Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 16 серпня 2013 року ПАТ «ВТБ Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір №R53700453105В, відповідно до якого Банк надав їй кредит у розмірі 50 000, 00 грн., зі сплатою 24 % річних за користування кредитними коштами з датою остаточного повернення кредиту 16 серпня 2017 року. Однак, [PERSON] не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого в неї станом на 14 квітня 2015 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 171 241, 29 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 71 135, 76 грн.; суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 16 500, 15 грн.; суми заборгованості за відсотками у розмірі 1 555, 12 грн.; суми простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 15 553, 92 грн.; суми заборгованості за комісією за період з 17 грудня 2013 року по 17 березня 2015 року у розмірі 1 690, 00 грн.; суми простроченої заборгованості за комісією за період з 17 грудня 2013 року по 17 березня 2015 року у розмірі 16 900, 00 грн.; суми пені за період з 27 грудня 2013 року по 17 березня 2015 року у розмірі 40 659, 28 грн.; 3% річних за прострочення платежів по кредиту, процентам та комісії у розмірі 431, 54 грн.; інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення кредиту, процентів та комісії у розмірі 6 815, 52 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, була сповіщена про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала та про причини неявки суд не повідомляла. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом. До суду повернулось поштове повідомлення форми Ф-20 за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що відповідачка до операторів поштового зв'язку не зверталась. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків [PERSON], тому суд вважає, що остання про розгляд справи була сповіщена належним чином. У зв'язку з чим, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, та зі згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку відповідачки у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за її відсутності в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16 серпня 2013 року ПАТ «ВТБ Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір №R53700453105В, відповідно до якого Банк надав їй кредит у розмірі 50 000, 00 грн., зі сплатою 24 % річних за користування кредитними коштами з датою остаточного повернення кредиту 16 серпня 2017 року. Відповідно до п. п. 3.3, 3.4, 3.5 кредитного договору позичальник зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і спати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, рівними частинами (ануїтетними платежами), 16 числа кожного місяця. Згідно п. 4.3 кредитного договору передбачено, що кредит повертається, а проценти та комісія сплачуються позивальником 16 числа кожного місяця у відповідності до графіка, який є невід'ємною частиною цього Договору та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. За п. 5.1 даного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів, згідно з умовами Кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Також судом встановлено, що [PERSON] не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого в неї станом на 14 квітня 2015 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 171 241, 29 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 71 135, 76 грн.; суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 16 500, 15 грн.; суми заборгованості за відсотками у розмірі 1 555, 12 грн.; суми простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 15 553, 92 грн.; суми заборгованості за комісією за період з 17 грудня 2013 року по 17 березня 2015 року у розмірі 1 690, 00 грн.; суми простроченої заборгованості за комісією за період з 17 грудня 2013 року по 17 березня 2015 року у розмірі 16 900, 00 грн.; суми пені за період з 27 грудня 2013 року по 17 березня 2015 року у розмірі 40 659, 28 грн.; 3% річних за прострочення платежів по кредиту, процентам та комісії у розмірі 431, 54 грн.; інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення кредиту, процентів та комісії у розмірі 6 815, 52 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачкою договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 712, 42 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved