Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такми, що втратив право користування будинком [ADDRESS], посилаючись на наступні обставини. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстровані позивач, її діти [PERSON], [PERSON] та колишній чоловік [PERSON] З квітня 2012 року відповідач у будинку не проживає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи Товариства самоорганізації населення «Азотний» до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, надав суду письмові пояснення по суті позовних вимог в яких просив розглянути справу без участі представника Товариства самоорганізації населення «Азотний». Вказав, що підтверджує факт не проживання [PERSON] з квітня 2012 року за адресою: 83008, [ADDRESS]. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Державної міграційної служби Куйбишевського району м. Донецька в судове засідання не з'явився про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладання слухання справи до суду не надходило. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивачки, [PERSON] два роки не бачила. Зазначила, що відповідач 2-3 роки тому вивіз свої речі. [PERSON] затрат по утриманню будинку не несе, перепон щодо його проживання з боку позивачки немає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивачки більше 20 років, не є її другом. Відповідача більше року не бачив. [PERSON] проживає одна з відповідачем не спілкується. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Встановлено, що будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 28.09.1985 року, який посвідчено П'ятою донецькою державною нотаріальною конторою, 22.08.1983, за реєстром №3425 та зареєстровано у Донецькому бюро технічної інвентаризації, 23.08.1985 за №33858 належить [PERSON] на праві приватної власності. З довідки №24 від 17.02.2014, виданої товариством самоорганізації населення «Азотний» вбачається, що у вищевказаному будинку, зареєстровані: позивач [PERSON], її діти [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] Згідно до акту №25 від 18.02.2014, що складений товариством самоорганізації населення «Азотний» відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак з квітня 2012 року за вищевказаною адресою не проживає. Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 19.06.2013 шлюб зареєстрований 22.09.1984 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського району м. Донецька, актовий запис №785, між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Відповідно до п.39 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника квартири втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, доводи позивача знайшли підтвердження в ході судового розгляду, в зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved