Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що між позивачем та відповідачем 11 квітня 2012 року укладений договір б/н, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено в розрахунку заборгованості за договором. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 30 вересня 2015 року в сумі 14704,19 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач представника не направив. Повідомлений. До позову додано заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника, надано згоду на вирішення справи заочно в разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився. За адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача направлено копію позовної заяви з додатками та повістку-виклик. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Справу розглянуто за відсутності відповідача заочно. Аналізуючи надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 629, 1054 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обовязковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 11 квітня 2012 року укладено договір б/н шляхом написання анкети-заяви, яка разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] договір про надання банківських послуг. За договором позивач надав, а відповідач отримав кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, доданих до позовної заяви, в разі порушення клієнтом строків платежів за яким-небудь з грошових зобовязань, передбачених даним договором більш як на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30 вересня 2015 року відображено заборгованість: сальдо поточної заборгованості за кредитом 699,55 (третя колонка); сальдо простроченої заборгованості за кредитом 1218,57 (пята колонка); загальна заборгованість за процентами (накопичувальним підсумком) 8909,68 (дванадцята колонка), сума комісії та пені (накопичувальним підсумком) 2700,00 (чотирнадцята колонка). Суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, в звязку з чим виникла заборгованість. Виходячи з наданих доказів суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено заборгованість за сумою наданого кредиту та відсотків за користування кредитом, всього 10827,80грн. (699,55 + 1218,57 = 1918,12 + 8909,68 = 10827,80), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доказів в підтвердження обставини існування заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом в розмірі 2700,00 грн. позивачем не надано. Розрахунок розміру комісії окремо від розміру пені суду не наданий. За який вид платежу нараховано комісію не зазначено. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Сума штрафу (процентна складова), який передбачений пунктом 2.1.1.7.6. Умов в розмірі 5% від суми заборгованості, підлягає стягненню в розмірі 541,39 грн. (10827,80 х 5 : 100 = 541,39). Штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн. стягненню не підлягає, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 549 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача штраф у вигляді фіксованої суми, а не у вигляді відсотків від суми невиконаного зобовязання. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом, штраф (процентна складова), всього 11369,19 грн. (1918,12 + 8909,68 + 541,39 = 11369,19). Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 188,84 грн.(14704,19 : 11369,19 = 1,29; 243,60 : 1,29 = 188,84).

Outcome: partial