Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість, у розмірі 127402,27 грн. за кредитним договором, відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.01.2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №860/13-27/18/3/8-042. За умовами кредитного договору ьанк надав позичальнику кредит у сумі 90990,00 грн. Строк погашення заборгованості до 09.01.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 7,77 % річних. Взяті на себе зобовязання за Кредитним договором №860/13-27/18/3/8-042 від 24.01.2008 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] кредит. Відповідач [PERSON] використавши надану можливість, скористався кредитними коштами позивача, проте до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобовґязання зі сплати кредиту, відсотків, комісії, в звязку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом. У судове засідання представник позивача з`явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання зявилась заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі та надала письмові заперечення на позов згідно з якими вказує, що позивачем пропущений строк позовної давності, у звязку з чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укосоцбанк». Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №860/13-27/18/3/8-042 від 24.01.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 90900,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7,77 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, зі строком повернення кредиту до 09.01.2015 року. (а.с. 5-10). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України , якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Взяті на себе зобовязання за Кредитним договором №860/13-27/18/3/8-042 від 24.01.2008 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] кредит. Відповідач [PERSON] використавши надану можливість, скористався кредитними коштами позивача, проте до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобовґязання зі сплати кредиту, відсотків, комісії. У звязку з зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором №860/13-27/18/3/8-042 від 24.01.2008 року [PERSON] станом на 11.11.2015 року має заборгованість 127402,27 грн., яка складається з наступного: - сума заборгованості за кредитом 60019,91 грн. - сума заборгованості за відсотками 10754,15 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 29378,68 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 821,18 грн. - Розмір інфляційних витрат за кредитом - 25705,62 грн. -Розмір інфляційних витрат за відсотками 722,72 грн. (а.с. 11-12) При цьому, з \~матеріалів справи вбачається, що представник відповідача просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки \~(ст. 257 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, \~прийняте \~за \~наслідками розгляду \~\~заяви \~\~про \~\~перегляд \~\~судового \~\~рішення \~з \~мотивів неоднакового \~застосування \~судом \~(судами) \~касаційної \~інстанції одних \~\~і \~\~тих \~\~самих \~\~норм \~\~матеріального \~права \~у \~подібних правовідносинах, \~є \~обов'язковим \~для \~всіх \~\~суб'єктів \~\~владних повноважень, \~\~\~\~які \~\~\~\~застосовують \~\~\~\~у \~\~\~своїй \~\~\~діяльності нормативно-правовий акт, \~що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Верховний Суд України у постанові від 06.11.2013 року по справі № 6-116цс13 зазначив, що, відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Відповідно до вимог\~ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної\~\~давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.\~\~ Як свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором , останній платіж погашення заборгованості відповідачем був зроблений 10.11.2009 року. Банк не дотримався трирічного строку, оскільки право предявлення вимоги виникло 10.11.2009, строк позовної давності за наданим кредитом сплинув 10.11.2012 року, а позов зареєстровано у суді 23.02.2016 року Враховуючи, що позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом 23.02.2016 року, а строк звернення до суду сплинув 10.11.2012 року, поважності пропущення позовної давності в судовому засіданні не встановлено, а тому суд застосовує позовну давність до заявлених вимог та відмовляє в задоволенні позову. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до\~ст. 88 ЦПК України.\~\~

Outcome: dismissed