей відповідача в будинку немає. Вищевказані обставини також підтвердили в судовому засіданні позивач та відповідач. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст.\~71,\~72,\~116,\~156, ЖК УРСР;\~ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом. Відповідно до висновків Верховного суду України у справі № 6-709цс16 (аналогічна № 6-158цс14) було висловлено позицію: власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання такої особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного вище, оскільки відповідач понад три роки не проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] , не користується даним житлом, поважних причин не проживання [PERSON] в будинку, який належить позивачу, судом не встановлено, а тому суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування житлом за вищевказаною адресою. Доводи відповідача про те, що він не може зареєструвати своє місце проживання в іншому місці не підтверджені належними доказами та спростовуються поясненнями [PERSON] , згідно з якими він понад пів року проживає в м.Києві в орендованому житлі разом з рідною сестрою, де також неофіційно працює. Суд враховує те, що небажання відповідача зареєструватись в іншому житлі, де він тривалий час проживає, не може становити виправдане втручання у право власності позивача на вільне володіння, користування та розпорядження майном. З огляду на вищезазначене, позов [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved