Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 45 266,11 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. Ухвалою судді від 4 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. У подальшому закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просять задоволити. Представник відповідача у судовому засіданні згідно з відзивом позов заперечив та просить в такому відмовити, покликаючись на невірність розрахунку розміру компенсації. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд дійшов наступного висновку з огляду на таке. Встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», звідки 31 травня 2016 року звільнений з посади машиніста котлів (третьої) групи четвертого котлотурбінного цеху в Теплоелектроцентраль-1 за власним бажанням. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 22 лютого 2018 року по справі № 464/6306/17 ухвалено стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь [PERSON] 40 289,70 грн. заробітної плати. За вимогами ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вищевказаним судовим рішенням встановлено порушення відповідачем трудового права позивача, зокрема невиплати заробітної плати станом на день звільнення - 31 травня 2016 року в сумі 40 289,70 грн. Отже дана обставина не потребує додаткового доведення. Спірні відносини врегульовано ст.34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Зокрема за приписами ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст.ст.1, 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»). Розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати в розмірі 45 266,11 грн. позивачем проведено відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 159 від 21 лютого 2001 року, прийнятою з метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Хоч і відповідачем заперечено розрахунок компенсації, однак всупереч вимогам ст.ст.12, 81 ЦПК України власного розрахунку з відповідними доказами в порядку ст.ст.76-80 ЦПК України не надано. Отже наявний розрахунок приймається судом до уваги. З огляду на те, що у визначені законодавством строки відповідачем не виплачено позивачу заробітну плату, що потягло за собою втрату частини доходів у зв'язку із порушенням термінів їх виплати, поданий позивачем розрахунок не спростовано, відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація у розмірі 45 266,11 грн. Позовні ж вимоги підлягають задоволенню. За умовами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, якими є витрати на професійну правову допомогу - ч.3 ст.133 ЦПК України, у разі задоволення позову покладаються на відповідача (ч.2 ст.141 ЦПК України). Оскільки в даній категорії прав позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 704,80 грн. Також згідно з наданими позивачем доказами ним понесено 2000 грн. витрат на професійну правову допомогу, що і підлягає стягненню.

Outcome: approved