Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення з нього суми заборгованості за спожиту електричну енергію, мотивуючи вимоги тим, що відповідач мешкає з адресою: [ADDRESS], є споживачем електричної енергії, але плату за користування електричною енергію сплачує нерегулярно, у зв'язку з чим, виникла заборгованість за період з 01.04.2010 р. по 01.04.2013 р. у розмірі 2125, 57 грн.. Також зазначає, що відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник зобов'язаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що на теперішній час складає 2506,23 грн. Просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 2506,23 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. Представник позивача - Прилєпов О.А., діючий на підставі довіреності № 496-13 «Д» від 25.03.2013 р. до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надав. У справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, тому справу розглянуто за його відсутності. Судом встановлені наступні факти. Відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії. Правовідносини між позивачем і відповідачем регулюються Законом України «Про електренергетику» від 16 жовтня 1997 р. № 575/97-ВР, Житловим кодексом Української РСР, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-ІV, Правилами користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357. Відповідно до діючого законодавства тарифи на електричну енергію для споживачів категорії «Населення» встановлюються Постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України. Постановою НКРЕ України «Про тарифи на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам» від 10.03.1999 р. № 309 встановлені тарифи на електричну енергію які почали діяти з 01.04.1999 р., в подальшому вказані тариф змінювались постанова НКРЕ України № 401 від 30.03.2006 р., № 926 від 20.07.2006 р. Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до п. 19 ПКЕЕН, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Відповідно до п. 20 ПКЕЕН, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 26 ПКЕЕН, у разі зміни тарифів (цін) на електричну енергію оплата заборгованості провадиться за тарифами (цінами), що діяли у період, за який сплачується борг. Відповідно до п. 42, 48 ПКЕЕН, Споживач електричної енергії зобов'язаний: оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Відповідач плату за користування електричною енергію сплачує нерегулярно, у зв'язку з чим, у нього за період з 01.04.2010 р. по 01.04.2013 р. виникла заборгованість у розмірі 2125, 57 грн. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Відтак, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Отже, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Загальна сума заборгованості за станом на 01.04.2013 р. склала суму в розмірі 2506,23грн.: 2125, 57 грн. - сума заборгованості, 191, 48 грн. - індекс інфляції, 189, 18 грн. - 3% річних. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved