Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь внесений на депозитний рахунок вклад в сумі 9000 доларів США та проценти на суму вкладу та за несвоєчасне повернення суми вкладу на суму 722,57 доларів США, що по курсу НБУ становить 8417,94 грн., обґрунтовуючи тим, що після закінчення строку дії договору банківського вкладу, укладеного з відповідачем, останній не виплатив в повному обсязі суму вкладу та відсотків за договором, чим порушив права позивача, посилаючись на те, що банк віднесено до категорії неплатоспроможних, розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав письмові заперечення проти позову та просив розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.08.2012 року між ПАТ «Банк «Таврика» та [PERSON] укладено договір №В N003214 банківського вкладу «Дохідний рік» з видачею купонного ощадного (депозитного) сертифікату на пред'явника з щомісячною виплатою процентів, за умовами якого банк прийняв від вкладника [PERSON] 07.08.2012 року суму вкладу в розмірі 9000 доларів США зі строком вимоги 07.02.2013 року та процентною ставкою 10,2% річних. Згідно п.3.1.5. вищезазначеного договору, при закінченні строку зберігання вкладу банк зобов'язується повернути пред'явнику сертифіката суму вкладу та суму нарахованих процентів. Пунктом 5.3. вказаного договору передбачено, що у випадку несвоєчасного повернення з вини банку суми вкладу (погашення сертифікату) та/або суми процентів пред'явнику сертифіката згідно з умовами цього договору, банк сплачує пред'явнику сертифіката пеню у розмірі 0,01% річних від несвоєчасно перерахованої суми за кожен день прострочення платежу, але не більше 0,1% річних від суми простроченого платежу. Згідно ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства та умов договору. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) (ч.1 ст.1060 ЦК України). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються всі нараховані до цього моменту проценти (ч.ч. 1, 5, 6 ст.1061 ЦК України). 08.02.2013 року позивач звернувся до банку із заявою про повернення банківського вкладу та нарахованих відсотків, проте банк повернув позивачу лише проценти за користування коштами за період з серпня по жовтень 2012 року. Свою відмову у видачі позивачу банківського вкладу та процентів банк мотивував тим, що 20 грудня 2012 р. на підставі постанови Правління Національного банку України № 548 Банк віднесено до категорії неплатоспроможних та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20 грудня 2012 р. прийняте рішення щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Банк «Таврика». Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 3 місяці з 21.12.2012 р. по 20.03.2012 р. Вимоги позивача включена до реєстру акцептованих вимог кредиторів та підлягає задоволенню в сумі 73905,36 грн. згідно до 7 черговості. Таким чином, судом встановлено, що станом на 07.02.2013 року заборгованість відповідача за договором банківського вкладу перед позивачем складає 722,50 доларів США - проценти станом на 07.02.2013 року та пеня станом на 21.07.2014 року, що за курсом НБУ складає 8417,94 грн., а також невиплачена сума вкладу - 9000 доларів США, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також слід зазначити, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не забороняє вкладнику під час дії мораторію звертатися до суду за захистом своїх порушених прав. Протягом дії мораторію забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства України. Проте видача таких документів у разі прийняття судового рішення про стягнення не заборонена. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що права позивача порушенню та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача суд стягує судовий збір, сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved