overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначає, що 04.02.2012р. між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем був укладений договір [NUMBER], у відповідності до якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України - гривні з лімітом кредитної лінії у розмірі 10000 грн. Відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 03.01.2014р. склала: тіло кредиту - 4549,00 грн., прострочене тіло кредиту - 5400,00 грн., заборгованість за комісіями - 6650,00 грн., а всього - 16599,00грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати на загальну суму 243,60 грн. В судове засідання позивач надав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін в заочному порядку на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно договору на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки [NUMBER] від 04.02.2012р. між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], позивач відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України - гривні з лімітом кредитної лінії у розмірі 10000 грн. Згідно розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача перед банком станом на 03.01.2014р. склала 16599,00 грн., а саме: тіло кредиту - 4549,00 грн., прострочене тіло кредиту - 5400,00 грн., заборгованість за комісіями - 6650,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному конкретному випадку позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі відповідачу видані. Відповідач в свою чергу умови вказаного договору не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначає, що 24.05.2007р. між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем був укладений договір №001-07076-240507, у відповідності до якого відповідач отримав кредит в сумі 1283,00 грн. на придбання певного майна зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 12% річних. Відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 10.03.2014р. склала: заборгованість за сумою кредиту - 1041,82 грн., заборгованість за відсотками - 36,87 грн., заборгованість за комісіями - 315,21 грн., а всього - 1393,90 грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати на загальну суму 243,60 грн. В судове засідання позивач надав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін в заочному порядку на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно кредитного договору №001-07076-240507 від 24.05.2007р. між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], відповідач отримав кредит в сумі 1283,00 грн. на придбання певного майна зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 12% річних. Згідно розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача перед банком станом на 10.03.2014р. склала 1393,90 грн., а саме: заборгованість за сумою кредиту - 1041,82 грн., заборгованість за відсотками - 36,87 грн., заборгованість за комісіями - 315,21 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному конкретному випадку позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі відповідачу видані. Відповідач в свою чергу умови вказаного договору не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначає, що 28.05.2010р. між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем був укладений договір №003-07511-280510, у відповідності до якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України - гривні шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. з лімітом кредитної лінії у розмірі 3000 грн. Відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом та відсотками. Сума заборгованості відповідача перед банком станом на 25.03.2014р. склала: тіло кредиту - 4629,87 грн., прострочене тіло кредиту - 1370,13 грн., заборгованість за комісіями - 2704,47 грн., а всього - 8704,47 грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати на загальну суму 243,60 грн. В судове засідання позивач надав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін в заочному порядку на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно договору на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки №003-07511-280510 від 28.05.2010р. між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], позивач відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України - гривні шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. з лімітом кредитної лінії у розмірі 3000 грн. Згідно розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача перед банком станом на 25.03.2014р. склала 8704,47 грн., а саме: тіло кредиту - 4629,87 грн., прострочене тіло кредиту - 1370,13 грн., заборгованість за комісіями - 2704,47 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному конкретному випадку позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договором розмірі відповідачу видані. Відповідач в свою чергу умови вказаного договору не виконує. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначив, що відповідач є його батьком. У 2005 році брак між його батьками було розірвано. Після розірвання шлюбу між батьками позивач проживав разом з матірю. Йому виповнилось 18 років і він навчається у комунальному закладі « Бахмутський медичний коледж» та є студентом « курсу денної форми навчання. Він кожен вимушений їздити на громадському транспорті в м. Часів Яр до міста Бахмут, оскільки проживання в гуртожитку для нього є не аби яким тягарем, також він витрачає грошові кошти на придбання навчальної канцелярії, додатково займається з вчителями. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу йому у звязку з чим, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на його користь і на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення позивачем 23-х років щомісячно на період навчання, починаючи з дня подання заяви до суду. Ці обставини і зявилися підставами позову. Позивач [PERSON] в судове засідання не явився, про день слухання повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги позивача визнав повністю. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. З урахуванням думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд приймає до уваги той факт, що відповідач, погодившись з позовом, визнав обставини, якими позивач обґрунтував свої вимоги, та приймає їх, що не буде суперечити положенням частини 4 статті 174 ЦПК України. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серія І-НО № 100052 його батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки № 280 від 17 липня 2017 року [PERSON] дійсно навчається у « Бахмутському медичному коледжу» на третьому курсі денної форми навчання ( бюджет) з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи позицію сторін та досліджені документи, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість і зобовязаний надавати [PERSON] матеріальну допомогу, якої він потребує в звязку з навчанням у розмірі ? частки доходу щомісячно на період навчання останнього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] а також стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у розмірі 365,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, 10.05.1963 року, отримав від Житлово-комунального відділу Дніпровського алюмінієвого заводу, ордер №1015 для проживання у двокімнатній квартирі [ADDRESS]. У вищевказаній квартирі зареєстровані: позивач - [PERSON], син позивача - [PERSON], колишня дружина сина - [PERSON], онука позивача - [PERSON] та правнук - [PERSON]. Позивач зазначив, що з відповідачем перебуває у родинних відносинах, проте ці відносини носять лише формальний характер. Відповідач не проживає у спірній квартирі вже досить давно, місце перебування останнього позивачу не відоме. З 1997 року сторони не підтримують жодного зв'язку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заперечень на позовну заяву до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та показання свідка [PERSON], яка показала, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі вже тривалий час, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно ордеру №1015, виданого Житлово-комунальним відділом Дніпровського алюмінієвого заводу 10.05.1963 року, [PERSON] була надана квартира [ADDRESS] для проживання. У вищевказаній квартирі зареєстровані: позивач - [PERSON], син позивача - [PERSON], колишня дружина сина - [PERSON], онука позивача - [PERSON] та правнук - [PERSON]. Відповідно до інформації наданої Адресно-довідковим бюро УДМС України в Запорізькій області, [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч.1 ст.163 ЖК України, у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлені терміни провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Згідно квитанції від 15.07.2015 року, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати, а саме сплачений до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 365,40 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив винести рішення, згідно якого розірвати укладений 21 травня 1988 року шлюб з відповідачкою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що сімейне життя сторін не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між подружжям, різних поглядів на життя, а також виникнення на цьому грунті постійних конфліктів. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив суд, позов задовольнити, та розглянути справу за його відсутності. Від відповідача через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона позов визнала, та звернувся з проханням розглянути справу без її участі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини. 21 травня 1988 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис за № 12, відповідне підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 3). Як вбачається із змісту позову причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, а також постійні конфлікти та сварки, в наслідок чого подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя. Сторони з 2008 року проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, спільного господарства вони не ведуть. Майновий спір між сторонами відсутній. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив винести рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачкою, який був укладений 22 лютого 1986 року та зареєстрований виконавчим комітетом Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 17. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що сімейне життя сторін не склалося. Причиною тому є різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, та відсутність почуття взаєморозуміння. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він зазначав, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, простить суд розглядати справу без його участі, та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, була своєчасно та належним чином повідомлена про місце та час судового розгляду справи, заяв про відкладення судового розгляду не подавала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 22 лютого 1986 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 251581, повторно виданим 31.10.2014 р. (а.с. 5). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося в результаті різних поглядів на сімейне життя та сварок на побутовому грунті. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, спільного господарства вони не ведуть, не піклуються про створення нормальних сімейних стосунків, у зв'язку з чим сім'я розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Майновий спір між сторонами відсутній. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований 20 червня 1998 Виконавчим комітетом Граківської сільської ради Чугуївського району Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що сімейне життя сторін не склалося. Причиною тому є різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду від нього надійшла заява про підтримання позовних вимог, та розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, подавши через канцелярію суду заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи без її участі.\~ Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини. 20 червня 1998 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Граківської сільської ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 2, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 253779, виданим повторно 09.01.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. (а.с. 6). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, сторони проживають окремо. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, спільного господарства вони не ведуть, не піклуються про створення нормальних сімейних стосунків, у зв'язку з чим сім'я розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив: в порядку поділу майна, що є об'єктами права спільної сумісної власності позивача та відповідача, визнати за позивачем право спільної власності на ? частину квартири [ADDRESS]; в порядку поділу майна, що є об'єктами права спільної сумісної власності позивача та відповідача, визнати за позивачем право спільної власності на ? частину невід'ємних поліпшень квартири [ADDRESS]; покласти на відповідача обов'язок компенсувати позивачу вартість його частки квартири [ADDRESS], що складає 411796 гривень та невід'ємних поліпшень - 1799 гривень також позивач просив стягнути судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що під час перебування у шлюбу з відповідачкою вони придбали квартиру [ADDRESS] та здійснили невід'ємні поліпшення даного житла. Посилаючись на вимоги ст. 60, 61 СК України позивач просив вимоги позову задовольнити. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник позивача вимоги позову підтримав, додатково пояснив, що квартира [ADDRESS] була придбана сторонами під час шлюбу і належить їм на права спільної сумісної власності. Відповідачка проти задоволення вимог позову заперечувала. Представник відповідача проти задоволення вимог позову заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Додатково пояснив, що квартира [ADDRESS] була придбана сторонами під час шлюбу і належала їм на праві часткової власності. Позивач подарував частину квартири відповідачу. Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі - продажу квартири від 18 вересня 2002 року № 1666 [PERSON] та [PERSON] купили в рівних долях квартиру [ADDRESS]. (а.с.14) Відповідно до Договору дарування частини квартири від 14 квітня 2003 року № 1666 [PERSON] подарував належну йому ? частину квартири [ADDRESS] [PERSON] 27 жовтня 2004 року позивачем був укладений договір № 203, предметом якого є встановлення одного балконного блоку; вартість договору визначена 1766 гривень. 03 липня 2006 року позивачем був укладений Договір № 788, предметом якого є виготовлення, доставка та монтаж продукції (вікон, дверей); вартість договору визначена 1832 гривні. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, вивчивши матеріали справи, зібрані по справі докази, заслухавши пояснення сторін, представників сторін,

Outcome: dismissed