Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 05 листопада 1988 року зареєстрував шлюб з відповідачем. [PERSON] у позовній заяві зазначив, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, постійно виникають сварки. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони в процесі проживання сім'єю виявили несумісність характерів, різні погляди на життя. Від шлюбу сторони по справі мають повнолітню доньку, яка на теперішній час мешкає зі своїм чоловіком окремо. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання призначені на 15 лютого 2017 року, 01 березня 2015 року, 13 березня 2017 року не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність не подавала, тому відповідно до п. 4 ст.\~169, ст.\~224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу,\~\~відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України. Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. Відповідно до статей\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як вбачається зі ч. 2\~ ст. 104 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України\~ вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України \~передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 \~ст. 110 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~ у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~ст. 115 СК України\~ передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1\~ст. 61 ЦПК України\~ обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так, з матеріалів вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Беспала») [PERSON], [INFO], одружились 05.11.1988 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження виконкомом Олександрівської селищної ради Марїнського району Донецької області зроблено запис за № 41, відповідно до свідоцтва про одруження І-НО № 452199. Прізвище дружини після одруження присвоєно «Пінчук». Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved