Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: - зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на підставі судового наказу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27.04.2020 по цивільній справі №397/277/20 на користь [PERSON] , [INFO] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.03.2020 і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду до повноліття дитини; - зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на підставі рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2020 по цивільній справі №397/1270/20 на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 29.10.2020 до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду до повноліття дитини. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що згідно судового наказу виданого Олександрівським районним судом Кіровоградської області від 27.04.2020 по справі №397/277/20, н/п 2/н/397/5/20 стягнуто з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.03.2020 і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2020 по справі №397/1270/20, н/п 2/397/48/20 стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 29.10.2020 до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] . Крім цього, даним рішенням з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку, тобто до [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 29.10.2020. Постановою про звернення стягнення на заробітню плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника старшим державним виконавцем Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Шевченко Г.Д. по виконавчому провадженню №62908055 вказано, що здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 70% заробітної плати (доходу) починаючи з 01.04.2021, згідно зведеного виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] 25% заробітної плати (доходу) та на користь [PERSON] двічі по 25%. Всього стягнення становить 75%, що перевищує встановлений законом максимум. У нього змінився сімейний стан, народилась ще одна дитина та за вищевказаним рішенням він вимушений утримувати як дитину так і її матір. Високий розмір аліментів не дозволяє йому погашати заборгованість по аліментах, яка виникла не з його вини, оскільки аліменти нараховувались з дня подачі заяви та позову до суду, добровільно позивач до нього не зверталась про виплату аліментів. У нього у зв`язку з великими витратами по аліментах виникають проблеми матеріального стану, адже він має інші зобов`язання перед іншими людьми та організаціями. Не має можливості належним чином утримувати сам себе, оскільки йому необхідно сплачувати комунальні послуги, утримувати будинок, харчуватись, одягатись, тощо. Таким чином, уважає, що зміна сімейного стану є самостійною підставою для зменшення або збільшення розміру аліментів. Ухвалою суду від 17.08.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання (а.с.30-31). 04.11.2021 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача щодо зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на підставі судового наказу виданого Олександрівським районним судом Кіровоградської області від 27.04.2020. Позовні вимоги [PERSON] щодо зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на підставі рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2020 на користь відповідача [PERSON] просила задовольнити. Відмовити [PERSON] щодо стягнення з неї судових витрат. В обгрунтування відзиву на позовну заяву вказала, що вона працює, але отримує мінімальну заробітну плату - до виплати 4953,59 грн. щомісячно. Нерухомого майна на праві власності не має. Таким чином, її дохід є набагато менший ніж у позивача та останній має фінансову можливість утримувати свою доньку [PERSON] , [INFO] , зокрема сплачувати аліменти на її утримання у розмірі визначеному судовим наказом від 27.04.2020. Твердження позивача про зміну сімейного стану не відповідають дійсності. Відповідно до довідки, виданої старостою с. Цвітне, с. Ружичеве Олександрівської селищної ради від 18.10.2021 за №275, позивач проживає в [ADDRESS] та з червня 2020 року має склад сім`ї: співмешканка - [PERSON] , дочка співмешканки - [PERSON] , [INFO], та дочка - [PERSON] , [INFO]. Таким чином, з метою зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на її користь, його співмешканкою було подано позов до суду про стягнення аліментів на її утримання та на утримання його дитини - [PERSON] , [INFO] . Тобто, проживаючи однією сім`єю із відповідачем [PERSON] , позивач намагається зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на її користь, що свідчить про його небажання утримувати свою доньку [PERSON] , [INFO] . Окрім сплати аліментів, позивач ніякої участі в житті дитини не бере; мешкаючи в одному населеному пункті, спілкуватись з рідною донькою бажання не виявляє, ніяку допомогу не надає. Вважає, що стан здоров`я та матеріальне становище позивача дозволяють йому утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття (а.с. 59-61). 15.11.2021 представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву в якому не погодилася з доводами [PERSON] та підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Вказала, що за постановою державного виконаця з [PERSON] здійснюються відрахування з заробітної плати у розмірі 75%, що перевищує встановлений законом максимум. У позивача змінився сімейний стан, народилася ще одна дитина та за рішенням суду він вимушений утримувати як дитину так і її матір, тобто зміни сімейного стану є самостійною підставою для зменшення або збільшення розміру аліментів. Після відрахування аліментів позивач не має можливості погашати заборгованість по аліментах не із своєї вини. Після виплати авансу, розміру заробітної плати у [PERSON] не достатньо для виплати аліментів і він вимушений повертати в бухгалтерію кошти отримані в аванс, це означає, що позивач знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. Посилання відповідача [PERSON] що позивач не спілкується з дитиною та іншої матеріальної допомоги не надає, то пояснення цьому є те, що відповідач [PERSON] сама перешкоджає спілкуванню доньки з батьком та іншими родичами. Що стосується довідки про склад сім`ї [PERSON] , то староста не перевіряла стан сім`ї позивача ніяким чином. Цвітнянська сільська рада в 2020 видавала завсім інші довідки для додатку до позовної заяви про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] і про те що вони проживають в одному будинку та однією сім`єю дані відсутні. Вважає розмір аліментів у вигляді 1/6 частини всіх видів заробітку на кожну дитину достатній для повного забезпечення розвитку дитини (а.с. 87-88). Ухвалою суду від 15.11.2021 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до судового розгляду (а.с.93-94). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Вказала, що позивач не відмовляється сплачувати аліменти, але розмір аліментів, визначений судом, для нього є високим, тому просить зменшити розмір аліментів. З 04.06.2020 у позивача змінився сімейний стан, що є самостійною підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні вимоги позову не визнала та пояснила суду, що підстави для зменшення розміру аліментів не має. Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтв про народження батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є позивач [PERSON] (а.с.7-8). Відповідно до судового наказу виданого Олександрівським районним судом Кіровоградської області від 27.04.2020 по справі №397/277/20, н/п 2/н/397/5/20 із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.03.2020 і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] (а.с.11). Згідно із рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2020 по справі №397/1270/20, н/п 2/397/468/20 із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня подачі позову до суду, тобто з 29.10.2020, та до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] . Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку, тобто до [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 29.10.2020 (а.с.9-10). Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника серія ВП №62908055 від 26.05.2021 старшим державним виконавцем Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Шевченко Г.Д. постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] та здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 70% заробітної плати (доходу) починаючи з 01.04.2021, згідно зведеного виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] : - на користь [PERSON] в розмірі 25% заробітної плати (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до 11.12.2030. Заборгованість по аліментах станом на 01.04.2021 становить 7881,20 грн.; - на користь [PERSON] в розмірі 25% заробітної плати (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до 04.06.2038. Заборгованість по аліментах станом на 01.04.2021 становить 6960,52 грн.; - на користь [PERSON] в розмірі 25% заробітної плати (доходу), щомісячно до 04.06.2023. Заборгованість по аліментах станом на 01.04.2021 становить 16359,21 грн. (а.с.12). Відповідно до довідки про доходи, виданої ТОВ «Цвітна-Агро» 14.06.2021 за №36, [PERSON] прийнятий на роботу тракториста-машиніста с/г виробництва з 01.04.2021 та отримав заробітну плату за квітень 2021 - у сумі 24938,42 грн., за травень 2021 - у сумі 31146,75 грн.; а також сплачені аліменти у квітні 2021 - у сумі 10037,70 грн. (50%), у травні 2021 - у сумі 17551,20 грн. (70%) (а.с.13). Відповідно до наказу №45 про припинення трудового договору від 03.12.2021 [PERSON] звільнено за згодою сторін ст. 36 п. 1 КЗпП України на підставі заяви на звільнення з 03.12.2021 (а.с. 104). Відповідно до довідки, виданої Олександрівською районною філією Кіровоградського обласного центру зайнятості за №305 від 16.12.2021, [PERSON] перебуває на обліку як безробітній з 14.12.2021 (а.с. 105). Згідно із довідкою, виданою Олександрівською селищною радою Кіровоградської області за №275 від 18.10.2021, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та має з червня 2020 такий склад сім`ї: співмешканка - [PERSON] , [INFO] , дочка співмешканки - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.73). Відповідно до довідки про доходи, виданої ТОВ Фірма «Олто» 13.10.2021 за №1, відповідач [PERSON] працює у товаристві головним кухарем та отримала заробітню плату за період з 01.01.2021 по 30.09.2021 в загальній сумі за винятком утримань 43256,54 грн. (4953,59 грн. щомісячно, в лютому - 3627,82 грн.) (а.с.67). Згідно із довідками, виданими Олександрівською селищною радою Олександрівського району Кіровоградської області від 18.10.2021 за № 277, №278, № 279, [PERSON] зареєстрована (проживає) з донькою [PERSON] , [INFO] , немає права власності на нерухоме майно на підвідомчій території, а також немає земельної ділянки (паю) (а.с.69-71). Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У змісті § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 р. № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, згідно положень ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як вбачається з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2021 року по справі № 303/369/20 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 та 2 ст.77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, у розумінні ст.81 ЦПК України та ст.192 СК України мається на увазі необхідність саме позивачу доводити обставини змін у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Суд звертає увагу, що підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану. Тобто позивачем має бути доведено, що його матеріальний або сімейний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів змінився на стільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі. Обґрунтовуючи необхідність зменшення розміру присуджених аліментів позивач, на підставу такого зменшення, посилається на обставини зміни його сімейного стану (народження дитини, на користь якої та її матері за рішенням суду від 04.12.2020 з нього стягуються аліменти), а також зміна його майнового становища (високий розмір аліментів, який не дозволяє погашати йому заборгованість по аліментах, які виникли з дня подачі позову до суду до дня набрання рішенням суду законної сили; наявність інших зобов`язань перед іншими людьми та організаціями та відсутність можливості належним чином утримувати самого себе, оскільки йому необхідно сплачувати комунальні послуги, утримувати будинок, харчуватись, одягатись, тощо). Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач не надав достатніх доказів щодо наявності підстав для зменшення розміру присуджених до стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] , а наведені останнім факти не є, на думку суду, передбаченими законом обставинами, що свідчать про наявність у позивача підстав, з якими законодавець пов`язує зменшення розміру стягуваних аліментів. Так, відповідно до судового наказу виданого Олександрівським районним судом Кіровоградської області від 27.04.2020 по справі №397/277/20, н/п 2/н/397/5/20 із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.03.2020 і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] (а.с.11). Визначений судовим наказом розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] відповідає вимогам сімейного законодавства, а саме положенням ч. 5 ст.183 СК України. А його зменшення у зв`язку з тим, що позивач за рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2020 сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне майнове забезпечення дитини від шлюбу з [PERSON] - дочки [PERSON] , та суперечитиме її інтересам. Крім того, суд зауважує, що під час розгляду справи про стягнення з позивача аліментів на утримання [PERSON] та доньки [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував. Отже, [PERSON] усвідомлював те, що при задоволенні позовних вимог [PERSON] він також зобов`язаний сплачувати аліменти за судовим наказом на користь [PERSON] та не заперечував щодо вказаного. Згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини в іншому шлюбі, та сплату на її утримання аліментів не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21) та від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21), який суд, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Доводи позивача щодо складного матеріального становища, а саме його тимчасового безробіття, суд оцінює критично, оскільки останній звільнений із займаної посади з 03.12.2021. Відповідно до довідки Олександрівської районної філії Кіровоградського обласного центру зайнятості, [PERSON] перебуває на обліку як безробітній з 14.12.2021. З позовом про зміну розміру стягуваних аліментів позивач звернувся 25.06.2021, тобто до його звільнення. А його тимчасове безробіття не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, враховуючи, що платник аліментів є працездатною особою та не позбавлений можливості влаштуватися на роботу. Також, позивачем не підтверджено належними та допустими доказами наявність у нього зобов`язань перед іншими особами та організаціями, неможливості утримання себе та сплати комунальних послуг, оскільки з наданої ним довідки про доходи вбачається достатній залишок коштів після сплати аліментів. Посилання позивача щодо максимального розміру відрахувань із його заробітку (доходу) та те, що відповідачка [PERSON] створювала йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, суд уважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставини не є беззаперечними обставинами, що зумовлюють зменшення розміру аліментів у розумінні ст. 192 СК України, а отже не мають правового значення при вирішенні зазначеного спору. Виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд уважає, що визначений раніше з а судовим наказом від 27.04.2020 розмір аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від доходу [PERSON] сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у вказаному розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини, також не позбавить позивача матеріального забезпечення. Таким чином, суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову позивача до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а наявність доньки [PERSON] та її матері [PERSON] , на користь яких за рішенням суду від 04.12.2020 стягуються аліменти на їх утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Щодо позовних вимог [PERSON] до відповідача [PERSON] суд приходить до наступного висновку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги відносно стягнення із [PERSON] на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду до повноліття доньки [PERSON] , визнала у повному обсязі. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладене, а також те, що позивач проживає разом з відповідачем [PERSON] (яка є його співмешканкою), донькою [PERSON] , на користь яких за рішенням суду від 04.12.2020 з позивача стягуються аліменти, а також донькою співмешканки - [PERSON] , що підтверджується довідкою Олександрівської селищної ради Кіровоградської області за №275 від 18.10.2021 та належних і допустимих доказів зворотного не надано, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача до [PERSON] . Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме щодо зміни розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2020 по цивільній справі №397/1270/20 на користь [PERSON] . А вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів на користь [PERSON] не підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання розподілу судових витрат. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: partial