overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив шлюб, зареєстрований 19 липня 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, між [PERSON] та ним, актовий запис № 365, розірвати. В обґрунтування позову зазначив, що від шлюбу малолітніх дітей не мають. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалось з вересня 2015 року, через несумісність характерів, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам сторін. Примирення з відповідачем вважає неможливим. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. Відповідно до\~ч. 13 ст. 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 липня 2003 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 365, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони малолітніх дітей не мають. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила в визнати за нею та її неповнолітньою дочкою [PERSON] право користування кімнатою [ADDRESS]. В позовній заяві [PERSON] вказала, що на сім»ю з 2-х чоловік її чоловікові [PERSON] в 1992 році було надано право користування житловим помешканням - кімнатою [ADDRESS] . В 1997 році її та її чоловіка переселили в кімнату 21 вказаного будинку. В 1998 році вона народила дочку [PERSON]. В 2007 році [PERSON] помер. Вона з дочкою досі проживає і користується кімнатою [ADDRESS], хоча документи на право зайняття вказаного житлового помешкання втрачені. Для підтвердження законності користування житловим вказаним помешканням позивач просить визнати за нею та неповнолітньою дочкою [PERSON] позивач просить визнати вказаний факт в судовому порядку. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача Крижановська Н.А., позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, су встановив, що визнання позову представником відповідача не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно довіреності ОССГ « Барвінок « , якому згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 26.06.2014 року № 1495 передано гуртожиток по [ADDRESS], надав право визнання позову та укладення мирової угоди. Відповідно до Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. N 208 П.9. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. П 10. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу. Ті ж самі норми викладені в ст. 128 ЖК України. Отже, позивач вселилась в житлове приміщення не інакше як на підставі ордеру та отримання права на зайняття кімнати [NUMBER] гуртожитка. Відповідно до п. 17 Примірного положення про гуртожитки,громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вправі вселити в займані приміщення своїх неповнолітніх дітей. Отже неповнолітня [PERSON] також отримала право на користування житловим помешканням на законних підставах. До теперішнього часу позивач та [PERSON] проживають в кімнаті [ADDRESS] . Захист право позивача та неповнолітньої дитини передбачений також ст.. 47 Конституції України. Підстав для виселення позивача на її неповнолітньої дитини, передбачених ст.. 131 ЖК України немає. Тож позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 12.01.1985 року. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що сімейне життя поступово погіршилось та призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами припинено. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач підтримав позовні вимоги, а відповідач не заперечувала проти задоволення позову. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до оригіналу свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 499494, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12.01.1985 року\~ відділом РАЦС Хмільницького міськвиконкому Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 4 (а.с. 4). Згідно ст. 51 Конституції України\~ та\~ ст. 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. На підставі викладеного, оскільки сторони не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки-[PERSON]-[INFO] та дочки-[PERSON]-[INFO]. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 26.10.2011 року,позовні вимоги позивачки були задоволені. До суду звернулась з заявою [PERSON],в якій зазначила,що суд не прийняв рішення відносно стягненя аліментів на утримання дочки [PERSON] до її повноліття,тому вона просить винести додаткове рішення по даній справі. В судове засідання заявник не з»явилась,про день та час слухання справи була належним чином повідомлена. Перевіривши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] просила суд стягнути аліменти на утримання дочки-[PERSON]-[INFO] та дочки-[PERSON]-[INFO] до їх повноліття,однак суд у своєму рішенні від 26.10.2011 року,не вказав до якого часу повинні стягуватись аліменти на утримання дочки [PERSON],а вони повинні стягуватись до її повноліття,тобто до [INFO]. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь з відповідача заборгованість по аліментах на її утримання, як непрацездатної дружини в сумі 1896 гривень яка виникла у звязку із невиконанням відповідачем рішення суду від 20.05.2009 року яким він було зобовязано сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 300 гривень щомісяця, до досягненню донькою Крістіною чотирирічного віку, тобто до 10.12.2009 року. В суді представник позивача [PERSON] через якого позивач приймала участь у судовому засіданні надала письму заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлено належним чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, заяву про\~\~розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги думку представника позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. За рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 20.05. 2009 року [PERSON] зобов'язаний до сплати аліментів на утримання непрацездатної дружини [PERSON] на її користь, в розмірі 300 гривень щомісячно, до 10.12.2009 року, про що видано Приморським районним судом м. Маріуполя виконавчий лист №2-1334/09 ( а.с. 3-4). Згідно постанови державного виконавця Приморського відділу ДВС Маріупольського міського управління юстиції від 18.12.2009 року, виконавче провадження по виконанню значеного судового рішення закінчено, борг [PERSON] складає 1896,00 гривень. Таким чином, [PERSON] не виконав покладені на нього судом обов'язки по сплаті аліментів на утримання своєї непрацездатної дружини в розмірі 300 гривень щомісячно, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 1896,00 гривень, яка має бути стягнута з нього одноразово на користь позивачка. Враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судових витрат, а суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 88 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просит визнати відповідача таким, що втартив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] Свої вимоги мотивує слідуючим. Відповідно до договору купівлі - продажу від 18.12.1992 р. він є власником житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до домової книги відповідач, як його син зареєстрований в вищевказаному будинку з 2008 року. Фактично з 2006 р. відповідач за місцем реєстрації не проживав, а проживав в АР Крим і за місцем реєстрації з того часу не з'являвся. Із - за такої реєстрації місця проживання відповідача він не має можливості отримати соціальну пільгу. 02.11.2018 р. відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання. 20.12.2018 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, натомість надіслав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (оголошенням, розміщеним на веб сайті судової влади України ), причину неявки суду не повідомив. Судом встановлено слідуючі обставини та правовідносини. Відповідно до договору купівлі - продажу від 18.12.1992 р. позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до домової книги відповідач, як син позивача зареєстрований в вищевказаному будинку з 2008 року. Фактично з 2006 р. відповідач за місцем реєстрації не проживав, а проживав в АР Крим і за місцем реєстрації з того часу не з'являвся. Із - за такої реєстрації місця проживання відповідача позивач не має можливості отримати соціальну пільгу. Ст.. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Сукупність наданих матеріалів дає підстави суду вважати, що реєстрація відповідача в вищевказаному будинку заважає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, а отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просит визнати відповідача такою, що втартила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] Свої вимоги мотивує слідуючим. Відповідно до свідоцтва про право власності [NUMBER] від 21.11.2001 р., він є власником будинку [ADDRESS]. Разом з ним в будинку зареєстрована його донька - відповідач по справі. Відповідачі не проживають в його будинку дуже давно. Наявність реєстрації відповідачів в будинку змушує його сплачувати за неї комунальні послуги. 01.11.2018 р. відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання. 13.12.2018 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилися, натомість представник позивача надіслала заяву в якій просить справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (оголошенням, розміщеним на веб сайті судової влади України ), причину неявки суду не повідомила. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, натомість надіслала заяву в якій просять справу розглянути без їхньої участі, проти задоволення позову не заперечують. Судом встановлено слідуючі обставини та правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності [NUMBER] від 21.11.2001 р., позивач є власником будинку [ADDRESS]. Разом з позивачем в будинку зареєстрована його донька - відповідач по справі. Відповідачі не проживають в його будинку дуже давно. Наявність реєстрації відповідачів в будинку змушує його сплачувати за неї комунальні послуги. Факт відсутності позивача більше 6 місяців в вищевказаному будинку в судовому засіданні підтверджено довідкою Мирненської селищної ради № 977 від 04.09.2018 р. Ст.. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Сукупність наданих матеріалів дає підстави суду вважати, що реєстрація відповідача в вищевказаному будинку заважає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, а отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить [PERSON] такою, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку № 61 по вул.. Шевченка в смт. Мирне Каланчацького району Херсонської області та особою, яка підлягає зняттю з реєстрації місця проживання без її згоди в органах, які здійснюють таку реєстрацію. Свої вимоги мотивує слідуючим. Відповідно до свідоцтва № 6 про право особистої власності на житловий будинок від 30.10.1996 р. він є власником житлового будинку № 61 з господарськими забудовами і спорудами, по вулиці Шевченка в смт. Мирне Каланчацького району Херсонської області. Відповідно до домової книги відповідач зареєстровано в цьому будинку, оскільки являється його донькою. З 2015 р. [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, проживає в Мурманській області РФ. Із за реєстрації відповідача в його будинку він позбавлений права отримати соціальну пільгу у вигляді житлової субсидії. 11.07.2018 р. відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання. 06.08.2018 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (оголошенням, яке розміщено на офіційному веб сайті судової влади України), причину неявки суду не повідомила. Судом встановлено слідуючі обставини та правовідносини. Відповідно до свідоцтва № 6 про право особистої власності на житловий будинок від 30.10.1996 р. позивач є власником житлового будинку № 61 з господарськими забудовами і спорудами, по вулиці Шевченка в смт. Мирне Каланчацького району Херсонської області. Відповідно до домової книги відповідач зареєстровано в цьому будинку, оскільки являється донькою позивача. З 2015 р. [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, проживає в Мурманській області РФ. Із за реєстрації відповідача в будинку позивача, отанній позбавлений права отримати соціальну пільгу у вигляді житлової субсидії. Ст.. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Сукупність наданих матеріалів дає підстави суду вважати, що реєстрація відповідача в вищевказаному будинку заважає останньому користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, а отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить взнаити [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], оскільки будинок належить їй на праві приватної власності. Відповідач до суду не з'явився, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 74 п.9 ЦПК України у засобах масової інформації «Одеські Вісті» від 14.01.2014. було розміщено оголошення про час, місце та дату розгляду справи. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, установив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Спір між сторонами виник з приводу реєстрації колишнього власника за адресою [ADDRESS], вирішуючи який суд виходить з того, що позивач відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8190110 від 30.08.2005. є власником будинку на підставі договору купівлі-продажу ВСС № 368879 від 11.08.2005., за змістом ЦК України відповідно до ст.ст. 317-319 ЦК України вбачається: - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд Зважаючи на це у будинку зареєстрований відповідач, який не пов'язаний з позивачем родинними стосунками та більше 7 років в будинку не проживає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: визнати [PERSON], 25.08.1993року народження, такою, що втратила право користування квартирою №108 у будинку №242 по вулиці Ломоносова у м. Мелітополі. Позов обґрунтовано тим, що він, [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON], яка з травня 2013року не проживає у вказаній квартирі. Останнє відоме місце проживання відповідача м. Мелітополь, вулиця Ломоносова, 242, м. Мелітополь. Упродовж вказаного часу тільки він несе витрати, повязанні з утриманням квартири, у тому числі по оплаті комунальних послуг. Вважає, що мають місце підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обємі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Згідно ст.169 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих суду доказів з постановленням заочного рішення.. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами На підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.11.2011року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Разом з позивачем у вказаній квартирі прописана - [PERSON], 25.08.1993року народження. Відповідно до довідки ТОВ «Комфорт - Мелітополь» від 03.09.2014року в квартирі [ADDRESS], власником якої є Потапов [PERSON] [PERSON] з серпня 2013 року не проживає у вищезазначеній квартирі. Відповідно до Акту від 22 квітня 2014року, складеного [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], 1993року народження, в квартирі [ADDRESS] не проживає з серпня 2013року, її особистих речей в квартирі не має. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку Таким чином, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає в [INFO] понад один рік, тому він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідачі з 2014 року, за вказаною адресою не мешкає. Відповідачами надано письмові заяви, в який вони позовні вимоги визнали. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]., на підставі договору дарування від 24 вересня 1993 р., посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори, реєстр № 1-6019. В квартирі зареєстровані відповідачі, які з 2014 р. за вказаною адресою не мешкають, за комунальні послуги не сплачують. В письмових заява позовні вимоги визнали. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved