Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що з 11.08.1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], який проживає окремо та [PERSON], [INFO], який на час звернення до суду проживає з відповідачем. Спільне життя не склалось, шлюбні стосунки сторони не підтримують, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Причиною розпаду сім'ї стало погіршення сімейний стосунків. Позивач переконаний, що сумісне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спір про поділ майна та місце проживання неповнолітнього сина відсутній. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишається проживати разом із відповідачем. У зв'язку із наведеним просить суд розірвати шлюб укладений, між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, слухати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній даних та доказів.. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 11.08.1990 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, яке видане Комсомольським відділом РАЦС м.Херсона, актовий запис № 715. Від шлюбу сторони мають дітей: повнолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідно до паспорту громадянина України, виданого 11.06.2007 року Суворовським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області, та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 544 Судом встановлено, що відносини між сторонами припинені, шлюбні стосунки не підтримують. Позивач прийшов до стійкого переконання про неможливість подальшого сумісного проживання та збереження сім'ї. З обставин викладених у позові вбачається, що подружжя фактично не підтримують стосунки, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду подружніх стосунків є погіршення відносин між подружжям. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. Спору про поділ спільно нажитого майна та щодо місця проживання неповнолітнього сина між сторонами немає. Після розірвання шлюбу, дитина залишається проживати із матір'ю. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Таким чином, враховуючи що однією із основних засад шлюбу є його добровільність, а метою його укладання є створення сім'ї та беручи до уваги наявність стійкого переконання у позивача про необхідність розірвати подружні стосунки, а також враховуючи формальність існування подружніх стосунків, що суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку що позовні вимоги обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved