Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на їх утримання посилаючись на те, що до Служби у справах дітей та сім`ї 10.09.2018 року надійшло повідомлення Служби у справах дітей Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернівецької області про те, що неповнолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 24.11.2017 року не відвідують Шатурський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад-дошкільний навчальний заклад» І-ІІ ступенів Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернівецької області, де знаходяться їх особові справи. Спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної області спільно з фахівцями Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді у 2018 році здійснено спробу відвідати родину, яка проживала в [ADDRESS] , з метою проведення заходів щодо повернення дітей до навчання. Однак, двері ніхто не відчинив, на виклики батьки не реагували. 03.01.2019 року вони повторно відвідали родину, та з`ясували, що діти не влаштовані до навчальних закладів. З батьками проведено профілактичну бесіду та роз`яснено обов`язок батьків щодо утримання, виховання та навчання неповнолітніх дітей та попереджене про відповідальність. Після проведеної бесіди [PERSON] звернувся до Служби із заявою про влаштування дітей до інтернату № 14 із п`ятиденним перебуванням у навчальному закладі оскільки батьки постійно працюють. Службою у справах дітей та сім`ї 21.01.2019 року було підготовлено подання на влаштування дітей, однак на засідання комісії батьки не з`явились. У поясненнях відповідачі пояснювали, що директор Шатунської школи не віддає документи дітей, та зобов`язались влаштувати дітей до школи. У вересні 2019 року від Служби у справах дітей Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернівецької області про те, що особові справи дітей залишаються у навчальному закладі, а дитина [PERSON] взагалі не була влаштована до навчального закладу та не отримала загальну освіту. 25.10.2019 року було обстежено житлово-побутові умови дітей, та з`ясовано, що з 2017 року діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не відвідують навчальні заклади, а батьки не створили належних умов для проживання та виховання дітей. Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.02.2017 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.02.2019 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення щодо невиконання батьківських обов`язків. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.02.2019 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення щодо невиконання батьківських обов`язків. Бездіяльність відповідачів свідчить про ухилення матері та батька від свідомого нехтування своїми обов`язками. Комісією з питань захисту прав дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації та Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, на засідання якої відповідачі не з`явились, розглянуто питання щодо відібрання неповнолітніх дітей, та складено висновок, за яким вважають за доцільне відібрати неповнолітніх дітей у батька та матері без позбавлення батьківських прав. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі. В разі неявки відповідачів до суду не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. Відповідачі до суду не з`явились, про день, час та місце розгляду справи сповіщались згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за їх відсутності, відзив на позов, до суду не подавали, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідачів, по доказам наданим стороною позивача. Представники третіх осіб до суду не з`явились, надіслали листи про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Даний позов зареєстровано у Дніпровському районному суді м. Києва 27.11.2019 року. 27.11.2019 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою віл 30.01.2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Клопотання по суті спору відповідачами не подавалися. В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 21.03.2019 року, виданого Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народилась [INFO] , батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Батько дитини - [PERSON] записаний зі слів матері, згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 21.03.2019 року, виданого Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народилась [INFO] , батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 21.03.2019 року, виданого Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народилась [INFO] , батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 21.03.2019 року, виданого Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народився [INFO] , батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 21.03.2019 року, виданого Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народилась [INFO] , батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 07.07.2005 року. 08.12.2017 року Лосинівська селищна рада Ніжинського району Чернігівської області Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту звернулась до Служби у справах дітей Ніжинської районної державної адміністрації із листом, де повідомила, що учні Шатурського НВК «ЗНЗ-ДНЗ» І-ІІ ст. Лосинівської селищної ради - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не відвідують навчальний заклад. В листі Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області на ім`я депутата Ніжинської районної ради зазначено про, що у жовтні 2017 року [PERSON] разом із сім`єю виїхала до м. Києва. 12.12.2018 року Лосинівська селищна рада Ніжинського району Чернігівської області Служба у справах дітей звернулась до Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із листом, де повідомила, що 11.12.2018 року їм анонімно зателефонували, та повідомили, що діти [PERSON] не навчаються, жебракують, після 21.00 години голосно граються, заважають сусідам спати. Діти були влаштовані на навчання до Шатурського НВК «ЗНЗ-ДНЗ» І-ІІ ступенів Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, вчителі с. Шатура за власні кошти придбали житло для цієї сім`ї, продуктами харчування допомагали односельці. Втім, 24.11.2017 року батьки забравши дітей залишили місце проживання, та виїхали у невідомому напрямку. Всі документи дітей залишились в закладі освіти. Станом на 25.10.2018 року документи на дітей не витребовувались жодним освітнім закладом. В ході перевірки було установлено, що відповідачі разом із дітьми проживають в [ADDRESS] . Діти школу не відвідують. При обстеженні умов проживання дітей спеціалістами установлено, що всі п`ятеро дітей сплять на одному дивані, постільна білизна відсутня, на дивані брудне простирадло, одіяла відсутні, вкриваються зимовим пальто, з продуктів харчування - каша, відсутнє шкільне приладдя, одяг, взуття, зошити, ручки, підручники, щоденники та інше. Діти не навчаються, на обліку у лікаря не перебувають. 17.01.2019 року [PERSON] звертався до Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою на влаштування дітей до школи інтернату № 14 з п`ятиденним перебуванням, оскільки вони з дружною постійно працюють. 21.01.2019 року Службою у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації складено подання на засідання Комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про розгляд питання щодо зарахування дітей до школи-інтернату. Однак, дане питання так і не було вирішено через відсутність батьків. Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.02.2017 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 19.02.2019 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення щодо невиконання батьківських обов`язків. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.02.2019 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення щодо невиконання батьківських обов`язків. У зв`язку з тим, що питання щодо влаштування неповнолітніх дітей задля отримання загальної освіти не було вирішено, 20.11.2019 року Органом опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації складно Висновок № 103/10307/41/3, згідно якого комісія дійшла висновку про доцільність відібрання неповнолітніх дітей у відповідачів без позбавлення батьківських прав. Встановлено, що сім`я [PERSON] та [PERSON] разом із дітьми - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в с. Хартонівці Заліщинського району Тернопільської області. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьки повинні матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи батьківських прав. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Згідно із частиною 4 статті 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо відібрання дитини справ є обов`язковою. Відповідно до положень ст. 19 СК орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як було встановлено в суді, та підтверджено матеріалами справи відповідачами не забезпечено отримання неповнолітніми дітьми освіти. Висновком Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, які по суті своїх обов`язків захищають права дітей, комісія дійшла висновку про доцільність відібрання неповнолітніх дітей у відповідачів без позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено, що відповідачі є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не надано. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи матеріали справи та вимоги законодавства, суд вважає, що з відповідачів підлягають стягненню аліменти на утримання дітей в примусовому порядку. Вказаний розмір аліментів - 1/2 частина заробітку відповідачів є достатнім та передбачений законодавством України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачі до суду не з`явилися, та не скористалися процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які спростовують твердження позивача. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідачів в дохід держави має бути стягнуто судовий збір. Враховуючи заявлені чотири позовні вимоги з відповідачів слід стягнути по 1 536,80 грн. ((768,40/2) + (768,40/2) + 768,40). На підставі викладеного та

Outcome: approved