Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зобов»язання [PERSON] не чинити перешкоди в користування квартирою [ADDRESS] та вселення його в квартиру. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що спірна квартира належала на праві власності [PERSON], а з 22.03.2013 р. власником квартири на підставі договору купівлі-продажу стала [PERSON] Позивач посилається на те, що відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 01.08.2013 р. він був вселений до [ADDRESS] та зобов»язано [PERSON] не чинити йому перешкоди в користуванні даною квартирою. При розгляді справи було встановлено, що він як член сім»ї власника квартири вселився в лютому 2009 р. і набув право користування даним жилим приміщенням. 16.12.2013 р. ст.державним виконавцем Галасом П.В. ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві було примусово виконано рішення суду від 01.08.2013 р. та вселено позивача до спірної квартири, про що складено відповідний акт. Однак, позивач зазначає, що прибувши 16.12.2013 р. о 20.00 год. до [ADDRESS] він не зміг потрапили в квартиру, оскільки [PERSON] відмовилась його впускати. З даного приводу він звернувся до державного виконавця, однак йому було відмовлено у примусовому вселенні, оскільки [PERSON] не є боржником за рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 01.08.2013 р., і рекомендували вирішувати даний спір в судовому порядку. В ході судового розгляду позивач та його представник підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просили суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що [PERSON] чинить позивачу перешкоди у користуванні спірною квартирою, однак він має право користування даним житлом, що встановлено судовим рішенням і повинен бути вселений до [ADDRESS], власником якої є [PERSON] Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що [PERSON] не створює будь-яких перешкод позивачу у користуванні квартирою і не є належним відповідачем у даному спорі. Також представник зазначила, що, на її думку, позивачем не надані належні докази на підтвердження існування перешкод у користуванні спірним житлом. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилась, надіславши клопотання про відкладення розгляду справи в зв»язку з хворобою. Оскільки відповідач була повідомлена належним чином про місце і час судового розгляду належним чином і повторно не з»явилась в судове засідання, суд вважає за можливе слухати справу у її відсутність. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON]. яка є бабусею позивача. [PERSON] був вселений в зазначену квартиру за її згодою в лютому 2009 року та зареєстрований за даною адресою. З серпня 2012 року [PERSON] почали чинити перешкоди у користуванні [ADDRESS]. В подальшому, 22.03.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. На час розгляду даної справи власником спірної квартири є [PERSON] Оскільки у [PERSON], починаючи з серпня 2012 р. існував спір щодо права користування [ADDRESS] він звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про зобов»язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні спірним жилим приміщенням та вселення. Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 01.08.2013 р. позов був задоволений в повному обсязі. В ході розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про зобов»язання не чинити перешкоди у користуванні квартирою та вселення судом було встановлено, що позивач на відповідній правовій підставі набув право користування [ADDRESS] і після її відчуження [PERSON] не втратив зазначене право. На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Судом встановлено, що на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 01.08.2013 р. примусове вселення [PERSON] було призначено на 05.12.2013 р., однак рішення виконано не було, оскільки [PERSON] відмовила у вселенні позивача, про що був складений відповідний акт державного виконавця. [PERSON] були роз»яснені положення ст.79 Закону України «Про виконавче провадження» щодо неможливості проведення вселення оскільки [PERSON] не є боржником у виконавчому провадженні. З матеріалів справи вбачається, що рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 01.08.2013 р. було примусово виконано ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві 16.12.2013 р. о 12.00 год., [PERSON] був вселений в квартиру [ADDRESS], про що складено відповідний акт. На момент вселення в квартирі знаходилась [PERSON] В ході розгляду справи судом встановлено, що після примусового вселення [PERSON] в квартиру [ADDRESS] замки у вхідних дверях до квартири були змінені і 16.12.2013 р. позивач не зміг потрапити до квартири, оскільки [PERSON] перешкоджає його проживанню там. З даного приводу позивач звернувся з заявою до ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києва 24.12.2013 р., однак йому було відмовлено у вчиненні будь-яких дій з боку державної виконавчої служби, оскільки особа, яка чинить перешкоди в користуванні квартирою не є боржником за рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 01.08.2013 р. Будь-яких доказів на спростування того, що з боку відповідача [PERSON] позивачу чиняться перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS], суду не надано. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Як зазначалось судом вище, позивач в зв»язку з відчуженням квартири в березні 2013 року не втратив право користування жилим приміщення, що було встановлено судовим рішенням і не підлягає доказуванню. На момент розгляду даної справи новий власник спірної квартири [PERSON] відповідно до положень ст.406 ЦК України не зверталась з вимогами про припинення права користування позивача квартирою [ADDRESS]. Однак, матеріали справи не містять доказів, що після примусового вселення позивача в спірну квартиру відповідач [PERSON] чинить йому перешкоди у користуванні нею. Крім того, позивач у своїй позовній заяві зазначає, що спору між ним та [PERSON] щодо користування квартирою не має. З огляду на викладені обставини, суд вважає, що вимоги до [PERSON] є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України.

Outcome: partial