Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] на 65 частин квартири [ADDRESS], після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] на 11,66 частин цієї квартири, після смерті діда [PERSON], померлого [INFO] на 5,83 частин, всього на 82,49 частин вказаної квартири. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що його мати [PERSON] працювала на пивзаводі «Рогань» м. Харкова і оскільки не мала житлової площі, то в 1987 році стала в чергу на її отримання в ЖК «Молодіжний-2» і 17 липня 1987 року внесла перший пайовий внесок в сумі 1638 рублів. 30 червня 1988 року матері виконкомом Орджонікідзевської райради народних депутатів м. Харкова був виданий ордер № 025171 на житлову площу у вигляді однокімнатної ізольованої квартири житловою площею 16,74 кв.м. за адресою: [ADDRESS] на склад сім'ї з одного чоловіка. 28 грудня 1991 року мати уклала шлюб з батьком позивача [PERSON]. Останній пайовий внесок за квартиру в сумі 3821 руб. [PERSON] внесла у 1993 році. Повна вартість квартири складала 5459 руб. Остільки батьки гроші в сумі 3821 руб., внесли із спільного бюджету, то кожному із них належало по 1910 руб 50 коп., таким чином мати внесла пайовий внесок в сумі 1638 руб.+1910 руб. 50 коп. = 3548 руб. 50 коп., що складає 65% / 3548, 5 : 5459 = 65% /, батько - 1910 руб. 50 коп., що складає 35%. 9 серпня 2002 року батьки розірвали шлюб. Після смерті матері, яка померла 9 березня 2006 року, позивач за первісним позовом, залишився єдиним спадкоємцем на належну їй частину квартири. Спадщину прийняв відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, так як був неповнолітнім. Після смерті батька позивач також прийняв спадщину відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України і залишався проживати у спірній квартирі. При житті мати не оформила правовстановлюючі документи на квартиру і не зареєструвала її в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Також, позивач за первісним позовом зазначив, що після смерті його батька спадкоємцями були також його дід [PERSON], дружина батька [PERSON]. На час смерті батька кожному із спадкоємців належало по 11,66 частин кв. [ADDRESS]. [INFO] помер дід [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадкоємцями в порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України є він - [PERSON], та його дядько в порядку ст. 1261 ЦК України - [PERSON] і кожному із них після смерті спадкодавця в кв. [ADDRESS] належить по 5,83 частин. Таким чином, після смерті [PERSON], позивачу, належить 65 ч. квартири, після смерті батька [PERSON] 11,66 ч. квартири, після смерті діда [PERSON] 5,83 ч., а всього 82,49 ч. квартири. Відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON] про визнання за нею права власності на 11,66 частин спірної квартири в порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що частка її померлого чоловіка у праві власності на спірну квартиру складала 35%. На час смерті [PERSON] спадкоємцями в рівних частинах були його батько [PERSON], його син [PERSON] та вона. Спадщину вона прийняла, як спадкоємиця першої черги. Відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON] про визнання за ним права власності на 5,83 частин спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що частка його брата у спірній квартирі на час смерті складала 35%. Після смерті брата [PERSON] спадкоємцями у рівних частинах були їх батько [PERSON], позивач за первісним позовом [PERSON] та дружина брата [PERSON]. [INFO] помер батько [PERSON]. Після його смерті спадкоємцями в порядку ст. 1261 ЦК України є він, в порядку ст. 1266 ЦК України, онук [PERSON] - [PERSON] і кожному з них належить право на спадкування 5,83 частин спірної квартири. Спадщину після батька він прийняв в установлений строк, так як звернувся з заявою в нотаріальну контору. В судове засідання сторони не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Сторони надали заяви з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності. Відповідачі за первісним позовом в своїх позовних заявах не заперечували проти позовних вимог [PERSON] та доводів наведених в їх обґрунтування. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, як за первісним так і зустрічними позовами з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження від 07 травня 1993 року. У 1987 році [PERSON] стала в чергу на отримання квартири в ЖК «Молодіжний-2» і 17 липня 1987 року внесла перший пайовий внесок в сумі 1638 рублів. 30 червня 1988 року [PERSON] виконкомом Орджонікідзевської райради народних депутатів м. Харкова був виданий ордер № 025171 на житлову площу у вигляді однокімнатної ізольованої квартири житловою площею 16,74 кв.м. за адресою: [ADDRESS] на склад сім'ї з одного чоловіка. 28 грудня 1991 року [PERSON] уклала шлюб з батьком позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 28 грудня 1991 року серії [NUMBER]. Останній пайовий внесок за квартиру в сумі 3821 руб. [PERSON] внесла у 1993 році, що вбачається із довідки № 61 від 18.02.2014 року ЖК «Молодіжний-2». Повна вартість квартири складала 5459 руб. Остільки батьки позивача [PERSON] гроші в сумі 3821 руб., внесли із спільного бюджету, то кожному із них належало по 1910 руб 50 коп., таким чином мати [PERSON] внесла пайовий внесок в сумі 1638 руб.+1910 руб. 50 коп. = 3548 руб. 50 коп., що складає 65% / 3548, 5 : 5459 = 65% /, батько [PERSON] - 1910 руб. 50 коп., що складає 35%. 9 серпня 2002 року батьки [PERSON] розірвали шлюб, що вбачається із копії рішення суду Орджонікідзевського району м. Харкова. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO], позивач, залишився єдиним спадкоємцем на належну їй частину квартири згідно зі ст. 1261 ЦК України, остільки згідно з ч. 4 ст. 1268 ЦК України будучи неповнолітньою дитиною прийняв спадщину. Після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] позивач за первісним позовом також прийняв спадщину згідно ст. 1261 ЦК України та ч. 4 ст. 1268 ЦК України і залишався проживати у спірній квартирі. За життя батьки позивача [PERSON] не оформили правовстановлюючі документи на квартиру і не зареєстрували право власності на неї в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Як вбачається з матеріалів справи батьки позивача [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 1991 року по серпень 2002 року. Під час подружнього життя, батьки позивача [PERSON] гроші за квартиру в сумі 3821 руб., внесли із спільного бюджету. Таким чином, незважаючи на те, що право власності на спірну квартиру батьки позивача [PERSON] належним чином не оформили, фактично мати позивача була власником 65% спірної квартири, а його батько власником 35%. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 4 вказаної статті малолітня, неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадків, встановлених частиною другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Після смерті батька позивача за первісним позовом спадкоємцями були його дід [PERSON], дружина батька [PERSON] та він. Згідно відповіді Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 22.07.2014 року, 31 жовтня 2007 року до держнотконтори з заявою про прийняття спадщини за законом звернувся батько померлого [PERSON] - [PERSON]. 28 листопада 2007 року до держнотконтори із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася дружина померлого [PERSON] - [PERSON]. 20 травня 2008 року за реєстровим № 1-1429, № 1-1431, № 1-1433 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] на ім'я батька [PERSON], дружини [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] На час смерті [PERSON] кожному із спадкоємців належала кв. [ADDRESS] по 11,66 частин. ( 35% : 3). [INFO] помер дід позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадкоємцями є позивач за первісним позовом, [PERSON], в порядку ст. 1266 ЦК України та його дядько - [PERSON] в порядку ст. 1261 ЦК України і кожному із них після смерті спадкодавця в кв. [ADDRESS] належить по 5,83 ч. Згідно відповіді Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 06.01.2015 року, 30 березня 2011 року до держнотконтори з заявою про прийняття спадщини яка залишилася після смерті [PERSON], померлого [INFO], звернувся син померлого [PERSON] та 27 липня 2011 року за реєстровим номером 5-538 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину кв. [ADDRESS] та 27 листопада 2011 року за реєстровим номером 5-540 на ? частину вкладів які знаходяться у ВАТ «Державний ощадний банк України». 21 березня 2012 року за реєстровим номером 5-216 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину кв. [ADDRESS] та 21 березня 2012 року за реєстровим номером 5-218 на ? частину вкладів які знаходяться у ВАТ «Державний ощадний банк України» на ім'я [PERSON]. Таким чином, після смерті матері [PERSON], позивачу за первісним позовом, належить 65 частин спірної квартири, після смерті батька [PERSON] 11,66 частин квартири, після смерті діда [PERSON] 5,83 частин, а всього 82,49 частин квартири. [PERSON] належить 11,66 частин спірної квартири в порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. [PERSON] належить 5,83 частин спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved