Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача в користь ПАТ НАСК «Оранта» 3 698,20 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування (в т.ч. інфляційні втрати та 3% річних за неналежне виконання зобов'язань) та 1378 грн. понесених витрат по сплаті судового збору. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.02.2013р. між [PERSON] та ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АВ/9247378), згідно якого забезпеченим транспортним засобом став «ВАЗ-2104», д.н.з. [NUMBER]. 22.08.2013р. на перехресті вул.Стрийської - вул.Луганської у м.Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП) - зіткнення двох транспортних засобів, за участю автомобіля [NUMBER] та автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] 02.10.2013р. до HACK «Оранта» із заявою звернувся власник транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER], з приводу виплати страхового відшкодування в зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER], було завдано матеріальний збиток, розмір якого згідно Дослідження з визначення вартості матеріального збитку (вих. №ВС7751АО-30.08/5) становило 2342,05 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON], як водія автомобіля [NUMBER], була застрахована в HACK «Оранта» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, HACK «Оранта» виплатила власнику транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER], страхове відшкодування в розмірі фактично завданих збитків, а саме - 2342,05 грн. Винуватість [PERSON] у згаданому ДТП встановлена згідно постанови Сихівського районного суду м.Львова від 18.09.2013р. Проте, відповідач, в порушення вимог п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка визначає, що страхувальник повинен невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу, не звертався до HACK «Оранта» із повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до положень абзацу «ґ» п.п.38.1.1. п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п.1 ст.1191, ст.625 Цивільного кодексу України, просять стягнути з відповідача на користь страхової компанії матеріальну шкоди в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, в т.ч. інфляційні втрати та 3% річних за неналежне виконання зобов'язань. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення аналогічні змісту позову, вважає такий повністю підставним та обгрунтованим, а тому просить його задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, надав суду пояснення аналогічні викладеним в раніше поданому письмовому заперечені, відповідно до якого, позов не визнає з тих підстав, що відразу після настання ДТП він повідомив представника НАСК «Оранта» про дану подію, при цьому представник пояснив, що жодних письмових заяв йому додатково подавати до страхової компанії не потрібно, тим самим ввели його в оману; з договору від 14.02.2013р. укладеного з НАСК «Оранта» та вимог ст.ст.979, 980, 982, 989 ЦК України не випливає, що у випадку настання страхового випадку, він зобов'язаний письмово повідомити про це страховика; потерпілий самостійно звернувся до страхової компанії з вимогою відшкодування шкоди та відповідно отримав дане відшкодування, про що його жодним чином не було повідомлено; жодної регресної вимоги, а також досудового попередження від позивача не надходило, доказів направлення таких відсутні. Покликуючись на вказані обставини просить відмовити в задоволені даного позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2013 року о 11.00 год. на перехресті вул.Стрийської - вул.Луганської у м.Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті якої обидва транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача [PERSON], який в порушення вимог п.п.10.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем, перед початком та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, та як наслідок здійснив зіткнення з іншим автомобілем. Зазначене підтверджується постановою судді Сихівського районного суду м.Львова від 18.09.2013р., згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вказана постанова є обов'язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому вина [PERSON] у вчиненні ДТП не підлягає доказуванню. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як стверджується договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АВ/9247378) від 14.02.2013р. укладеним між [PERSON] та ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», транспортний засіб марки «ВАЗ-2104», д.н.з. [NUMBER], на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у HACK «Оранта». Встановлено, що 02.10.2013р. до HACK «Оранта» із заявою звернувся власник транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER], з приводу виплати страхового відшкодування в зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER], було завдано матеріальний збиток, розмір якого згідно складеного 30.08.2013р. Дослідження з визначення вартості матеріального збитку (вих. №ВС7751АО-30.08/5) становило 2342,05 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON], як водія автомобіля [NUMBER], була застрахована в HACK «Оранта» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, HACK «Оранта», у відповідності до вимог ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплатила заявнику - власнику транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER], страхове відшкодування в розмірі фактично завданих збитків, а саме - 2342,05 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Таким чином позивач повністю виконав покладені на нього за законом зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні. Відповідно до підпункту «г» п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону. Положення ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Отже, в даному випадку, оскільки відповідачем [PERSON], в порушення вищезазначених норм, не було вчасно повідомлено ПАТ HACK «Оранта» про настання страхового випадку, відтак HACK «Оранта» набула право регресної вимоги до відповідача [PERSON], яка визначається в понесеній страховою компанією матеріальній шкоді, що складає 2 342,05 грн. та в цьому розмірі підлягає стягненню з останнього. При цьому, суд критично сприймає покликання відповідача на необізнаність щодо процедури та порядку повідомлення страховика про страховий випадок, в силу положень ст.68 Конституції України, за якою незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобов'язань, а також 3 (три) проценти річних від простроченої суми, яка також підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2014р. на адресу відповідача [PERSON] була відправлена регресна вимога за вих. № 09-06-06/9959 з проханням у добровільному порядку відшкодувати шкоду в розмірі 2342,05 грн., проте жодних відповідей на адресу НАСК «ОРАНТА» від відповідача не надходило. В подальшому, 25.05.2015р. на адресу відповідача було відправлене досудове попередження за вих. № 09-06-08/7797, з метою досудового врегулювання спору, проте жодних відповідей одержано не було. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним згідно із ст.526 ЦК України є виконання, що відповідає умовам договору, вимогам закону та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі і за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів. Згідно представлено позивачем розрахунку, загальна сума 3% річних, нарахованих за період прострочення зобов'язань з 30.09.2014р. (з моменту здійснення виплати страхового відшкодування та відповідно визнання відповідача боржником) по 22.01.2016р. (день проведення розрахунку та складення позову) становить 92,20 грн. Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України №62-97р. від 03.04.1997р. та даних офіційного видання «Урядовий кур'єр», загальна сума інфляційних збитків по заборгованості за цей же період складає 3606,00 грн. (з розрахунку множення на сукупний індекс інфляції). Враховуючи те, що відповідачем було порушено вимоги порядку щодо відшкодування шкоди згідно договору страхування цивільно-правової відповідальності, прострочено виконання грошових зобов'язань як боржника перед позивачем, не виконано такі у встановлений строк, з нього підлягає стягненню заборгованість заподіяної матеріальної шкоди в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування з врахуванням суми інфляційних коштів та 3% річних, що в загальному становить 3 698,20 грн. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягнення понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн., що підтверджені відповідним платіжним дорученням. На підставі ст.ст. 11, 526, 599, 625, 993, 1187, 1191 ЦК України, ст.33, підпункт «г» п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.27 Закону України «Про страхування» та

Outcome: approved