Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним. На обґрунтування вимог в позовній заяві зазначено, що 17.12.1998 року його матір'ю [PERSON] було придбано у відповідача [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. Цей житловий будинок належав [PERSON] та був зареєстрований Баштанським БТІ за реєстровим №181. Договір купівлі-продажу цього будинку був укладений в прості й письмовій формі, що підтверджується договором купівлі-продажу зареєстрованим на УТБ «Віконт-Т». [INFO] мати померла та спадщину фактично прийняв іі чоловік (батько позивача) оскільки на день смерті з нею проживав. [INFO] помер батько та у 6-ти місячний він подав заяву про прийняття спадщини. Але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності, оскільки договір не посвідчений нотаріально. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду надійшла заява від її представника про слухання справи у його відсутність, позовну заяву підтримує повністю та просить її задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином - оголошенням в газеті «Рідне Прибужжя». Дослідивши письмові докази по справі (копію договору №1-288, копію постанови нотаріуса від 07.07.2016р. ,копію свідоцтва про народження серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [NUMBER]) суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 17.12.1998 року між матір'ю позивача та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS], проте нотаріально його не посвідчили. Посвідчити його на даний час не являється можливим, оскільки місце перебування відповідача невідоме, а покупець по договору - мати позивача померла. Нотаріус відмовляється видавати свідоцтво про право власності, виходячи з того, що договір купівлі-продажу вказаного будинку укладений універсальною товарною біржею не був посвідчений нотаріально. Дійсність укладеного договору підтверджується договором купівлі - продажу. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними «роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу укладено 17.12.1998 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР) статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. За таких обставин, суд вважає доводи позивача про визнання біржового договору купівлі-продажу дійсно обґрунтованими, а вимогу такими, що підлягають задоволенню. На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, статті 15 Закону України «Про товарну біржу» в силу роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та

Outcome: approved