Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що перебував з відповідачкою у шлюбі, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO] В період їх спільного життя з нього на користь відповідачки стягнуті рішенням суду аліменти на утримання сина, виданий виконавчий лист та пред'явлений до виконання, внаслідок чого державним виконавцем відкрите виконавче провадження та нарахована заборгованість за період з 09.07.2001 року по 01.06.14 року, про що йому відомо не було. З моменту розірвання шлюбу з відповідачкою його син [PERSON] мешкав разом з ним, знаходився на його повному матеріальному забезпеченні та утриманні. Відповідачка з 2005 року постійно мешкає у Греції та син періодично до неї їздив. Спору щодо місця проживання дитини та його утримання між ними не було. Просив суд звільнити його від сплати аліментів, а також від сплати заборгованості по аліментах, яка розрахована державним виконавцем. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Від відповідачки на адресу суду надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Треті особи до суду не з'явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутність, за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 08 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, розірваний 08.06.2004 року (актовий запис № 292). (а.с.5) Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 06.12.1996 року, виданим Приморським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя. (а.с.7) 11.09.2001 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя виданий виконавчий лист №2-4564 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки його заробітку щомісячно, але не менше 1/2 частки неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 09.07.2001р. і до повноліття дитини (а.с. 9-10). Відповідно до постанови старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ від 12.06.2014 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4564 закінчено та направлено до Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ для подальшого виконання. Станом на 01.06.14 року сума заборгованості становить 63211,00 гривень, та постановою старшого державного виконавця Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ 22.07.14р. відкрите виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с. 11). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. При цьому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. За змістом ст.181 ч. 2 СК України вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Згідно п.17 Пленуму ВС України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом також встановлено, що [PERSON] проживає разом з батьком з 09.07.2001 року по теперішній час, про що свідчить: довідка від 12.09.14 року № 1141, видана Виконавчим комітетом Сартанської селищної ради м. Маріуполя Донецької області про склад сімї; медичний документ, а саме картка профілактичних привичок [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 23) Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про звільнення позивача [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], оскільки останній проживає разом з ним, перебуває на його повному утриманні та забезпеченні, [INFO] став повнолітнім, внаслідок чого у відповідача перестало існувати право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, а відповідно і право отримання аліментів, тому відсутні законні підстави для примусового стягнення з позивача аліментів на користь відповідача, з якою син не проживає. Вирішуючи питання щодо звільнення позивача від заборгованості по сплаті аліментів слід зазначити що вони підлягають задоволенню виходячи із наступного. За ст. 197 СК України повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах, яка виникла з 09.07.2001 року та до повноліття дитини, тобто до [INFO], саме з того часу, коли син став проживати разом з батьком та перебувати на його повному утриманні. Вказана обставина має істотне значення, і тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved