Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, про стягнення боргу за договором позики. В позовній заяві посилається на те, що 20 грудня 2013 року на прохання його сина [PERSON] передав йому в борг гроші на суму 200\~000 (двісті тисяч) гривень, які він зобов,язався повернути до 20.12.2015 року згідно оформленої розписки, однак не повернув. В судове засідання позивач не з,явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, його представник надав до суду письмову заяву, в якій просив провести судовий розгляд справи за відсутністю відповідача і його як представника, позовні вимоги його довіритель визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно долученої до справи оригінала розписки від 20.12.2013 року [PERSON], узяв у борг у [PERSON], у борг грошові кошти у борг 200000 (двісті тисяч гривень). Зобов,язався повернути борг [PERSON], в розмірі 200\~000 ( двісті тисяч) гривень до 20.12.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов,язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов,язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов,язку. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов,язків. За правилом ч.1 ст.638 цього Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно правила ч.2 ст.640 цього Кодексу якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов,язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч.2 цієї статті на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Надана позивачем розписка за своїм змістом посвідчує передання певної суми грошей та зобов,язання їх повернути у визначений строк, що становить основний зміст та всі істотні умови позикового зобов,язання, передбаченого ч.1 ст.1046 ЦК України і є належним підтвердженням укладеного між сторонами договору позики зазначеної суми грошей. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов,язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов,язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти, у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені в договорі. За правилом ч.2 ст.545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, прийнявши виконання зобов,язання, повинен повернути його боржникові, а разі неможливості його повернення кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов,язку (ч. 3 цієї статті). Відповідно до встановлених судом обставин справи та відповідних їм правовідносин позов ґрунтується на положеннях укладеного договору позики та відповідних положеннях цивільного законодавства і наданому доказі, у зв,язку з чим позов необхідно задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved