Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між ним та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві зазначив, що з відповідачем у справі він зареєстрував шлюб 20 лютого 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 14. Дошлюбне прізвище відповідачки « [PERSON] ». Від сумісного подружнього життя вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З 01 грудня 2018 року вони з відповідачем припинили подружні відносини через поведінку відповідачки, яка була несумісна з виконанням обов`язків дружини та матері. Вона стала жити виключно своїми інтересами, які полягали у спілкуванні з незнайомими йому людьми, можливо з членами секти, яку вона відвідує, при цьому став занапащений їх побут, голодними та недоглянуими маленькі діти, почали виникати конфлікти з приводу її усунення від виконання материнських обов`язків, відсторонення від сімейних та життєвих проблем, відсутності турботи про дітей. 01 грудня 2018 року відповідачка, залишився йому дітей, пішла з сім`ї, забравши належні їй речі та не сповістивши його про місце перебування. Після цього діти залишились на його вихованні та утриманні, на теперішній час навіть епізодичне спілкування з матір`ю для них рідкість. Його спроби повернути дружину в сім`ю виявились марними. Спору щодо спільного майна вони не мають, бо жодного майна спільно не придбали. Вважає, що відновлення подружніх відносин є недоцільним, а подальше збереження їхньої родини неможливе. Позивач у підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнала у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши позицію сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні, оскільки відповідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони по справі знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 20 лютого 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, дошлюбне прізвище відповідача « [PERSON] ». Від сумісного подружнього життя вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб актовий запис № 14 (а.с. 11), копіями свідоцтв про народження, актові записи № 480, № 999 (а.с. 12, 13). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через самоусунення відповідачки від виконанням обов`язків дружини та матері, з 01 грудня 2018 року сторони остаточно припинили подружні відносини. Відповідач в поданій до суду заяві позовні вимоги та їх обґрунтування визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу, строку на примирення не просила, тим самим підтверджує, що сімейні відносини зберегти неможливо. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені та відновлювати подружні відносини сторони не бажають, позивач підтримав позов, а відповідач позовні вимоги визналв, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та дітей, збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, примирення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved