Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про повернення боргів спадкодавця його спадкоємцям, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Після її смерті він прийняв спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом на квартиру спадкодавця. 24.10.2014 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] на квартиру, розташовану в [ADDRESS]. Після цього він почав наводити порядок в квартирі [PERSON] та у її шафі знайшов дві розписки [PERSON] про те, що він у [PERSON] взяв в борг грошові кошти на загальну суму 61311 грн. Згідно розписки від 12.01.2012 року [PERSON] взяв у [PERSON] в борг грошові кошти у розмірі 26500 гривень, які зобов'язувався повернути протягом шести місяців до 12.07.2012 року. Згідно розписки від 31.07.2012 року [PERSON] взяв у [PERSON] в борг грошові кошти у розмірі 34811 гривень, які зобов'язувався повернути протягом трьох місяців до 31.10.2012 року. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому до нього, як до єдиного спадкоємця [PERSON] перейшло право вимоги до її боржників про виконання ними майнових зобов'язань (повернення боргів спадкодавця). Оригінали боргових розписок залишилися у кредитора (спадкодавця), що беззаперечно свідчить про те, що відповідач борг [PERSON] так і не повернув. Таким чином [PERSON] повинен виконати свій обов'язок повернути йому, спадкоємцю [PERSON] весь борг в сумі 61311 гривень. А оскільки строк повернення боргів минув ще 31.10.2012 року й до цього часу добровільно відповідач не збирається виконувати свій обов'язок він вимушений звернутись до суду за захистом свого права на спадщину. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], ІПН [NUMBER] суму боргу у розмірі 61311 гривень та судовий збір в розмірі 613,11 гривень. До початку відкритого судового засідання представник позивача [PERSON] надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд справу розглянути без його участі не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, тому суд, з урахуванням думки представника позивача, який дав згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Факт смерті [PERSON], [INFO] року підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис №5030 від 22 липня 2013 року (а.с. 43). Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач по справі являється спадкоємцем четвертої черги на спадкове майно. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. В судовому засіданні було оглянуто спадкову справу №705/2013 [PERSON], померлої [INFO] року. З якої вбачається, що позивач спадщину прийняв та згідно заочного рішення від 19 вересня 2014 року встановлено факт проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] року, з 14 березня 2008 року по [INFO] року в квартирі [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що у померлої є рідний син - [PERSON], однак рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2007 року останній визнаний безвісно відсутнім, що також встановлено заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2014 року. Крім того, в зазначеному рішенні зазначено, що заява від імені [PERSON] про прийняття спадщини після його матері, яка міститься в матеріалах спадкової справи, є зловживання правом з боку невідомої особи, яка від імені померлої особи написала таку заяву та відправила листом до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори з метою створення додаткових перешкод для спадкоємців. Адже зазначена заява написана на звичайному аркуші паперу та до неї не додано жодних доказів, які б підтверджували особу заявника. Даним рішенням також встановлено, що другий син спадкодавця [PERSON] помер в 1990 роках, а онуки [PERSON] та [PERSON] усунуті за цим рішенням від права спадкування після смерті [PERSON] померлої [INFO] року. Отже, з матеріалів спадкової справи, цивільної справи вбачається, що позивач єдиний спадкоємець після смерті [PERSON]. (а.с.23-87). Позивачем надано суду копію розписки згідно якої, 12 січня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким [PERSON] передала відповідачу 26500 гривень, які відповідач зобов?язувався повернути протягом шести місяців до 12.07.2012 року.(а.с.4). А також, надав копію розписки від 31.07.2012 року, згідно якої між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким [PERSON] передала відповідачу 34811 гривень, які відповідач зобов'язувався повернути протягом трьох місяців до 31.10.2012 року.(а.с.5). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора забов'язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої же якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавець є юридична особа, - незалежно від суми. Абзац 2 цієї же статті говорить про те, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов'язаннях. Таким чином, оскільки позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON], до нього переходить право вимоги про стягнення боргу за договором позики, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved