Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що йому належить квартира [ADDRESS] Радянської України/ Сталеварів в м. Запоріжжі загальною площею 47,22 кв.м., житловою площею 28,87 кв.м.. Проте користуватися власністю він не може через те, що відповідач, його колишня дружина, яка зареєстрована та проживає у вказаній квартирі, відмовляється повернути йому комплект ключів чи надати йому для виготовлення дублікат цих ключів. Він звертався із відповідною заявою до інспектора СПД [PERSON] відділення поліції Ленінського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області та просив вжити заходи до [PERSON], яка перешкоджає йому у користуванні квартирою. За результатами проведеної перевірки, 22.02. 2016 року він отримав лист Орджонікідзевського ВП Ленінського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про те, що у звязку з відсутністю ознак злочину, звернення не підлягає реєстрації в Єдиний реєстр досудових розслідувань та запропоновано звернутися до суду. Тому просить усунути перешкоди у здійсненні ним права власності на квартиру шляхом вселення його у квартиру [ADDRESS] Радянської України/ Сталеварів в м. Запоріжжі. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав зазначених в позові. Позивач пояснив, що рік назад, коли він виселявся з квартири на прохання колишньої дружини залишив ключі від квартири. Він хотів би потрапити до своєї квартири, проте не може, оскільки відповідач не надає ключі. Просять позов задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні 31 травня 2016 року заперечують проти задоволення позову. Відповідач пояснила, що вона не перешкоджає позивачу у користуванні квартирою. Надані позивачем докази не підтверджують, що вона чинить позивачу якісь перешкоди. Крім того, на вимогу суду вона може надати ключі позивачу. Відповідач в судове засідання 21 червня 2016 року не зявилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що йому відомо, що [PERSON] не може потрапити до своєї квартири, оскільки колишня дружина не дає ключі від квартири. В лютому 2016 року його присутності в відбувався опис майна в квартирі [PERSON]. При цьому останній не міг потрапити до своєї квартири і чекав доки відповідач прийде та відчинить квартиру. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сестрою позивача. Перед тим як покинути родину відповідач просила у позивача залишити ключі від квартири. Її брат погодися та залишив ключі відповідачу. В її присутності брат неодноразово просив відповідача надати ключі, щоб зробити дублікат. Проте відповідача завжди відмовляла в цьому. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 23.02.2016 року він на прохання позивача був присутній під час опису майна в квартирі [PERSON] З розмови позивача та відповідача, яка відбувалася в його присутності, він зрозумів, що [PERSON] давно віддав ключі від квартири дружині. [PERSON] просив у [PERSON] ключі зробити дублікат, але остання відмовила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та свідків, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] Радянської України/ Сталеварів в м. Запоріжжі загальною площею 47,22 кв.м., житловою площею 28,87 кв.м., яка придбана позивачем 15 лютого 1996 року на підставі договору міни, зареєстрованого відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», Запорізькою Універсальною біржою «Україна» ЛТД в «Журналі реєстрації біржових угод по міні (оренді) нерухомості» 15 лютого 1996 року, інвентарний номер постійного зберігання 1280. Відповідно до п.1 договору міни від 15 лютого 1996 року громадяни [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] поміняли двокімнатну квартиру [ADDRESS] Радянської України/ Сталеварів в м. Запоріжжі на будинок №69-а в м. Запоріжжя по вулиці Тимірязєва, який відповідно до п.2 цього договору належав на праві особистої власності позивачеві на підставі договору дарування №3-2014, посвідченого Першою Запорізькою нотаріальною конторою 10.08. 1995 року. 21 лютого 1996 року право власності на вказану квартиру зареєстровано орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, про що у реєстровій книзі за №272 зроблено реєстровий запис за №38071. 23.12. 2015 року рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 27427741 внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Зазначене підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 50650187. Як вбачається із матеріалів справи у квартирі [ADDRESS] Радянської України/ Сталеварів в м. Запоріжжі зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] звертався до [PERSON] відділення поліції Ленінського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області із заявою, в якій просив вжити заходи до [PERSON], яка перешкоджає йому у користуванні квартирою. [PERSON] відділення поліції Ленінського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області за вих. № 1899/46/01/06-2016 від 22.02.2016 року [PERSON] повідомлено, що у звязку з відсутністю ознак злочину, звернення позивача не підлягає реєстрації в Єдиний реєстр досудових розслідувань. Проте вказано, що у матеріалах перевірки вбачаються ознаки ст. 16 ЦК України, які вирішуються при звернені громадян до суду. Згідно з положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоч це і не було повязано з позбавленням права на володіння майном. Заперечення відповідача щодо не перешкоджання позивачу користування майном спростовуються поясненнями свідків та поясненнями самої відповідача що нею будуть надані ключі від квартири на вимогу суду. Також суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні належним йому майном.

Outcome: approved