Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Вінницької регіональної дирекції філії приватного акціонерного товариства «СТ» «ГАРАНТІЯ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, мотивуючи його тим, що 14.10.2014 року біля 09 год. 30 хв. в м. Вінниці по вул. Пирогова, відповідач, керуючи автомобілем «ВАЗ 21102», державний номерний знак [NUMBER], в порушення вимог пункту 2.9 (а), 11.4 Правил дорожнього руху України керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «GEELY» державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та з автомобілем «УАЗ» державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.10.2014 року [PERSON], визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача відповідно до висновку експерта №21.10/01-14 КЕ з автотоварознавчого дослідження від 28.10.2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «GEELY» державний номерний знак [NUMBER] становить 72289 грн. Оскільки, 02.02.2014 року між Вінницькою регіональною дирекцією філією ПрАТ «СТ» «ГАРАНТІЯ» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом №АС/9851400, відповідно до вказаного договору застраховано цивільно-правову відповідальність Страхувальника пов'язану з експлуатацією автомобіля «ВАЗ 21102», державний номерний знак [NUMBER], та дана пригода була визнана як страховий випадок. Страховиком позивачу було виплачено страхове відшкодування завданої шкоди в межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі в розмірі 49000,00 грн. Тому позивач звернувся з позовом до суду та просив стягнути з відповідача [PERSON], матеріальну шкоду в розмірі 23839,00 грн., та моральну шкоду в розмірі 17450,00 грн., а також втрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн., з відповідача Вінницької регіональної дирекції філії ПрАТ «СТ» «ГАРАНТІЯ» просив стягнути моральну шкоду в розмірі 2550,00 грн. Засобами поштового зв'язку на адресу суду надійшла заява представника позивача, згідно якої він відмовляється від позовних вимог до Вінницької регіональної дирекції філії ПрАТ «СТ» «ГАРАНТІЯ», та вказав, що просить стягнути з відповідача [PERSON], матеріальну шкоду в розмірі 23839,00 грн., моральну шкоду в розмірі 17450,00 грн., та судові витрати. Ухвалою суду від 22.04.2015 року провадження по справі в частині позовних вимог до Вінницької регіональної дирекції філії ПрАТ «СТ» «ГАРАНТІЯ» про стягнення моральної шкоди в розмірі 2550,00 грн. судом закрито. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Заяв про поважність причин неявки в судове засідання та належних, допустимих доказів їх існування на момент розгляду справи відповідачем суду не надано. Заяв про розгляд справи за відсутності відповідача та заперечень на позовну заяву до суду відповідачем не подавалось. Тому суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки сторона позивача не заперечувала проти такого розгляду та у справі достатньо матеріалів про права та обов'язки сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали частково, вказавши, що просять стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду сумі 23839 грн., (яка складається з шкоди завданої транспортному засобу в розмірі 23289 грн., вартість авто товарознавчого дослідження - 550 грн.), та витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. Також вказали, що зменшують розмір моральної шкоди до 8000 грн. Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. 14.10.2014 року біля 09 год. 30 хв. в м. Вінниці по вул. Пирогова, відповідач, керуючи автомобілем «ВАЗ 21102», державний номерний знак [NUMBER], в порушення вимог пункту 2.9 (а), 11.4 Правил дорожнього руху України керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «GEELY» державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та з автомобілем «УАЗ» державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.10.2014 року [PERSON], визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки (а.с. 6). Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача відповідно до висновку експерта №21.10/01-14 КЕ з автотоварознавчого дослідження від 28.10.2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «GEELY» державний номерний знак [NUMBER] становить 72289,00 грн. (а.с. 9-36). Оскільки, 02.02.2014 року між Вінницькою регіональною дирекцією філією ПрАТ «СТ» «ГАРАНТІЯ» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом №АС/9851400, відповідно до якого застраховано цивільно-правову відповідальність Страхувальника пов'язану з експлуатацією автомобіля «ВАЗ 21102», державний номерний знак [NUMBER], та дана пригода була визнана як страховий випадок, позивачу було виплачено страхове відшкодування завданої шкоди в межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі в розмірі 49000,00 грн. (а.с. 38-40) Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з вимогами ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1, 3 ч.1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Матеріалами справи встановлено, що дії відповідача є неправомірними, зокрема було порушено Правила дорожнього руху та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння; є безпосередній причинний зв'язок - внаслідок порушення сталося ДТП та пошкодження автомобіля, є вина зазначеної особи, що підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області. Тому на підставі наведеного вище з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 23839,00 грн., з яких 23289, 00 грн. матеріальна шкода спричинена транспортному засобу (з урахуванням недоплаченої страховиком франшизи - 1000 грн.) та 550 грн., витрати на проведення авто товарознавчого дослідження. При цьому, у відповідності з п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у позивача порушились нормальні життєві зв'язки, змінився його звичний спосіб життя через тривалий час позбавлення його можливості керувати транспортним засобом, суд, виходячи з характеру та тривалості страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 8000 грн. Також, на підставі ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Тому витрати на правову допомогу підлягають частковому відшкодуванню у розмірі 800 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 450,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 318 грн., 39 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved