Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04 вересня 2012 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №222; після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». В обґрунтування позову покликається на те, що сімейне життя між ними не склалось; втратили почуття любові, розуміння та підтримки один до одного; не мають спільних інтересів; намагання зберегти сім'ю не дали результату, а тому шлюб існує лише формально; попри те, під час шлюбу у них викали конфлікти та непорозуміння, спільного господарства не ведуть, останніх пів року проживають окремо, а відтак подальше збереження шлюбу неможливе. Від шлюбу мають дочку. Просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи, подала суду заяву про слухання справи у його відсутності та у разі повторної неявки відповідача, повести заочний розгляд справи. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений, суду не відомі причини неявки, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому зі згоди сторони позивача, що викладена у поданій суду заяві, суд постановив ухвалу, яка внесена до журналу судового засідання, про порядок заочного розгляду справи з дотриманням вимог, встановлених ст.224 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 04 вересня 2012 року уклали шлюб, який зареєстрований Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про що 04 вересня 2012 року складено відповідний актовий запис за №222, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 04.09.2012 серії [NUMBER], однак міцної сім'ї не створили. Сторони не підтримують шлюбних відносин, у зв'язку із чим такі фактично припинились. Від шлюбу мають спільну дочку та спільне господарство не ведуть; останніх пів року проживають окремо. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов підставний, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі; при обставинах, зазначених позивачем, в останнього відсутні які-небудь почуття до відповідача, а відтак наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сторін по справі нічого не об'єднує, а відтак такий необхідно розірвати, а позов задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи визначене, суд приходить висновку, що позовна вимога про зміну прізвища, яке набуте у зв'язку із реєстрацією шлюбу не суперечить вимогам закону, а відтак останній необхідно відновити дошлюбне прізвище - [PERSON]. Розподіляючи судові витрати, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з квитанцією, наявною у матеріалах справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено 640 грн. 00 коп. судового збору, що підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved