Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 12.03.2013 він надав відповідачу [PERSON] позику на суму 16260,00 гривень, про що останній власноруч написав розписку, пообіцявши повернути борг до 01.02.2014 року. Однак в указаний строк відповідач борг не повернув, мотивуючи складним матеріальним становищем. Станом на грудень 2016 року борг позивачу не повернутий. В зв'язку з викладеним позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції - 31685,10 грн., 3% річних - 1296,64 грн., а всього 32981,74 грн., а також судові витрати в сумі 551,20 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги підтримав, на задоволенні позову наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів ( суму позики)… Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Ч.2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 12 березня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу у власність 16260,00 гривень. Цей факт підтверджується наданою розпискою, власноруч написаною відповідачем, в якій зазначено, що відповідач поверне борг до 01 лютого 2014 року (а.с.4). У вказаний строк борг в повному обсязі повернуто не було. Станом на момент розгляду справи в суді грошове зобов'язання відповідачем не виконано, тому суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, та перевіреного судом, сума боргу з урахуванням індексу інфляції - 31685,10 грн., 3% річних - 1296,64 грн., а всього - 32981,74 грн., які підлягають стягненню на користь позивача. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 551,20 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 526, 553,554, 625, 1046, 1050 ЦК України,

Outcome: approved