Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання за ним в порядку спадкування права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO]. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що [INFO] помер [PERSON], який був батьком позивача, після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Інших спадкоємців після померлого [PERSON] немає. Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не зареєстрував право власності на вказаний будинок. При цьому, рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 12.08.2013 року та додатковим рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 17.10.2013 року за спадкодавцем [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову та просив визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок з допоміжними будівлями та спорудами. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. Від відповідача Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутність їхнього представника. Дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про народження позивача; копію свідоцтва про смерть [PERSON]; копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 12.08.2013 року по справі № 468/1446/13-ц; копію додаткового рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 17.10.2013 року по справі № 468/1446/13-ц; повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] від 16.04.2014 року № 183/01-16; копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18.12.2013 року; копію висновку оцінки вартості від 31.01.2014 року; постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.04.2014 року; копію спадкової справи №157/2013 після смерті [PERSON]), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину, подавши відповідну заяву нотаріусу. Інша спадкоємиця за законом першої черги - [PERSON] в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини відмовилась від її прийняття на користь позивача. Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не зареєстрував право власності на вказаний будинок. Проте, рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 12.08.2013 року та додатковим рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 17.10.2013 року за спадкодавцем [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок з допоміжними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 1268; 1269 ч.1; 1270 ч.1 ЦК України, зі змісту яких слідує, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] (син спадкодавця) є спадкоємцем першої черги за законом, і належним чином прийняв спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO], оскільки у встановлений законом шестимісячний строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Спадкодавець позивача [PERSON] мав за життя у своїй власності вказаний в позові будинок, що підтверджено відповідними судовими рішенням, які набрали законної сили, але з об'єктивних причин не встиг зареєструвати за собою право власності на будинок, оскільки раптово помер. Вказані обставини у комплексі з визнанням позову відповідачем і з врахуванням принципу справедливості вказують на необхідність задоволення позову. На підставі ч.1 ст. 321; ст.ст. 328; 1268; 1269 ч.1; 1270 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved