Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вул.Центральна, 164 в с.Ставки Радомишльського району Житомирської області за набувальною давністю, і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що проживає в даному будинку з 2000 року і в даний час оформляє право власності на власний будинок, але в оформленні спадщини йому відмовляють,посилаючись на те, що нього відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. В судове засідання сторони не з'явились, надіслали до суду заяву в якій просять слухати справу без їх участі. Дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що за позивачем рахується житловий будинок №164 по вул.Центральна в с.Ставки Радомишльського району,що стверджується довідкою Ставецької сільської ради.(а.с.5). Рішенням виконавчого комітету Ставецької сільської ради №21 від 30.03.2006 року, за [PERSON] було визнано право власності на цілий житловий будинок №164 по вул.Центральна(Леніна) в с.Ставки. (а.с.6-9). Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Із змісту ст. 344 ЦК України випливає, що позивач, як володілець майна, протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випаду при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Враховуючи обставини справи та надані суду докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, щодо визнання права власності на будинок за набувальною давністю.

Outcome: approved