Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 11 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, предметом якого стала сума грошей 3600 грн. з кінцевим терміном погашення кредиту 11 червня 2015 року. Оскільки позичальник своєчасно не забезпечив виконання договору кредиту, утворилася заборгованість 2907,86 грн., яка складається з основної суми боргу 2244,88 грн., та процентів 662,98 грн., а також судовий збір 243,60 грн., а загалом 3151,48 грн. Представник позивача всудове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала частково, оскільки сплатила 350 грн. до подання на неї позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач отримала в борг суму 3600 грн., що підтверджується заявою та видатковим касовим ордером (а.с. 5-10). Внаслідок невиконання умов договору виникла заборгованість 2907,86 грн., яка відповідає розрахунку (а.с. 11) Позичальник була ознайомлена з графіком погашення заборгованості. Відповідач частково сплатила борг у сумі 350 грн. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З вищевикладеного суд вбачає, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу надання кредиту, позичальник умови договору не виконували, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 2907,86 грн. та вона підлягає повному стягненню, але оскільки відповідач частково погасила заборгованість у сумі 350 грн., то кінцева сума стягнення боргу та процентів за користування кредиту буде складати 2557,86 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки судові витрати стягуються пропорційно до задоволених або відмовлених вимог, то кінцева сума судових витрат повинна складати 214,37 грн., а загальна сума стягнення складає 2772,23 грн. Суд, на підставі викладеного, ст. 536, 625, 629, 651 ЦК України та

Outcome: partial