Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, після уточнення якої просив зобов'язати відповідача усунути йому перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON], 30.10.2012 року та визначити такі способи участі у вихованні дитини: систематичні побачення з сином кожної неділі з 15:00 до 18:00 без присутності матері; побачення з сином у його день народження з 15:00 до 18:00 без присутності матері; відвідування [PERSON], [INFO] місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не рідше одного разу на місяць з 10:00 суботи до 18:00 неділі без присутності матері. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач перебував у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Білгород-Дністровського районного суду м. Одеси від 15.12.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Позивач мешкає за адресою: [ADDRESS] зі своїми батьками. Син [PERSON] проживає разом з відповідачем в місті [PERSON]. Проте після припинення шлюбних відносин позивач втратив можливість спілкуватися з дитиною. Відповідач не дає йому змогу бачитися з сином, на телефонні дзвінки не відповідає, двері не відчиняє. [PERSON] перешкоджає спілкуванню позивача з сином через те, що позивач не сплачує в повній мірі аліменти на утримання дитини. 13.03.2015 року орган опіки та піклування визначив спосіб участі позивача у вихованні дитини, час та порядок спілкування з дитиною, а саме: призначили спілкуватися з дитиною за місцем її проживання у присутності матері дитини у неділю з 15:00 до 18:00. Проте, не зважаючи на рішення органу опіки та піклування, відповідач надалі перешкоджає спілкуванню [PERSON] з сином. У зв'язку з викладеним позивач змушений був звернутися до суду з позовом. Відповідач подала письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що не чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною та вважає звернення [PERSON] до суду з позовом способом ухилення від кримінальної відповідальності за ч.1. ст. 164 КК України (ухилення від сплати аліментів на утримання дітей). На сьогоднішній день фактична заборгованість по сплаті аліментів складає понад 10000,00 грн. [PERSON] зазначила, що з моменту розірвання шлюбу позивач не навідує сина, не піклується розвитком дитини, не надає матеріальної допомоги та ухиляється від сплати аліментів. Також відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] щодо відвідування [PERSON], [INFO] місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не рідше одного разу на місяць з 10:00 суботи до 18:00 неділі без присутності матері. Заперечення відповідач пояснила тим, що відстань між м. Одеса та м. Рені 330 км та час подорожі з одного міста до іншого складає близько 6 годин, позивач не має власного транспорту, а тому їх малолітній син буде вимушений провести 6 годин в маршрутці, щоб доїхати до місця проживання батька м. Рені та 6 годин щоб повернутися додому м. Одеса. [PERSON] зазначила, що не заперечує проти участі [PERSON] у вихованні сина у спосіб, визначений висновком органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради від 13.03.2015 року. Позивач та його представник [PERSON] у судовому засіданні уточнений позов підтримали, проте не наполягали на задоволенні позовної вимоги щодо відвідування [PERSON], [INFO] місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]; залишили вирішення цього питання на розгляд суду. Відповідач заперечувала проти задоволення позову та наполягала на участі [PERSON] у вихованні сина у спосіб, визначений висновком органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради від 13.03.2015 року. Представник органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради [PERSON] у судовому засіданні просила позов задовольнити частково та встановити спосіб участі [PERSON] у спосіб, визначений висновком органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради від 13.03.2015 року. Одночасно [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що при встановленні перебування сина з батьком у неділю з 15:00 до 18:00 у присутності матері орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради брав до уваги виключно вік дитини. У останнє судове засідання представник третьої особи не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Вислухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на такі обставини. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2014 року було встановлено, що 21 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бенні) [PERSON] був укладений шлюб про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД №176083, яке було видано та зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №203. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Від цього шлюбу 30.10.2012 року у сторін народився син [PERSON], про що 19.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 10324. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2014 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Малолітній [PERSON] проживає разом із матірю за адресою: [ADDRESS]. Також рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 25.11.2015 року було визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] разом з матірю [PERSON]. З 15.07.2014 року [PERSON] був зарахований в [PERSON] дошкільний навчальний заклад «Ясла-садок» №260 та відповідно до наказу №64 від 19.06.2015 року [PERSON] було відраховано з вказаного закладу з 22.06.2015 року. Відповідно до довідки №161/к від 26.12.2014 року, [PERSON] працює на ПАТ «Київський вітамінний завод» з 15.09.2014 року та займає посаду медичного представника з безрецептурних препаратів зовнішньої служби. В судовому засіданні було встановлено, що позивач офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: [INFO] зі своїми батьками. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради від 13.03.2015 року № 0741/01-20, мати дитини [PERSON] не заперечує проти спілкування батька з сином, але лише в її присутності. Рада опіки та піклування зазначила, що обидва батьки позитивно характеризуються та піклуються про дитину, однак [PERSON] створені більш сприятливі умови для життя дитини, також вона має більше можливостей для всебічного розвитку дитини. [PERSON] опіки та піклування Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради, виходячи з інтересів дитини, враховуючи вік дитини затвердив наступний порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON], [INFO]: перебування сина з батьком у неділю з 15:00 до 18:00 у присутності матері. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно із ч. 1 ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, інші члени сім'ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов'язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання способу участі [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], шляхом встановлення перебування дитини з батьком кожної неділі з 15:00 до 18:00 години без присутності матері, а також в день народження дитини 30 жовтня, з 15:00 до 18:00 години без присутності матері, суд бере до уваги наступне. Висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради № 0741/01-20 був складений 13.03.2015 року, враховуючи вік дитини, [PERSON] на той момент було 2 роки та 4 місяці. Представник третьої особи [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що при встановленні перебування сина з батьком у неділю з 15:00 до 18:00 у присутності матері [PERSON] опіки та піклування Малиновської районної адміністрації [PERSON] міської ради брав до уваги виключно вік дитини. Проте, на момент ухвалення рішення суду [PERSON] вже 3 роки та 7 місяців. Суд також звертає увагу на те, що відповідно до листа служби у справах дітей Ренійської районної державної адміністрації №П-18 від 19.11.2014 року, 18.11.2014 року малолітня дитина [PERSON] був повернений до матері [PERSON] Дитина проживала протягом трьох місяців у бабусі [PERSON] та батька. Враховуючи вищевикладене та те, що позивач психічно здорова особа, не вживає алкогольні або наркотичні речовини, до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутні підстави вважати, що спілкування [PERSON] з сином спричинить йому психічну, фізичну чи душевну травму, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині є законними та мають бути задоволені. Що стосується вимог про відвідування [PERSON], [INFO] місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не рідше одного разу на місяць з 10:00 суботи до 18:00 неділі без присутності матері, то суд, враховуючи вік дитини, її інтереси та заперечення відповідача та третьої особи по справі, а також відстань від м. Одеси до м. Рені та відсутність у відповідача особистого транспортного зазособу, вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив судовий збір на загальну суму 487,20 грн., що підтверджується квитанціями в матеріалах справи. Враховуючи те, що судом задоволено одну позовну вимогу позивача з двох, то сума судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складають 243,60 грн.

Outcome: partial