Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якій зазначив, що [INFO] року померла його дружина - [PERSON], якій за час її життя належало на праві власності 1/2 частини квартири, що розташована: [ADDRESS]. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частини квартири, що розташована: [ADDRESS], позивачу було відмовлено державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Шкицькою Ю.А. у зв'язку із тим, що після померлої в наявності два спадкоємця: [PERSON] та [PERSON], розмір часток спадкоємців за законом є рівними, а тому видати свідоцтво про право на спадщину за законом на все майно померлої: 1/2 частину квартири, що розташована: [ADDRESS], немає законних підстав. Тому позивач просить визнати за ним право власності на вказане майно. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що просить справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у вирішенні справи покладалася на рішення суду. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. [INFO] року померла [PERSON].(а.с. 6) Померла була дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження. (а.с. 5) [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.12.1993, виданого Бюро приватизації жилфонду ПО «Станкозавод», належало на праві власності 1/2 частини квартири, що розташована: [ADDRESS]. (а.с. 10) Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно позивач є спадкоємцем першої черги. Частиною 1 статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або не законність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи визнання позову відповідачем, визнання позову не суперечить закону не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та викладене, приводить суд до висновку про те, що за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини на 1/2 частини квартири, що розташована: [ADDRESS], а позов задовольнити. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністерства України. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь держави 640.00 гривень судового збору, оскільки позивач в силу п.9 ч.1ст.5Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved