Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, та зазначив, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, отримує послуги, але в добровільному порядку оплату за отримані послуги не здійснює, в результаті чого у відповідача перед КП «Харківські теплові мережі» утворилась заборгованість за надані послуги за період з 01.03.2007 року по 30.04.2018 року в сумі 58082,56 грн., 3% річних у сумі 1170,90 грн. та інфляційні витрати у сумі 5071,19 грн., яку на теперішній час не відшкодовано. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1762 грн. Представник позивача в судове засідання надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково в межах строку загальної позовної давності та просив застосувати строк позовної давності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.07.2018 року задоволено позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в повному обсязі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.11.2018 року заочне рішення скасовано. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та мешкає в ній. ( а.с. 5, 45) Позивач надає відповідачу послуги по опалення та гарячому водопостачанню його квартири, але відповідач не в повному обсязі сплачує за спожиті послуги, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 58082 грн. 56 коп. за період з 01.03.2007 року по 30.04.2018 року, 3% річних у сумі 1170,90 грн. та інфляційні витрати у сумі 5071,19 грн. ( а.с. 14-16) Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги вноситься окремо від плати за користування житлом та своєчасно, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що виплавають з договору найму житлового приміщення. Відповідач, будучи зобов'язаним своєчасно вносити плату за отримані послуги, в однобічному порядку припинив виконувати взяті на себе зобов'язання, заборгованість не погашає. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У підсумку заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з урахуванням індексу інфляції за час прострочення - 5071,19 гривень та 3 відсотки від простроченої суми - 1170,90 гривень, складає суму 64324,65 гривень, з яких: за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.03.2007 року по 30.04.2018 року у розмірі 58082,56 грн. У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється протягом трьох років. Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, оскільки відповідач заявив про застосування позовної давності, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути в межах строку позовної давності заборгованість за надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.06.2015 року по 30.04.2018 року в розмірі 33638,70 грн., з урахуванням індексу інфляції за час прострочення 5030,32 грн. та 3 % річних від простроченої суми 1160,77 грн., а всього 39829,79 грн. В решті позовних вимог, а саме стягнення заборгованості за централізоване опалення та гарячого водопостачання за період з 01.03.2007 року по 01.05.2015 року, слід відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Підстав для визнання поважності причин пропуску позовної давності судом не вбачається. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial