Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на його користь та на його утримання на час навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання. Вимоги обґрунтував тим, що відповідач [PERSON] , є його батьком. На даний час навчається на І курсі Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, на денній формі навчання. Термін навчання до 30 червня 2023 року. Оскільки у зв`язку з продовженням навчання у вказаному навчальному закладі потребує матеріальної допомоги, вважає, що відповідач повинен утримувати його до закінчення навчання, тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд справу розглянути у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) до закінчення ним навчання. Надавши при цьому довідку з місця роботи про розмір відрахувань з заробітної плати за період з січня 2019 по листопад 2019 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження позивача [PERSON] , відповідач [PERSON] , є його батьком (а.с.3). Повнолітній [PERSON] з 01.09.2019 року є студентом Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна 1 курсу групи ф012, денної форми навчання. Дата закінчення навчання 30.06.2023 року (а.с.8). З довідки - (Звіт про здійснення відрахувань та виплати) за №КОР-3 08/4312 від 27.12.2019, виданої ВП Знам`янський загін воєнізованої охорони, що надана відповідачем як доказ можливості сплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), вбачається що сума утримана з останнього за період з січня 2019 по листопад 2019, складає 39332,14 грн. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Враховуючи те, що повнолітній [PERSON] продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі навчання у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) останнього. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial