Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики від 17.11.2015 року в сумі 383 325 грн. Мотивуючи свої вимоги позивач вказав, що 17.11.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, за яким позивач передав [PERSON] у позику кошти в сумі 15\~000 доларів США. Факт отримання відповідачем в борг грошової суми підтверджується розпискою від 17.11.2015 року, написаної власноручно відповідачем, відповідно до якої остання зобовязувалася повернути суму позики до 17 грудня 2015 року. Строк, на який позивачем надавалася відповідачеві позика, витік, однак борг не повернуто. А тому позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з?явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень щодо позову не надходило, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, 17.11.2015 року між позивачем, [PERSON], та відповідачем, [PERSON], було укладено договір позики грошових коштів, за яким [PERSON] передав [PERSON] у позику кошти в сумі 15\~000 доларів США. Факт отримання [PERSON] переданої їй грошової суми підтверджується розпискою від 17.11.2015 року, що написана власноручно відповідачем та передана позивачу на підтвердження отримання коштів.( а.с. 5). Відповідно до абзацу 3 розписки від 17.11.2015 року відповідач зобовязувався повернути суму позики до 17 грудня 2015 року, тобто строк надання позики становить один місяць. На даний час строк, на який позивачем надавалася [PERSON] позика, сплинув. Відповідач свої зобовязання за договором в частині повернення грошових коштів не виконав. На неодноразові звернення позивача з вимогою виконати зобовязання та повернути борг, відповідач ніяким чином не реагує, зустрічей уникає. Згідно положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої саме якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України визначено, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Нормою ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівавалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до даних Офіційного інтернет-представництва Національного банку України( сайт http://www.bank.gov.ua/control/uk/curmetal/detail/currency?period=daily), станом на 01.02.2016 року курс доллара США до гривні становить: 100 доларів США = 2555.5029 гривням. Отже, в силу положень ст. 533 ЦК України, з відповідача підлягають стягненню на користь відповідача кошти в сумі 383 325 грн., що визначено за розрахунком: 15\~000 х 25,555029 = 383325,435. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати : судовий збір в розмірі 3\~833 грн.25 коп. На підставі викладеного та ст.ст. 526, 527, 530, 533, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved