Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк», Приватного нотаріуса Чернігівського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича, третя особа: Великобілозерський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій зазначає, що 09.01.2007 року уклав кредитний договір з ЗАТ КБ «Приват Банк», за умовами якого отримав кредит у розмірі 1000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії кредитної картки - тобто до січня 2010 року. 12.12.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 6789, щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 3778,73 доларів США. Позивач вважає, що приватний нотаріус вчинив вищенаведений виконавчий напис з порушенням чинного законодавства, не пересвідчившись у безспірності заборгованості перед ПАТ КБ «Приват Банком» та не врахувавши пропуску банком строку позовної давності. У судовому засіданні представник позивача адвокат Фролов Микола Миколайович позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON], яка має належні повноваження за довіреністю від 28.12.2016 року, у судове засідання не з'явилася, надавши заперечення на позовну заяву, в яких зазначила, зокрема, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису за кредитним договором не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. У задоволенні позовних вимог позивача просила відмовити у повному обсязі. Приватний нотаріус Черніговського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович у судове засідання не з'явився надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Великобілозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 січня 2007 року [PERSON] та ЗАТ КБ «Приват Банк» укладений кредитний договір, який складається із заяви позичальника на отримання кредиту, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, з якими позичальник був ознайомлений, що підтверджується його підписом. За умовами укладеного договору банк надав, а [PERSON] отримав кредитну картку з лімітом у розмірі однієї тисячі доларів США, відсотковою ставкою 2% на місяць, терміном дії картки по січень 2010 року. 12.12.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієвим Артемом Анатолійовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 6789, щодо стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 3778,73 доларів США, що за курсом 25,65 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.08.2016 року складає 96924 грн. 42 коп., з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 885,42 доларів США; заборгованості за відсотками у розмірі 1818,66 доларів США; заборгованості з комісії та пені у розмірі 876,15 доларів США; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 19,49 доларів США; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 179,01 доларів США. Даний виконавчий напис вчинений на підставі наданих ПАТ КБ «Приватбанк» копії договору від 09.01.2007 року, розрахунку заборгованості за договором станом на 31.08.2016 року, письмової вимоги банку від 12.09.2016 року про усунення порушень за кредитним договором, направлену цінним листом на адресу [PERSON] Постановою старшого державного виконавця Великобілозерського районного відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 08.06.2017 було відкрито виконавче провадження ВП № 54090331 про примусове виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За правилами статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вирішуючи питання про дотримання строків давності при вчиненні вищезазначеного виконавчого напису, суд на підставі норм ч. 2 ст. 214, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 12 листопада 2014 року по справі № 6-167ц14 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 41479730) та зазначає таке. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, яким визначено погашення кредиту щомісячними платежами та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки і повинен обчислюватися з урахуванням строку зберігання картки. Відповідно до умов кредитного договору строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії кредитної картки, який становить січень 2010 року. Як вбачається з матеріалів справи позивачем здійснено останній платіж по кредиту 22.05.2008 року, потім картка не використовувалася, картрахунок не поповнювався. Приватний нотаріус Завалієв А.А. не звернув уваги на те, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років за вимогою про стягнення основного боргу, та більше одного року за вимогою про стягнення пені та штрафу, і вчинив виконавчий напис, в якому з позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з 09.01.2007 року по 31.08.2016 року, тобто за період 9 років та 7 місяців. Крім того, нотаріус Завалієв А.А. виконавчим написом стягнув з позивача заборгованість з комісії та пені у розмірі 876,15 доларів США, заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 19,49 доларів США, заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 179,01 доларів США. Зазначене суперечить вимогам чинного законодавства оскільки враховуючи, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення (правова позиція Верховного суду України викладена у постанові від 21.10.2015 року справа № 6-2003цс15). Вищенаведене також підтверджує про відсутність безспірності при вчиненні виконавчого напису нотаріусом. Крім того, підпунктами 3.1., 3.2. п.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Отже, документами, які підтверджують безспірність заборгованості мають бути не розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості складені банком, які є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача, а первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»- виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та ін. У разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні стороною позивача доведено обставини, на які позивач посилається у позовній заяві, тобто те, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено, що заборгованість боржника є безспірною. Враховуючи зазначене, суд, відповідно до встановлених обставин та вищезазначених норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, дійшов висновку що вимоги позовної заяви щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню.

Outcome: approved