Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі кредитного договору №ABH0RX69880141 від 16.08.2013р. відповідачу був наданий кредит у сумі 9306,09 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач за кредитним договором свої зобов'язання не виконав, у звязку з чим станом на 07.09.2015 року утворилась заборгованість за договором в сумі 15906,66 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 7757,67грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 10,36грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 4030,21грн., пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 2874,77грн., штрафу (фіксована частина) 500грн., штрафу (процентна складова) 733,65грн., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір в \~сумі 1218 грн. Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення, про що надав суду заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації. Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 10 грудня 2015 року згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 16.08.2013 року [PERSON] було підписано заяву позичальника №ABH0RX69880141 (а.с.8), відповідно до якої йому ПАТ «Акцент-Банк» був наданий строковий кредит на споживчі цілі в сумі 9306,09грн. на строк 36 місяців з 16.08.2013р. по 15.08.2016р. включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач ознайомився та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) (надалі - Умови) та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банка, які складають укладений між сторонами кредитно-заставний договір, що підтверджується підписом відповідача на заяві позичальника №ABH0RX69880141 від 16.08.2013 р. (а.с.8). Умовами передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми заборгованості (п.5.3) (а.с.9-15). В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував, передбачені умовами договору платежі не вносив, тому утворилась заборгованість за договором, розмір якої за розрахунком позивача складає -15906,66грн., з яких: заборгованість за кредитом 7757,67грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом 10,36грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 4030,21грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 2874,77грн., штраф (фіксована частина) 500грн., штраф (процентна складова) 733,65грн. (а.с.6-7). Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що позичальник [PERSON] в порушення вимог договору належним чином не виконав свої договірні зобовязання, в установлені строки суму кредиту не повернув, на даний час також ухиляється від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Вирішуючи питання про розмір заборгованості, суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість за кредитом в сумі 7757,67грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10,36грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 4030,21грн., що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.6-7). Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення пені та штрафів, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Згідно положень «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, місто Рубіжне Луганської області віднесено до зазначеного переліку. Як вбачається з позовної заяви відповідач має зареєстроване місце проживання у [INFO], яке розташоване в зоні, де проводилась антитерористична операція. Отже суд приходить до висновку, що оскільки Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на нарахування штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року, тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені та штрафів слід відмовити, оскільки з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що пеня та штрафи нараховані після 14 квітня 2014 року. За таких обставин, з урахуванням порушення [PERSON] умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Акцент-банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в сумі- 7757,67грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 10,36грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 4030,21грн. такими, що підлягають задоволенню. Всього сума до стягнення складає 11798,24 грн. В решті позовних вимог слід відмовити. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволених вимог, що буде складати 903,41 грн., а також відповідно до ст.79 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача до суду в газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 420грн.

Outcome: partial