Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання відповідачами зобов'язань за укладеними сторонами договорами кредиту, поруки та наявність заборгованості, яку позивач просить стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі проти позову заперечили, посилаючись на те, що після суттєвої зміни курсу валюти, втрати заробітку не мають можливості виплачувати своєчасно кредит, банк відмовляється надати кредитні канікули повторно. Вислухавши відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 16 червня 2006 року між сторонами був укладений договір № 014/04-1/955, згідно якого позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 32 000 доларів США, що підтверджується договором, додатковою угодою. 16 червня 2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та іншим відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно яких останній поручався за зобов'язаннями [PERSON] за кредитним договором, що підтверджується договором. Вказані договори були укладені в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Розрахунком заборгованості підтверджується факт невиконання відповідачем умов договору і виникнення боргу в загальному розмірі 29 418,13 доларів США, що станом на 07.11.2014 року складається із заборгованості за кредитом в розмірі 25 321,06 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 1 717,50 доларів США, пені за порушення строків сплати кредиту та процентів в розмірі 2 379,57 доларів США. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Досудові вимоги позивача відповідачами залишені без розгляду, заборгованість за кредитом не сплачувалась навіть частково. Згідно ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Оскільки відповідачі всупереч умовам договору та вимогам законодавства не сплачують у встановлені договором строки встановлені договором платежі, вони повинні нести солідарну відповідальність, на них слід покласти в судовому порядку обов'язок сплатити наявну заборгованість. Доводи відповідачів про тяжкий матеріальний стан, складні життєві обставини не можуть слугувати правовою підставою для відмови у судовому захисті порушених ними законних прав та інтересів позивача, оскільки чинним законодавством не передбачено можливості їх врахування для вирішення подібних спорів, окрім як за нормами ч.3 ст.551 ЦК України, яка в даному випадку не застосовується, оскільки розмір неустойки не перевищує розмір збитків. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на матеріалах справи та чинному законодавстві, заперечення відповідачів не доведені належними і допустимими доказами, не ґрунтуються на законі, тому позов слід задовольнити в повному обсязі. Судові витрати згідно ст.88 ЦПК України слід поділити між відповідачами порівну.

Outcome: approved