Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про стягнення моральної шкоди завданої ушкодженням здоровя у розмірі 115200,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 1985 по 1994 рік перебував у трудових відносинах із відповідачем та працювала на шахті ім. Южна 20-го Партзїзду ВАТ «Суха Балка» пдземним прохідником. 07 серпня 1996 року був звільнений з підприємства за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. За висновком МСЕК від 12.01.1994 року йому було встановлено 45% втрати професійної працездатності у звязку з професійним захворюванням та третя група інвалідності.\~У звязку із ушкодженням здоровя через професійне захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнає впродовж багатьох років, в звязку з професійним захворюванням змінилися його образ та якість життя. Ухвалою суду від 30.11.2017 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в позові відмовити, посилаючись на письмовий відзив в якому зазначила, що позивачем не доведено наявність моральної шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини відповідача в її заподіянні. Також вважає, що робота впродовж 3 років та 3 місяців на їх підприємстві не могла впричинити шкоду здоровю позивача. Також вважає, що надані суду докази знаходження на лікуванні в медичних закладах не свідчать про наявність у позивача моральних страждань: стресу, депресії чи інших негативних проявів психологічного характеру, а лише свідчать про наявність тих чи інших захворювань та не можуть бути підставою для відшкодування моральної шкоди з боку відповідача. Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] з 03.12.1990 року по 01.04.1994 року, часу звільнення у звязку з виходом на пенсію, перебував у трудових відносинах із відповідачем та працювала на шахті «Южній», яка в подальшому перейменована на шахту «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка», що підтверджується копією трудової книжки останнього та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 08 лютого 1994 року, складеного на підприємстві шахта «Ювілейна» дільниця №34, ВАТ «Суха Балка», проведено розслідування випадку хронічного професійного захворювання (отруєння) [PERSON]- вібраційна хвороба. Вібраційна хвороба І ст.. с периферичним антиодистонічним с-м верхніх кінцівок Причина професійного захворювання (отруєння) - багатолітня робота з вібраційними приладами при відсутності засобів, які доводять рівень вібрації на рукоятках управління до ГДР, згідно ГОСТ12-1.012-78. Відсутність засобів індивідуального захисту від впливу вібрації в умовах шахти. Відповідно до витягу з акта огляду МСЕК від 12.01.1994 року [PERSON] при первинному огляді встановлена ступень втрати професійної працездатності 45%, третя група інвалідності, з 01.02.2002 безстроково. Визначена потреба у додаткових видах допомоги: оздоровлення в профилактории. Згідно виписок з історії хвороби [PERSON] неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні у звязку з професійним захворюванням. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у звязку з ушкодженням здоровя. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.\~\~\~\~\~\~ Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоровя, заподіяне позивачеві під час виконання нею трудових обовязків, заподіює їй моральні й фізичні страждання, які обмежують можливість останньої вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоровя, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із професійним захворюванням, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням відомостей, що викладені в Акті розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань від 08.02.1994 року, суд приходить до висновку, що ПрАТ «Суха Балка» є винним підприємством у виникненні профзахворювання позивача та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 45% втрати працездатності, встановлення третьої групи інвалідності безстроково, стаж його роботи на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ «Суха Балка», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 10000, 00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПрАТ «Суха Балка» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,\~

Outcome: partial