overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що на праві приватної власності є власником будинку [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок [NUMBER] від 05 жовтня 1987 року. В спірному будинку зареєстрований відповідач по справі, син позивача - [PERSON]. Відповідач виїхав зі спірного будинку, забравши всі свої речі та та не проживає в будинку більше дев'яти років, особистих речей і документів відповідача в будинку немає, його місцезнаходження позивачу невідоме. У зв'язку з тим, відповідач відмовляється добровільно знятись з реєстрації, позивач просить усунути перешкоди в реалізації свого права власності, визнавши відповідача такими, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, з посиланням на викладені в позові доводи та обґрунтування просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі, була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.282 ЦПК України. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач не проживає в будинку [ADDRESS], його особистих речей у спірному будинку немає. Вислухавши пояснення, перевірив докази, суд встановив певні юридичні факти та відповідні ним правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні позивачка є власником будинку [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок [NUMBER] від 05 жовтня 1987 року (а.с.7-10). Згідно довідки від 27.07.2017 року за вищезазначеною адресою до теперішнього часу зареєстрований [PERSON] [INFO] (а.с.11). Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 71 ЖК України встановлює порядок збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми особами, встановлюючи певні підстави для цього. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин більш шістьох місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути продовжений. Оскільки відповідач за вказаною адресою відсутній більш шістьох місяців та судові не надано доказів його відсутності з поважних причин, суд вважає, що він, згідно до ст.72 ЖК України втратив право користування жилим приміщенням у вищезазначеному будинку. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що на праві приватної власності є власником будинку [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 грудня 2015 року. В спірному будинку зареєстрований відповідач по справі - [PERSON], колишній чоловік позивачки. Відповідач на початку 2007 року виїхав зі спірного будинку, забравши всі свої речі та мешкає в іншому місці, особистих речей і документів відповідача в будинку немає, його місцезнаходження відповідачу невідоме. У зв'язку з тим, відповідач відмовляється добровільно знятись з реєстрації, позивач просить усунути перешкоди в реалізації свого права власності, визнавши відповідача такими, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з посиланням на викладені в позові доводи та обґрунтування просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі, була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.282 ЦПК України. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач не проживає в [ADDRESS], його особистих речей у спірному будинку немає. Вислухавши пояснення, перевірив докази, суд встановив певні юридичні факти та відповідні ним правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні позивачка є власником будинку [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 грудня 2015 року (а.с.7-9). Згідно довідки від 25.06.2018 року за вищезазначеною адресою до теперішнього часу зареєстрований [PERSON] [INFO] (а.с.15). Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 71 ЖК України встановлює порядок збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми особами, встановлюючи певні підстави для цього. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин більш шістьох місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути продовжений. Оскільки відповідач за вказаною адресою відсутній більш шістьох місяців та судові не надано доказів його відсутності з поважних причин, суд вважає, що він, згідно до ст.72 ЖК України втратив право користування жилим приміщенням у вищезазначеному будинку. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що на праві приватної власності є власником будинку № 7-а по вул. Демократичній в м. Запоріжжі, на підставі рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 17.09.2015 справа № 332/3592/15-ц. В спірному будинку зареєстрована відповідач по справі [PERSON]. Відповідачка ніколи не проживала та не проживає в [INFO], особистих речей і документів відповідача в будинку немає, її місцезнаходження відповідачу невідоме. У звязку з тим, відповідач відмовляється добровільно знятись з реєстрації, позивач просить усунути перешкоди в реалізації свого права власності, визнавши відповідача такими, що втратив право користування жилим приміщенням будинком № 7 по вул. демократичній в м. Запоріжжі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з посиланням на викладені в позові доводи та обґрунтування просить позов задовольнити.\~\~ Відповідач в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не відомі, була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.282 ЦПК України. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідачка не проживає в [INFO], його особистих речей у спірному будинку немає. Вислухавши пояснення, перевірив докази, суд встановив певні юридичні факти та відповідні ним правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні позивачка є власником будинку № 7-а по вул. Демократичній в м. Запоріжжі, на підставі рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 17.09.2015 справа № 332/3592/15-ц (а.с.9-10). Згідно довідки від 07.05.2018 року за вищезазначеною адресою до теперішнього часу зареєстрована [PERSON] [INFO] (а.с.24). Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.\~ Стаття 71 ЖК України встановлює порядок збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми особами, встановлюючи певні підстави для цього. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин більш шістьох місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути продовжений. Оскільки відповідач за вказаною адресою відсутній більш шістьох місяців та судові не надано доказів його відсутності з поважних причин, суд вважає, що він, згідно до ст.72 ЖК України втратив право користування жилим приміщенням у вищезазначеному будинку.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що на праві приватної власності є власником квартири [ADDRESS] , на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2012 року. У спірній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З 2008 року відповідачі з`їхали та не проживають в квартирі [ADDRESS] , їх місцезнаходження позивачу невідоме, особистих речей і документів відповідачів в квартирі немає. У зв`язку з тим, що при виїзді з квартири відповідачі відмовилась добровільно знятись з реєстрації, позивач просить усунути перешкоди в реалізації свого права власності, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що в матеріалах справи є відповідна заява. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, але він були належним чином повідомлені через засоби масової інформації про час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.282 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.248 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вислухавши пояснення, перевірив докази, суд встановив певні юридичні факти та відповідні ним правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні позивач є власниками квартири [ADDRESS] (а.с.11-12).\~ Згідно довідки від 13.11.2017 року за вищезазначеною адресою до теперішнього часу зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , (а.с.15). Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.\~ Стаття 71 ЖК України встановлює порядок збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми особами, встановлюючи певні підстави для цього. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин більш шістьох місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути продовжений. Оскільки відповідач за вказаною адресою відсутній більш шістьох місяців та судові не надано доказів його відсутності з поважних причин, суд вважає, що він, згідно до ст.72 ЖК України втратив право користування жилим приміщенням у вищезазначеному будинку.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що на праві приватної власності є власником квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1726 від 25.12.2006 року та договору дарування від 16.09.2011 року. У спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON]. Фактично відповідач не проживає в спірній квартирі з жовтня 2011 року, його місцезнаходження позивачу невідоме, особистих речей і документів відповідача в квартирі немає. У звязку з тим, що відповідач відмовився добровільно знятись з реєстрації, позивач просить усунути перешкоди в реалізації свого права власності, визнавши відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 72 в будинку № 42 по вул. Історичній в м. Запоріжжі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з посиланням на викладені в позові доводи та обґрунтування просить позов задовольнити. Представник третьої особи до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив. Відповідач, повідомлений належним чином до суду двічі не зявився, у звязку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів (постановляє заочне рішення). Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач [PERSON] не проживає у [INFO], його особистих речей у спірній квартирі немає. Вислухавши пояснення, перевірив докази, суд встановив певні юридичні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено у судовому засіданні позивачка є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7-12). У відповідності до ч.9 ст.110 ЦПК України позови до відповідача місце проживання якого невідоме предявляються за останнім відомим його місцем проживання. Останнє відоме місце проживання відповідачки є м. Запоріжжя. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 71 ЖК України встановлює порядок збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми особами, встановлюючи певні підстави для цього. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин більш шістьох місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути продовжений. Оскільки відповідач за вказаною адресою відсутній більш шістьох місяців та судові не надано доказів його відсутності з поважних причин, суд вважає, що він, згідно до ст.72 ЖК України втратив право користування жилим приміщенням у вищезазначеному будинку. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що на праві приватної власності має квартиру [ADDRESS]. В належній йому квартирі до теперішнього часу залишається зареєстрованою відповідачка по справі колішня дружина позивача, яка, після розірвання шлюбу в листопаді 2014 року в квартирі не проживає, виїхавши до м. Москви, особистих речей і документів відповідачки в квартирі немає. У звязку з тим, що відповідачка будучи зареєстрованою в квартирі, не проживає в ній з листопада 2014 року, позивач просить усунути перешкоди в реалізації свого права власності, визнавши відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 82 в будинку № 50 по вул. Радіаторній в м. Запоріжжі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з посиланням на викладені в позові доводи та обґрунтування просить позов задовольнити. Відповідачка, повідомлена належним чином до суду двічі не зявилася, у звязку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вислухавши пояснення, перевіривши докази, суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5). У відповідності до ч.9 ст.110 ЦПК України позови до відповідача місце проживання якого невідоме предявляються за останнім відомим його місцем проживання. Останнє відоме місце проживання відповідачки є м. Запоріжжя. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 71 ЖК України встановлює порядок збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми особами, встановлюючи певні підстави для цього. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин більш шістьох місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути продовжений. Оскільки відповідач за вказаною адресою відсутній більш шістьох місяців та судові не надано доказів його відсутності з поважних причин, суд вважає, що він, згідно до ст.72 ЖК України втратив право користування жилим приміщенням у вищезазначеному будинку. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначив,що перебуває з відповідачем в шлюбі,зареєстрованого 14 червня 2005 року виконкомом Новогуйвінської селищної ради Житомирського району Житомирської області за актовим записом № 31. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON],[INFO]; [PERSON],[INFO] .Внаслідок постійних непорозумінь між собою,вони з січня 2013 року проживають окремо,ніяких відносин не підтримують.За таких обставин позивач вважає,що сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, обґрунтувавши його наведеними в позові обставинами. Відповідач в судовому засіданні позов визнала,підтвердила,що вони тривалий час проживають окремо та сім'я фактично розпалася. Вислухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи,суд вважає,що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України,шлюб розривається,якщо судом буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя,інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні,сторони тривалий час не підтримують ніяких подружніх стосунків,разом не проживають. Враховуючи,що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності,взаємоповаги,взаєморо- зуміння,а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим,що збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо,заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті права. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надана заява про присвоєння їй прізвища,яке вона мала до державної реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України,позивачу присвоїти прізвище,яке вона мала до державної реєстрації шлюбу,що розривається - [PERSON]. За клопотанням позивача суд понесені ним судові витрати з відповідача на його користь не стягує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначив,що перебуває з відповідачем в шлюбі,зареєстрованого 18 жовтня 1997 року Андрушівським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської області за актовим записом № 67.Від шлюбу неповнолітніх дітей : [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO] тривалого часу сімейне життя погіршувалось. Вони втратили один до одного почуття взаємоповаги, любові та довіри. Внаслідок цього вони з лютого 2014 року проживають окремо,ведуть роздільне господарство,не цікавляться життям один одного,діти проживають з ним.За таких обставин позивач вважає,що сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може.Просив шлюб розірвати,визначити місце проживання дітей разом з ним. Позивач в судове засідання не з'явився,направив заяву про розгляд справи в його відсутність,позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася,направила заяву про розгляд справи в її відсутність,позов визнала повністю,просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] та визначити місце проживання дітей разом з батьком. Дослідивши матеріали справи,суд вважає,що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України,шлюб розривається,якщо судом буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Як встановлено в судовому засіданні,сторони тривалий час не підтримують ніяких подружніх стосунків,разом не проживають. Зазначені обставини визнані відповідачем та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.61 ЦПК України. Враховуючи,що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності,взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає встановленим,що збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо,заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті права. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем надана заява про присвоєння їй прізвища,яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу,що розривається - [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України,відповідачу присвоїти прізвище,яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу,що розривається - [PERSON]. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved