Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму заборгованості по сплаті наданих освітніх послуг у розмірі 5250 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп., посилаючись на те, що 26 серпня 2014 року між Національним фармацевтичним університетом, в особі ректора Черних В.П., та [PERSON] було укладено Договір № зФ-024-3 про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» за спеціальністю «Фармація» (заочна форма навчання 5 років 6 місяців). На підставі п. 42 наказу ректора університету №329 від 29.08.2014 року відповідача було поновлено на заочну форму навчання 3 курсу 2014/2015 навчального року за спеціальністю «Фармація». У зв'язку з тим, що у 2010 році відповідача було відраховано, як [PERSON], у наказі про поновлення зазначено дівоче прізвище відповідно до інформації з Єдиною державною електронною базою з питань освіти. Пунктом 45 наказу ректора НФаУ № 329 від 29.08.2014 року прізвище відповідача в документах НФаУ було змінено з [PERSON] на [PERSON] у зв'язку з одруженням. Загальна вартість послуги за підготовку студента становила 36750 грн. 00 коп. Розмір плати в розрахунку на один навчальний рік (10 місяців; вересень - червень) становив 10500 грн. 00 коп., тому кожного семестру замовник повинен був сплачувати 5250 грн. 00 коп. Обов'язок щодо надання освітніх послуг виконувалися позивачем належним чином. На підставі наказу ректора № 173-ст.4-з/в від 12.07.2016 року відповідача було відраховано за порушення умов контракту. За період з 01.09.2015 року по 31.01.2016 року відповідачем не було здійснено оплату освітніх послуг. З 01.02.2016 року відповідач до занять не приступала. Остання оплата наданих освітніх послуг була здійснена 03.07.2015 року. На момент відрахування у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 5250 грн. 00 коп. Відповідачем не було належним чином виконано свого обов'язку щодо сплати вартості наданих освітніх послуг за договором. На підставі вищевикладеного позивач просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України, причини неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26 серпня 2014 року між Національним фармацевтичним університетом, в особі ректора Черних В.П., та [PERSON] було укладено Договір № зФ-024-3 про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» за спеціальністю «Фармація» (заочна форма навчання 5 років 6 місяців) (а.с. 5 - 7). На підставі п. 42 наказу ректора університету №329 від 29.08.2014 року відповідача було поновлено на заочну форму навчання 3 курсу 2014/2015 навчального року за спеціальністю «Фармація» (а.с. 12). У зв'язку з тим, що у 2010 році відповідача було відраховано, як [PERSON], у наказі про поновлення зазначено дівоче прізвище відповідно до інформації з Єдиною державною електронною базою з питань освіти. Пунктом 45 наказу ректора НФаУ № 329 від 29.08.2014 року прізвище відповідача в документах НФаУ було змінено з [PERSON] на [PERSON] у зв'язку з одруженням (а.с. 12). Згідно з п. 2.1 Договору Національний фармацевтичний університет зобов'язувався надати відповідачу за його кошти освітню послугу на рівні державних стандартів вищої освіти та відповідно до навчальних планів та програм Виконавця, затверджених для обраної спеціальності. Відповідно до п.п. 3.1., 5.3. Договору замовник зобов'язується кожного семестру своєчасно вносити плату за підготовку студента протягом всього терміну навчання, що становить 3 роки 5 місяців. Загальна вартість послуги за підготовку студента становила 36750 грн. 00 коп. Розмір плати в розрахунку на один навчальний рік (10 місяців; вересень - червень) становив 10500 грн. 00 коп., тому кожного семестру замовник повинен був сплачувати 5250 грн. 00 коп. Відповідно до п. 5.4. Договору при оплаті послуг кожного семестру Замовник мав сплачувати вартість навчання за поточний навчальний рік двома платежами: перший платіж - до 01 жовтня поточного навчального року, другий платіж - до 01 березня поточного навчального року. Обов'язок щодо надання освітніх послуг виконувалися позивачем належним чином. На підставі наказу ректора № 173-ст.4-з/в від 12.07.2016 року відповідача було відраховано за порушення умов контракту. За період з 01.09.2015 року по 31.01.2016 року відповідачем не було здійснено оплату освітніх послуг. З 01.02.2016 року відповідач до занять не приступала (а.с. 11). Згідно з п. 4.2. Договору студент зобов'язаний виконувати всі вимоги, які ставляться перед ним виконавцем відповідно до законодавства України, навчальних планів, правил внутрішнього розпорядку виконавця. Остання оплата наданих освітніх послуг була здійснена 03.07.2015 року. На момент відрахування у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 5250 грн. 00 коп. (8). Відповідачем не було належним чином виконано свого обов'язку щодо сплати вартості наданих освітніх послуг за договором. Згідно з п.5 ч.1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту», порушення умов контракту є підставою для відрахування студента. Відповідно до п. 9.2 Договору виконавець має право в односторонньому порядку відрахувати студента за невиконання навчального плану, за порушення умов Договору, порушення Положення виконавця, навчальної дисципліни, правил внутрішнього розпорядку виконавця, за порушення замовником зазначеного в Договорі порядку внесення плати за навчання - несплати вартості підготовки, та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Згідно з п.11 ч.3 ст. ст.34 Закону України «Про вищу освіту», повноваження щодо відрахування студентів належать ректору вищого навчального закладу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач зі свого боку не виконав умови договору, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за надання освітніх послуг. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову 1600 грн. 00 коп. судового збору (а.с. 4). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved