Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що є власником земельної ділянки № 218, площею 3,00 га на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 286773, виданого Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 07 вересня 2006 року. Між позивачем та фермерським господарством «Солон» в особі Солон П.А. 24 липня 2006 року був укладений договір оренди належної йому земельної ділянки терміном на п'ять років, при цьому договір був укладений у трьох примірниках, один з яких 04 вересня 2007 року був зареєстрований в Одеській регіональній філії «Центр ДЗК», другий надано позивачу, а третій залишився у орендаря. Позивач зазначає, що оскільки договір було укладено 24 липня 2006 року, він за місяць до закінчення терміну його дії звернувся до орендаря щодо повернення належної йому земельної ділянки, однак йому пояснили, що термін дії договору відраховується з моменту його державної реєстрації, тобто, з 04 вересня 2007 року, а тому моментом припинення дії договору є сплив п'яти років, а саме, 04 вересня 2012 року. На підставі викладеного 02 серпня 2012 року він звернувся до відповідача щодо небажання продовжувати договір оренди земельної ділянки після закінчення строку його дії, однак відповідач не прийняв його заяву, посилаючись на те, що ФГ «Солон» на даний час не існує. На його неодноразові заяви та звернення відповідач не реагував, земельну ділянку не повернув та в період з 04 вересня 2012 року по теперішній час продовжує нею користуватися. В жовтні 2012 року належну йому земельну ділянку відповідач засіяв озимою пшеницею. 26 квітня 2013 року він знову звернувся до відповідача з вимогою про повернення йому земельної ділянки, однак знову одержав формальну відповідь та посилання на додаткову угоду про продовження строку оренди земельної ділянки до десяти років. Площа його земельної ділянки складає 3,00 га, середня врожайність озимої пшениці по господарству відповідача в 2013 році складає 42,0 ц. Середня ціна однієї тони пшениці по Україні станом на 01 вересня 2013 року складає 1450 гривень, отже, неправомірними діями відповідача, які виразилися у неповерненні йому земельної ділянки, йому завдано матеріальні збитки в сумі 18270 гривень, які складаються із вартості неодержаного врожаю пшениці, обчисленні за ринковими цінами, виходячи з середньої врожайності у господарстві відповідача 42,0 ц х 3,0 га = 126,0 ц - 12,6 х 1450 грн. = 18270. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 20000 гривень. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях як відносно нього так відносно його близьких, у нього порушився сон, він почав нервувати, в нього погіршився стан здоров'я, що виразилося у піднятті тиску та головних болях, у зв'язку з чим він змушений був лікуватися. 07 травня 2013 року та 17 липня 2013 року йому було призначено лікування, про що є запис в амбулаторній карті. Також протягом липня-серпня 2013 року відповідач тричі звертався до нього з листами-пропозиціями про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки, але додаткову угоду позивач не укладав, тому вважає такий договір (угоду про внесення змін) недійсним з моменту його державної реєстрації, а саме, 23 серпня 2012 року. Позивач вважає протиправними дії відповідача - відділу Держземагенства в Ананьївському районі Одеської області, що стосується держаної реєстрації угоди про внесення змін до договору оренди у зв'язку з її невідповідністю вимогам чинного законодавства та відсутністю згоди другої сторони, тобто, позивача, про що свідчить відсутність його підпису у вказаній угоді. [PERSON] вказує, що на його запит відділом Держземагенства в Ананьївському районі Одеської області йому було надано ксерокопію договору оренди від 24 липня 2006 року та угоду про внесення змін до договору оренди, в якій відсутній його підпис, а тому його згода, що свідчить про незаконність реєстрації відділом Держземагенства вказаної угоди, оскільки вона не відповідає вимогам чинного законодавства. Ніхто та ніколи йому не доводив, що існує угода про внесення змін до договору оренди. Він будь-яких угод про внесення змін до договору оренди не укладав, не підписував. На підставі викладеного позивач просить стягнути з ТОВ «Магнолія Лан» понесені ним матеріальні збитки в сумі 18270 гривень та моральну шкоду в розмірі 20000 гривень, зобов'язати відділ Держземагенства в Ананьївському районі Одеської області визнати недійсною угоду про внесення змін до договору оренди землі від 24 липня 2006 року та скасувати її, стягнути з ТОВ «Магнолія Лан» судові витрати по справі. 27 грудня 2013 року від відповідача до Ананьївського районного суду Одеської області надійшли заперечення проти позову позивача, в яких відповідач з позовною заявою не погоджується, вважає її безпідставною, а тому такою, що не підлягає задоволенню. Свої заперечення відповідач аргументує тим, що 04 вересня 2007 року між ФГ «Солон» та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки строком на п'ять років. По закінченню строку договору оренди земельної ділянки за відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору листа-повідомлення орендодавця [PERSON] про заперечення у поновленні договору оренди орендар вважав, що договір поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені попереднім договором. Крім того [PERSON] отримував від відповідача орендну плату включно по теперішній час, що свідчить про те, що орендодавця влаштовували умови оренди. Відповідачем позивачу тричі 22 липня 2013 року, 01 серпня 2013 року, 21 серпня 2013 року, направлялися листи з пропозицією прибути до адміністративної будівлі товариства для вирішення питання про розірвання договору оренди земельної ділянки, на що позивач відмовився. Вказане свідчить про фактичне небажання позивачем розірвати договір оренди земельної ділянки, а створити формальні обставини для стягнення з відповідача додаткових коштів, не обумовлених умовами договору ти отримати додаткову фінансову вигоду, у зв'язку з чим відповідач просить у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Магнолія Лан» та відділу Держземагенства в Ананьївському районі Одеської області про визнання угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки недійсною, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди відмовити у повному обсязі (а.с. 32-34). В судове засідання на розгляд справи позивач та представник позивача, який діє на підставі довіреності (а.с. 23) не з'явилися, однак позивач надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність та у відсутність його представника, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 63). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що 24 липня 2006 року між ФГ «Солон» [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки. Потім ФГ «Солон» було перейменоване на ТОВ Агрофірма «Селянка», а надалі правонаступником стало ТОВ «Магнолія Лан». У 2012 році було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди, яка була у встановленому порядку зареєстрована. На початку березня 2013 року [PERSON] звернувся до нього про повернення йому змеленої ділянки. Він пояснив [PERSON], що земельна ділянка засіяна, тому він може прийти восени та отримати свою земельну ділянку. Потім [PERSON] 4 чи 5 березня 2013 року знову звернувся до нього з приводу повернення земельної ділянки. Він пояснив позивачеві, що не може повернути його земельну ділянку, оскільки вона засіяна. Також він виїжджав разом з позивачем на місце знаходження земельної ділянки для встановлення її меж та складання акту прийому-передачі земельної ділянки, але приїхавши на місце, позивач декілька хвилин пробув на місці, після чого поїхав, та від підписання акту прийому-передачі відмовився. У 2013 році позивач не отримував оренду плату, тому що не приходив та не приходить її отримувати. Офіційно в натурі межі земельної ділянки позивача не встановлені, але вони видні на карті. На сьогоднішній день земельна ділянка позивача не обробляється. Представник відповідача - ТОВ «Магнолія Лан» в особі Солон П.А., діючий на підставі доручення (а.с. 61), в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що вважає позов безпідставним та необґрунтованим, так як позивач три роки отримував орендну плату, про що свідчать відомості. Також позивач просить стягнути на його користь матеріальні збитки в розмірі 18270 гривень та моральні збитки в розмірі 20000 гривень. Відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 284 від 19 квітня 1993 року збитки встановлюються спеціальними комісіями, які створюються районними державними адмінкомісіями. Позивач не надав до позову висновку такої комісії, яка б встановила такі збитки. Таким чином збитки, які вказав позивач, він вважає надуманими, оскільки такого розрахунку і така комісія створені не були, отже і такі збитки створені не були. Що стосується моральної шкоди, то вона взагалі надумана та не обґрунтована, тому якщо не завдана матеріальна шкода, то не може бути і моральної шкоди. Позивач вказує, що йому не повернута його земельна ділянка, однак ТОВ «Магнолія Лан» тричі пропонувало позивачеві забрати його земельну ділянку. Ця земельна ділянка не обробляється. Всі підстави позову вважає взагалі не обґрунтованими, тому просить у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача - відділ Держземагенства в Ананьївського району Одеської області, діючий на підставі довіреності (а.с. 29), в судовому засіданні пояснив, що 24 липня 2006 року позивач уклав з відповідачем договір оренди земельної ділянки, який був зареєстрований у відділі Держземагенства в Ананьївському районі Одеської області. 23 серпня 2012 року була зареєстрована додаткова угода відповідача з позивачем, підставою для укладання якої було закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки. Додаткова угода відповідала вимогам, тому він її зареєстрував. На сьогоднішній день відповідач на законних підставах обробляє землю позивача. Позивач звертався до відділу Держземагенства з проханням про надання копії договору оренди. Суд, заслухавши відповідача та представників відповідачів, допитавши свідків, вивчивши та перевіривши документи справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною позивача. 02 серпня 2012 року вона разом з чоловіком (позивачем) прибула до адміністративної будівлі ТОВ «Магнолія Лан» із заявою про припинення договору оренди земельної ділянки після його закінчення, тобто, у вересні 2012 року закінчувався термін дії договору. Переглянувши вказану заяву, директор ТОВ «Магнолія Лан» Солон П.А. (відповідач) пояснив, що ФГ «Солон» не існує, на даний момент існує ТОВ «Магнолія Лан». Тому він не прийняв заяву, а сказав, що восени вирішить питання про повернення позивачеві земельної ділянки. Де знаходиться земельна ділянка позивача, вона знає приблизно. Більше ніяких заходів окрім написання заяви, вони не здійснювали. За 2012 рік позивач отримав орендну плату, а за 2013 рік не отримав, так як до ТОВ «Магнолія Лан» з даного приводу не звертався. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що працює в ТОВ «Магнолія Лан» на посаді бухгалтера. У 2006 році між ФГ «Солон» та позивачем було укладено договір оренди земельної ділянки. В подальшому з позивачем було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки на 10 років. Чи приходив позивач до адміністративної будівлі фірми для укладання вказаної угоди, вона не пам'ятає, але вважає, що у будь-якому випадку позивач повинен був прийти для укладання угоди, так як йому не обхідно було надати оригінали та копії таких документів, як, паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, договір про оренду земельної ділянки та державний акт про право власності на земельну ділянку. З приводу повернення земельної ділянки позивач звертався один раз, а потім ніяких претензій не пред'являв. За 2013 рік позивачеві нарахована оренда плата, про що свідчать відомості. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює в ТОВ «Магнолія Лан» на посаді помічника бухгалтера. У 2010 році позивач укладав додаткову угоду на 10 років, для чого надав копію паспорта, ідентифікаційного коду, державного акту про право власності на земельну ділянку та договору оренди змеленої ділянки. Вказану угоду готувала вона. Коли позивач укладав вказану угод, то ніяких претензій не мав. Всі документі він надавав особисто. Вказану угоду неможливо було укласти, якщо позивач не надав би копії вище вказаних документів. В угоді вона вписувала прізвище позивача, так як свій підпис він може поставити тільки після отримання оригіналу. Раніше позивач отримував орендну плату та ніяких претензій не мав. У 2012 році позивач звертався з приводу повернення йому земельної ділянки. У 2013 році позивач не отримав орендну плату, однак вона була йому нарахована. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює в ТОВ «Магнолія Лан» на посаді головного бухгалтера. У 2013 році позивач звернувся до ТОВ «Магнолія Лан» про те, що додаткова угода складена з порушеннями. У 2012 році позивач отримував орендну плату за оренду його земельної ділянки. Додаткову угоду вони не можуть укладати без оригіналів документів. Угода підписується після реєстрації. Позивач надав копії всіх необхідних документів. Додаткову угоду позивач уклав у 2010 році. У 2011-2012 роках позивач отримував орендну плату та не пред'являв претензій. У 2013 році йому було нараховано орендну плату, але позивач не прибув для її отримання. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, та їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач - [PERSON], [INFO], уродженець та мешканець [ADDRESS] (а.с. 4). Встановлено також, що відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 286773, що виданий 07 вересня 2005 року на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 15 лютого 2005 року № 45 на ім'я [PERSON], який на праві власності має земельну ділянку, площею 3,00 га, розташовану на території Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 5). Крім того з копії договору оренди земельної ділянки № 1291 від 24 липня 2006 року вбачається, що 24 липня 2006 року між ФГ «Солон» та [PERSON], який є власником земельної ділянки, площею 3,00 га, на підставі державного акта серії ЯА № 286773, укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого ФГ «Солон» приймає в оренду у [PERSON] вказану земельну ділянку та сплачує останньому щорічно орендну плату. Даний договір зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди в Ананьївському відділ реєстрації Одеської регіональної філії Центру ДЗК 04 вересня 2007 року за № 0407160800365 (а.с. 6-7) Також з копії угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки вбачається, що між [PERSON] та ТОВ Агрофірма «Селянка» укладено угоду про укладення договору оренди на 10 років (а.с. 8). З відомостей на видачу орендної плати, наданих ТОВ «Магнолія Лан» вбачається, що товариство протягом 2010-2012 років проводило розрахунок з [PERSON] за оренду земельного паю (а.с.64-72). Із заяви від 02 серпня 2012 року видно, що позивач звертався до відповідача з проханням повернути земельну ділянку (а.с. 9). Із заяви від 26 квітня 2013 року видно, позивач звертався до відповідача з проханням повернути в найкоротший термін земельну ділянку, так як він бажає самостійно її обробляти (а.с. 10). З повідомлення відповідача позивачеві від 01 травня 2013 року видно, що згідно додаткової угоди від 23 серпня 2012 року строк оренди земельної ділянки продовжено на 10 років, а про розірвання договору достроково відповідно до п. 8.3. вказаного договору позивачеві необхідно за два роки до розірвання договору попередити орендатора письмово (а.с. 11) Із запрошень від 22 липня 2013 року, 01 серпня 2013 року, 21 серпня 2013 року, видно, що відповідач запрошував позивача до адміністративної будівлі ТОВ «Магнолія Лан» для розірвання договору оренди земельної ділянки позивача (12, 13, 14). Відповідно до нової редакції статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнолія Лан», ТОВ «Магнолія Лан», попередня назва - товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Селянка» (далі - «Товариство»), створене шляхом реорганізації та є повним правонаступником всіх прав та обов'язків фермерського господарства «Солон», зареєстрованого у Ананьївській районні державній адміністрації, реєстровий номер 15261020000000023 від 25 квітня 2004 року (а.с. 45-56). Згідно ст.10 п. 3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд, згідно ст. 11 п. 1 ЦПК України розглядає цивільні справи , в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ст. 407 п. 1 ЦК України Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Як визначено в ст. 792 ЦК України та ст.ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі №161-ХІV від 06 жовтня 1998 року з наступними доповненнями та змінами, за договором оренди земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.ст. 124, 125, 126 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону. Відповідно до ст. ст. 628, 638 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, що узгоджується з ч.3 ст.640 ЦК України (нормативний акт, який вступив в силу після прийняття Закону України «Про оренду землі» і є основним актом цивільного законодавства), відповідно до якої договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. За правилами ст.27 Закону України «Про оренду землі» відповідачеві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до п. 1, 2 Постанови Кабінету міністрів України № 284 від 19 квітня 1993 року «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» власникам землі відшкодовуються збитки (неодержані доходи), заподіяні зайняттям земельних ділянок або встановлення обмежень щодо їх використання. Неодержаний дохід - це дохід, який міг би одержати власник землі із змеленої ділянки і який він не одержав внаслідок її тимчасового зайняття, обмеження прав, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадян, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Матеріалами справи, поясненнями свідків, відповідачів та їх представників встановлено та підтверджено, що позивач [PERSON] на протязі 2010-2012 років отримував орендну плату, про що свідчать відомості про видачу сільгосппродукції в рахунок орендної плати, надані відповідачем, тобто, його влаштовували умови оренди, але водночас позивач вказує, що його земельною ділянкою відповідач користувався неправомірно. Крім того, позивач по закінченню строку дії договору оренди не звернувся до відповідача про заперечення у поновленні договору, тому відповідач вважав, що договір поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені попереднім договором. Відповідач тричі, 22 липня 2013 року, 01 серпня 2013 року, 21 серпня 2013 року, звертався до позивача з листами, в яких пропонував прибути до адміністративної будівлі товариства для вирішення питання про розірвання договору оренди земельної ділянки, на що позивач відмовився, чим показав своє небажання розірвати договір оренди, та згоду з умовами договору та угодою про внесення змін до вказаного договору. Таким чином договір оренди є дійсним та відсутні відомості, які б спростовували його дійсність. Позивачем також не доведено незаконність реєстрації у відділі Держземагенства Ананьївського району угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, оскільки він був зареєстрований у відповідності з діючим законодавством Таким чином, даючи оцінку наданим сторонами доказам, суд приходить до висновку, що позивач не довів спричинення йому матеріальних збитків та моральної шкоди, крім цього у матеріалах справи відсутній висновок комісії, яка уповноважена визначити розмір збитків, заподіяних позивачу відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 284 від 19 квітня 1993 року. На підставі вище викладеного у позовних вимогах [PERSON] до ТОВ «Магнолія Лан» та відділу Держземагенства в Ананьївському районі Одеської області про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди та про визнання угоди про внесення змін до договору оренди недійсною, слід відмовити в повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд приходить до висновку, що в зв'язку з тим, що позивачу відмовляється в задоволенні його позову, стягненню з відповідача на користь позивача, також не підлягають і інші витрати понесені ним при зверненні до суду з цією позовною заявою, за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed