Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]; передати малолітніх [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] для подальшого влаштування органу опіки та піклування Люботинської міської ради Харківської області% стягувати з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний № [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 серпня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; закріпити житловий будинок [ADDRESS] за малолітніми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у вигляді накладання заборони на відчуження житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що відповідач [PERSON] звернулася до виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області з заявою від 18 січня 2017 року, в якій просила влаштувати її дітей терміном на 6 місяців до КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія» через відсутність у неї постійного місця проживання, засобів до існування та роботи, зловживання спиртним напоями. Згодом, 03 лютого 2017 року, [PERSON] подала заяву про відмову від наміру влаштувати дітей до соціального закладу. Але в ході перевірки спеціалісти служби у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області провели обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] та її доньок, а також з'ясували, що відповідач неодноразово залишала дітей без догляду, не має постійної роботи, зловживає спиртним напоями та не переймається створенням необхідних умов для проживання дітей, забезпечення їх потреб у харчуванні та одязі, а також у здобутті ними освіти. Це свідчить, на думку позивача, про ухиленням [PERSON] від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей. В судовому засіданні представник позивача Мухін С.О., який на підставі довіреності одночасно представляє інтереси третьої особи - Служба у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. В своїх поясненнях представник позивача посилався на обставини, викладені в позові, а також додатково пояснив, що з вересня 2016 року спеціалістами Служби у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області проводились профілактичні бесіди з [PERSON] з приводу належного виховання та утримання дітей, а також їй пропонували допомогу у забезпеченні дітей одягом і ліками, влаштування дітей на навчання. Але від будь-якої допомоги [PERSON] відмовлялася. Після подання до органу опіки та піклування заяви від 03 лютого 2017 року [PERSON] зникла на деякий час з місця проживання та залишила дітей разом зі своїм співмешканцем, [PERSON]. На весні, коли потепліло, [PERSON] разом з дітьми та співмешканцем переїхали до будинку за адресою: [ADDRESS], де проживали тимчасово, переважно займалися тим, що розпивали спиртні напої. Але згодом [PERSON] знову змінила місце проживання та за викликами на засідання комісії з питань захисту прав дитини, аби з'ясувати чи ухиляється вона від виконання батьківських обов'язки, не з'являється. Крім цього, представник позивача Мухін С.О. в своїх поясненнях посилався на вимоги ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» в якості обгрунтування вимоги про накладання заборони на відчуження житлового будинку [ADDRESS] з метою забезпечення права дітей на користування житловим приміщенням в цьому будинку. Відповідачі [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом публікації оголошення в пресі про її виклик. Про причини неявки в судове засідання [PERSON] не повідомила, тому суд виходить з того, що її неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про відкладення розгляду справи відповідач до суду не подавала. Суд, зі згоди представника позивача, розглянув справу за відсутністю відповідача в заочному порядку. В судовому засіданні, вислухавши пояснення представника позивача Мухіна С.О., дослідивши наявніс в справі докази, суд встановив наступне. Народження [INFO] дитини, [PERSON], зареєстровано Манченківською селищною радою Харківського району Харківської області 05 жовтня 2009 року, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 05 жовтня 2009 року. Батьками дитини у свідоцтві вказані [PERSON] і [PERSON]. Народження [INFO] дитини, [PERSON], зареєстровано Відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області 27 жовтня 2010 року, актовий запис № 258, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 27 жовтня 2010 року. Батьками дитини у свідоцтві вказані [PERSON] і [PERSON]. Згідно з витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00018619422 від 01 вересня 2017 року та № 00018619660 від 01 вересня 2017 року, відомості про батьків обох дітей записані в актових записах на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані приймати участь у вихованні дитини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За повідомленням адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Харківській області від 16 серпня 2017 року, [PERSON] зареєстрована, починаючи з 20 жовтня 2010 року, за адресою: [ADDRESS]. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 вересня 2017 року житловий будинок за вищевказаною адресою належить на праві спільної часткової власності в рівних частках, по 1/2 частині, [PERSON] і [PERSON] на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 19 травня 2008 року, ухваленого в справі № 2-217/08. Актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 09 вересня 2016 року, проведеним за адресою: [ADDRESS], було встановлено незадовільний санітарний стан приміщення, де проживає відповідач [PERSON] з дітьми. При обстеженні 01 березня 2017 року житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] було встановлено, що вона проживає за іншою адресою: [ADDRESS], але і в цьому житловому будинку санітарний стан приміщення виявився незадовільним, умови для належного вихованні дітей відсутні, діти хворіють та потребують забезпечення одягом. В заяві від 13 березня 2017 року, поданій на ім'я Люботинського міського голови, [PERSON] повідомила про те, що разом з її сином, [PERSON] проживає [PERSON] з малолітніми дітьми, [PERSON] і [PERSON], які не забезпечені одягом за сезоном з причин зловживання матір'ю спиртними напоями. В судовому засідання за ініціативою представника позивача булий допитані в якості свідка [PERSON] і [PERSON] Так, свідок [PERSON] пояснила суду, що дізналася про [PERSON] два роки тому, відколи її син, [PERSON], почав жити з нею разом. Але невдовзі вони вдвох почали часто вживати спиртні напої, через що діти [PERSON] залишалися без догляду, вешталися по вулиці. Також [PERSON] пояснила, що минулого року вона бачила [PERSON] у будинку по [ADDRESS], де вона мешкала в половині будинку, яка належала [PERSON]. З чуток вона, [PERSON], дізналася, що [PERSON] був батьком молодшої дитини [PERSON], тому й зареєстрував її у своїй частині будинку. Але цей чоловік вже кілька років як помер. Також минулого року, як пояснила [PERSON], стався такий випадок. Вона приїхала до свого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], та в літній кухні побачила [PERSON] і [PERSON] - дітей [PERSON] На її запитання діти пояснили, що їх напередодні привів [PERSON] та залишив, вони просиділи усію ніч і день та нічого не їли. Вона нагодувала дітей, які були дуже голодними, після чого зателефонувала [PERSON], аби спитати де її діти. В телефонній розмові [PERSON] переконувала, що дівчата разом з нею, вони доглянуті і нагодовані. Але невдовзі за дітьми знову прийшов її син, [PERSON], та відвів їх до матері. Крім цього, [PERSON] пояснила, що її син, [PERSON], та [PERSON] постійно вживають спиртні напої. Інший свідок, [PERSON], пояснила суду, що минулого року бачила на вулиці [PERSON] та [PERSON], які йшли від пункту прийому металобрухту, розташованому на вул. Херсонська в м. Люботин, в руках вони тримали якійсь пакунки. Але більш за усе її увагу привернули дівчата, які йшли разом з [PERSON], бо вони були вдягнені у легкий одяг, хоча вже було холодно, та виглядати дуже виснаженими. Як вбачається з листа Люботинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 6 серпня 2017 року, адресованого начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області, [PERSON] протягом 2017 року постійно змінювала місце проживання, але, не зважаючи на це, працівники соціального центру неодноразово намагалися зустрітися з [PERSON], аби вручити їй запрошення до центру для отримання допомоги у забезпеченні одягом і взуттям для дітей, переоформленні документів на отримання соціальних виплат. Також працівник центру намагалися привернути увагу [PERSON] до створення безпечних умов для утримання дітей, правильного та раціонального харчування, своєчасного реагування на погіршення стану їх здоров'я. Але всі зусилля працівників соціального центру виявилися марними, бо [PERSON] не реагує на повідомлення та уникає зустрічей. Згідно з повідомленням Відділу освіти Люботинської міської ради Харківської області від 12 вересня 2017 року малолітні [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], на навчанні в загальноосвітніх закладах м. Люботин не перебувають. Виконавчий комітет Люботинської міської ради Харківської області у своєму висновку № 03-36/2991 від 16 серпня 2017 року вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки відповідач вказані в ст. 150 СК України обов'язки не виконую, не утримує у належний спосіб дітей, не займається їх вихованням, не піклується про стан їх здоров'я, їх фізичний, духовний та моральний розвиток та навчання, суд вважає позов обґрунтованим і позбавляє [PERSON] батьківський прав. Відповідно до ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим; якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Враховуючи поведінку відповідача [PERSON], яка зневажливо ставиться до потреб дітей у забезпеченні їх їжею, одягом і лікуванням, а також відсутність відомостей про батьків обох дітей та інших родичів, які б виявили турботу про подальшу долю дітей, суд вважає за необхідне передати дітей органу опіки та піклування. Позбавлення відповідача батьківський прав не звільняє їх від обов'язку утримувати дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 166 СК України одночасно з позбавленням батьківський прав су може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд задовольняє позов в цій частині і стягує з [PERSON] аліменти на користь дітей в розмірі 1/3 частині від усіх видів її заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде достатнім для забезпечення потреб дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище платника аліментів, яка є працездатною людиною та не має на утриманні інших дітей. Щодо вимоги позивача про закріплення житлового будинку за малолітніми дітьми, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна. Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. В той же час, у ст. 18 цього ж Закону вказано, що діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем; органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Аналізуючи наведені норми законодавства, суд приходить до висновку, що забезпечення прав дітей на майно шляхом накладення заборони на відчуження може бути здійснено судом лише по відношенню до нерухомого майна, яке перебуває у володінні їх батьків, які позбавлені батьківських прав. В даній справі судом з'ясовано, що житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований на праві власності осіб, які не являються батьками дітей та які не позбавлені батьківських прав, лише один зі співвласників надав [PERSON] право на проживання в цьому будинку. Тому в даному випадку захисту підлягають права дітей на користування займаним приміщенням, контроль за додержанням яких повинен здійснювати безпосередньо орган опіки та піклування. На цій підставі суд відмовляє в задоволенні цієї позовної вимоги. Так як суд частково задовольняє позов, то одночасно з відповідача підлягають стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн. на користь держави і витрати, пов'язані з публікацією оголошення в пресі про виклик, в сумі 420,00 грн., оскільки позивач звільнений від сплати цих сум.

Outcome: partial