Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому [PERSON] додатковий строк на прийняття спадщини за [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його матір [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24 березня 2014 року. За життя покійній належав житловий будинок [ADDRESS]. Разом з покійною матір'ю на момент смерті постійно проживала його сестра [PERSON], а тому він вважав її спадкоємцем покійної матері, та у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У квітні 2015 року під час виконання ремонтних робіт у будинку покійної матері він знайшов заповіт згідно якого він є спадкоємцем майна покійної. Позивач в судове засідання не з'явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] пояснила, що вона спадщину офіційно не прийняла, тобто не подавала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини, оскільки знала про існування заповіту на позивача, її рідного брата. Беручи до уваги пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з натупних підстав. Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з довідки Першої районної державної нотаріальної контори №584/01-16 від 01.10.2015 року згідно даних спадкового реєстру (інформаційна довідка зі спадкового реєстру №41678096) та за даними алфавітних книг, після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкова справа відсутня. З урахуванням пояснень відповідача, та наведених доказів відповідач [PERSON] не прийняла спадщини після смерті [PERSON], а тому вона є неналежним відповідачем. У відповідності до вимог ст. 33 ЦПК України та враховуючи практику розгляду даної категорії справ у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. А тому враховуючи, що позивач пред'явив позов до неналежного відповідача і не заявив клопотання про заміну його на належного, чи залучення іншого співвідповідача, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі наведеного, та

Outcome: dismissed