Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, з позовом згодна. У відповідності з ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. [INFO] помер [PERSON], а [INFO] померла його дружина [PERSON], про що свідчать копії свідоцтва про смерть/а.с.10, 11/. Після їх смерті відкрилася спадщина на належне їм майно - житловий будинку [ADDRESS]. Право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 7 травня 1960 року та реєстраційного посвідчення виданого 29 травня 1964 року БТІ /а.с.13,14/. Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] є позивач, як син та відповідачка, як дочка померлих, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження /а.с.8, 9/. Інших спадкоємців немає. [PERSON] звернувся до Мелітопольської державної нотаріальної контори з метою оформити спадщину після померлого батька. Однак, згідно постанови Мелітопольської державної нотаріальної контори, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в договорі купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого Мелітопольською державною нотаріальною конторою 05.07.1960 за р. № 3577 на ім'я [PERSON] та реєстраційного посвідчення Мелітопольського міжміського бюро технічної інвентаризації Запорізької області було вказано, що будинок [ADDRESS] був зареєстрований 29.05.1964 року за р№ 15381 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05.07.1960 року за р. № 3577, тобто не співпадають номери будинку/а.с.19/. Рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 21 жовтня 1965 року адреса житлового будинку змінилася зі старої назви [ADDRESS] на [ADDRESS] /а.с.12/. Крім того, технічний паспорт виданий на житловий будинок по [ADDRESS] /а.с.15-18/. 03.03.2016 рішенням Мелітопольського міськрайонного суду визнано за [PERSON], яка є відповідачкою по даній справі, право власності на ? частку житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що помер [INFO]/а.с.21/. Отже, судом встановлено, що оформити право власності на спадщину позивач не має можливості, оскільки в тексті договору купівлі-продажу дописано кульковою ручкою розмір земельної ділянки [ADDRESS] та замість номеру будинку [ADDRESS], вказаний номер будинку [ADDRESS]. Зазначення іншої адреси у правовстановлюючому документі пов'язане з опискою нотаріуса при посвідченні нотаріальної дії. Таким чином, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] Запорізької області, у порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], що помер [INFO]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved