Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу народилось двоє синів: [PERSON] [INFO]. та [PERSON] [INFO] Шлюб розірвано. Згідно виконавчого листа №2-429 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі ј частини всіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, його заборгованість по аліментам складає - 40727,15грн. Позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, матеріальне положення важке, діти мають слабке здоров'я. Просить змінити розмір аліментів, та стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] на позові наполягала, прохала його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, пояснив неможливість приїхати на судове засідання через брак коштів та значну віддаленість його місця проживання. Також вказав, що ніде не працює, має нестабільний мінливий заробіток. Аліменти сплачував не стабільно, але від обов'язку сплачувати аліменти не відмовляється, буде платити по мірі можливості. Також вказує, що в нього склалась нова родина, він має на утриманні сина інваліда з дитинства, на лікування якого йдуть його заробітки. Просить суд розглянути справу належним чином. Суд, заслухавши позивача, заяву відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази надані стороною, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З матеріалів справи вбачається, що згідно виконавчого листа №2-429 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі ј частини всіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Але [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, його заборгованість по аліментам складає - 40727,15грн. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу народилось двоє синів: [PERSON] [INFO]. та [PERSON] [INFO] Шлюб розірвано. Позивачка пояснила, що діти мають проблеми зі здоров'ям, і багато часу проводить в лікарні разом з матір'ю, що підтверджується виписками з лікарні. У зв'язку з цим багато грошей уходить на лікування, а доходів вона не має, так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до висновків ВВК №219, №218 від 16.07.2014 року, діти мають проблеми зі здоров'ям /а.с. 10, 11/. Суду також розрахунок заборгованості по аліментам від 01.07.2014 року відділом державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції про те, що станом на 01.07.2014 року заборгованість з аліментів становить 40727,15 гривень./а.с.7/. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 1 січня 2014 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 грн. Тому виходячи з положень ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитину, з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст. 141 СК України), та враховуючи обставини, на які позивач посилається в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність присудження судом щомісячних аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі твердої грошової суми 1000грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved