Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті навчання в розмірі 2100,00 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29.08.2014 між сторонами було укладено договір № 462 про навчання, підготовку, перепідготовку у Львівському національному аграрному університеті (бакалавр, спеціаліст, магістр), відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за напрямом підготовки (спеціальності) 7.06070101 «Промислове і цивільне будівництво» денної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня «Спеціаліст». Згідно з п.4.2 даного договору вартість освітньої послуги за один навчальний рік становить 7000,00 грн. Відповідач повинен вносити плату у безготівковій формі за перший рік навчання не пізніше двадцяти днів після зарахування. Плата за наступні курси вноситься відповідачем один раз у семестр. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, зарахував відповідача студентом денної форми навчання за відповідним напрямком підготовки, де останній навчався, також здійснював надання освітньої послуги у повному обсязі. У відповідності до наказу № 159/к-с від 27.04.2015 відповідач був відрахований за власним бажання. В той час як відповідач взяте на себе зобов`язання по оплаті наданих освітніх послуг належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість на загальну суму 2100,00 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за договором про надання освітніх послуг. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач не з`явивася в судове засідання без поважних причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений, а тому суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до умов договору № 462 навчання, підготовку, перепідготовку у Львівському національному аграрному університеті (бакалавр, спеціаліст, магістр) від 29.08.2014, укладеного між Львівським національним аграрним університетом в особі ректора Снітинського В.В. та [PERSON], Університет зобов`язувався надати освітні послуги [PERSON] за рахунок коштів відповідача за напрямом підготовки (спеціальність) 7.06070101 «Промислове і цивільне будівництво» денної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня «Спеціаліст», а відповідач зобов`язався вносити плату, яка згідно з п.4.2 договору становить 7000 грн. за один навчальний рік, готівкою або у безготівковій формі за перший рік навчання не пізніше двадцяти днів після зарахування. Плата за наступні курси вносяться відповідачем один раз на семестр. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наказом №159/к-с від 27.04.2015 [PERSON] , студент факультету будівництва та архітектури денної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» спеціальності 7.06070101 «Промислове і цивільне будівництво», який зарахований за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб, відрахований за власним бажанням. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачу нараховано 2100,00 грн. плати за навчання, однак відповідач всупереч умовам договору своїх зобов`язань щодо оплати за навчання не виконав. Згідно ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення до суду відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором № 462 від 29.08.2014 про навчання, підготовку, перепідготовку у Львівському національному аграрному університеті, кошти за навчання не сплатив, чим порушив умови договору. Під час розгляду судової справи, доказів, які мали спростувати наведені представником позивача розрахунки по оплаті за договором про навчання, відповідачем не надано. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Львівського національного аграрного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки внаслідок укладення договору, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо оплати освітніх послуг, але дане зобов`язання не виконав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений судовий збір в сумі 1921,00 гривень.

Outcome: approved