Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до виконавчого листа № 2-1928/08 від 19.11.2012, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова від 13.02.2008 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23.01.2008 року до досягнення дитиною повноліття. 08.09.2012 року він уклав шлюб з [PERSON] , у якому в них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Він з 02.03.2021 року має статус безробітного та йому призначено виплату допомоги по безробіттю. Оскільки на даний час змінилися його сімейний та матеріальний стан, він звернувся до суду із зазначеним позовом. Ухвалою від 30.07.2021 справа прийнята до розгляду. Від представника позивача до суду надійшла заява, згідно якої він позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити в його відсутності. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона зазначила, що з позовом не згодна, оскільки сплата аліментів - це виключно єдиний спосіб виконання позивачем обов`язку утримувати спільну дитину, будь-яких інших витрат він не здійснює, 18.06.2021 його поновлено на роботі, а отже його дії свідомо та цілеспрямовано направлені на погіршення становища неповнолітньої дитини, просила в задоволенні позову відмовити. Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він зазначив, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки в нього змінилося матеріальне становище, оскільки його заробітна плата складає 7140,00 грн, народилося двоє дітей в іншому шлюбі та він є інвалідом 2 групи, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що твердження позивача щодо суттєвої зміни матеріального становища та наявності двох дітей від іншого шлюбу, яких необхідно утримувати, є безпідставними, небажанням позивача будь-яким способом брати участь в утриманні дитини від першого шлюбу, що свідчить про свідомі та цілеспрямовані дії позивача, направлені на погіршення становища неповнолітньої дитини, просила залишити позов без задоволення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії дубліката виконавчого листа № 2-1928/08 від 13.02.2008 з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23.01.2008 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6), що не заперечується сторонами у справі. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС РС Чернігівського МУЮ 08.09.2012 року, позивач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.8). У даному шлюбі в них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС РС Чернігівського МУЮ 11.06.2015 року, та серії [NUMBER] , виданим Чернігівським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Чернігівській області 05.05.2017 року (а.с.9,10). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України, встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини та стверджує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Зі статті 181 СК України слідує, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розмiру алiментiв, якi стягуються з боржника, то вiдповiдно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» - вiн не повинен перевищувати 50 % заробiтної плати цiєї особи, а у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей 70%. Зі змісту вищенаведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема, матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені СК України. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Позивач, як на підставу своїх позовних вимог, посилається на зміну свого сімейного становища та збільшення витрат, що пов`язано з укладенням шлюбу, в якому в нього народилося двоє дітей, їх утриманням та отриманням ним 2 групи інвалідності. З урахуванням наведеного, відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів з ј частини до 1/6 частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved