Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 лютого 2018 року між ним та [PERSON] було досягнуто домовленості про передачу їй у борг грошових коштів у сумі 11 000 гривень. Заборговану суму вона зобов`язалась повертати кожний місяць по 700 гривень з відсотками до повного погашення заборгованості. В обумовлений строк погашення, борг відповідач не повернула. Просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборговану суму у розмірі 8 500 гривень. Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову та на-дав пояснення в межах заявлених позовних вимог. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала відзив та пояснила, що на момент отримання грошових коштів відповідач перебувала з пози-вачем у шлюбі, який було розірвано 06 березня 2019 року. Подружжя проживало разом та ве-ло спільне господарство, мали спільний бюджет. Тому вважала позовні вимоги необгрунто-ваними, і, на підставі цього, просила відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, пояснення свідків, проаналізу-вавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно розписки від 15 лютого 2019 року, [PERSON] взяла з кредитної карточки [PERSON] в борг грошову суму у розмірі 11 тисяч гри-вень та зобов`язувалась виплатити по сімсот гривень з відсотками кожен місяць, а також зо-бов`язалась виплачувати вказану суму навіть після розірвання шлюбу до повного погашення (а.с.3).Оригінал розписки наданий суду позивачем та приєднаний судом до матеріалів спра-ви. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (пози-кодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж яко-сті. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визна-чених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподат-ковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплат-ною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичаль-ника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших ре-чей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Таким чином, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен під-твердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі №6-1967цс15, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверд-жуючи, як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Аналогічна позиція неодноразово висловлювалася і Верховним Судом у постановах від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі №524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16. Суд, встановивши, що зміст наданої розписки є суперечливим та не підтверджує укладення між сторонами договору позики, оскільки не підтверджує факт отримання відповідачем у борг певної грошової суми від позивача, дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення вказаної суми як боргу за договором позики.

Outcome: dismissed