Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість за послуги з автономного опалення. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] та є споживачами послуг з опалення, що надаються автономного. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Нарахування за послуги з індивідуального опалення проводяться відповідно до опалювальної площі квартири та тарифів, затверджених рішеннями Васильківської міської ради Київської області № 399 від 18.10.2017 року та № 536 від 20.12.2018 року відповідно. Посилаючись на пункт 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, відповідно до якого, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, позивач зазначає, що відповідачі порушують такі вимоги та не проводять оплату за опалення квартири, внаслідок чого мають відповідну заборгованість. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідач [PERSON] отримала копію ухвали про відкриття провадження. Відповідачі подали заперечення у яких просять суд вплинути на позивача для утилізації батареї. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідачі є співвласниками, зареєстровані та є споживачами відповідних комунальних послуг, що надаються автономного за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6 - 7, 15, 16, 17, 18). Із положень Статуту КП «Васильківтепломережа» вбачається, що останнє здійснює послуги по постачанню теплової енергії, централізованого та автономного опалення, постачання гарячої води (підігрів води) та інших послуг споживачам (а.с. 5). Згідно із наданого позивачем на підтвердження своїх вимог переліку сум по особовому рахунку № [NUMBER] відповідачів, за вказаною адресою обслуговування станом на 01 липня 2020 року виникла заборгованість за надані послуги з автономного опалення в розмірі 5 353 гривні 69 копійок, яку станом на час постановлення судом рішення не погашено (а.с.85). Такі дії відповідачів свідчать про те, що користуючись усіма наданими їм комунальними послугами, вони неналежним чином та не у повному обсязі сплачують за їх споживання. Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Нормою ст. 179 ЖК Української РСР передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 передбачають, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил). Нарахування за надані позивачем відповідачу послуги проведено відповідно до опалювальної площі квартири та тарифів, затверджених рішеннями Васильківської міської ради Київської області № 399 від 18.10.2017 року та № 536 від 20.12.2018 року відповідно. Одночасно, суд враховує положення частини чотирнадцятої статті 20 Закону України «Про теплопостачання», відповідно до якої тарифи повинні враховувати собівартість теплової енергії і забезпечувати рентабельність суб`єкта господарювання. Рентабельність визначається органом, уповноваженим встановлювати тарифи. Тарифи на теплову енергію, що виробляється та постачається за допомогою систем автономного опалення, формуються та встановлюються окремо для кожного багатоквартирного будинку, обладнаного системою автономного опалення, з урахуванням собівартості виробництва і постачання теплової енергії на таких системах, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Оскільки, дані про те, що між сторонами укладено договір про надання відповідних послуг відсутні та відповідачі не виконують положень наведених нормативно-правових актів, у зв`язку з чим, мають заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій, суд обов`язково враховує висновки, що наведені у постанові Верховного Суду від 07.07.2020 року № 712/8916/17 (14-448цс19). Зокрема, розраховуючи три проценти річних, слід врахувати, що початок періоду прострочення за кожним щомісячним платежем припадає на 21 число кожного наступного місяця, а індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. У зв`язку із цим, якщо сума боргу сплачується з 16 до останнього дня місяця включно, розрахунок інфляційних втрат починається з наступного за цим місяцем і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 916/1883/16 (пункт 43), від 8 травня 2019 року у справі № 904/2156/18, від 20 вересня 2019 року у справі № 904/4342/18 (пункт 46), від 14 січня 2020 року у справі № 924/532/19 (пункт 23), від 29 квітня 2020 року у справі № 910/1193/19 (пункт 5.2.8), від 18 червня 2020 року у справі № 904/3491/19 (пункт 9.11)). Як наслідок, штрафна санкції у вигляді інфляційних збитків та 3 % річних обраховані позивачем невірно. Таким чином, штрафні санкції нараховані помилково, а тому стягненню не підлягають. Також, з урахуванням предмету позову та вимог цивільного процесуального закону, суд не має відповідних функцій і повноважень впливу на позивача для утилізації батареї. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню в розмірі основної суми боргу. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідачів. Враховуючи викладене,

Outcome: partial