Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Мелітопольської міської ради від 31 серпня 2015 року за № 1/14 щодо відмови йому у наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки по [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача та його представник [PERSON] позов підтримали повністю та пояснили, що позивачу була надана у постійне користування земельна ділянка площею 0,08га для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) по [ADDRESS]. Даною земельною ділянкою [PERSON] користується більше 15 років та сплачує за неї земельний податок. При зверненні до Мелітопольської міської ради із заявою щодо приватизації даної земельної ділянки позивачу було відмовлено без посилання на причини такої відмови. Тому, він вважає, що рішення Мелітопольської міської ради від 31 серпня 2015 року за № 1/14 є незаконним та підлягає скасуванню. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Мелітопольської міської ради позивачу було надано право постійного користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку з господарчими спорудами площею 800 кв.м. по [ADDRESS] що підтверджується відповідним витягом рішення від 24 травня 2000 року за №2/18 /а.с.7/. В подальшому з метою приватизації даної земельної ділянки позивачем було встановлено її межі та отримано витяг з містобудівного кадастру по топографічному плану М1:500, про що в матеріалах справи наявні відповідний акт та витяг № 415 від 03 жовтня 2013 року /а.с.9/. Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Відповідний орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Однак, 31 серпня 2015 року Мелітопольською міською радою було прийнято рішення, яким позивачу було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки по [ADDRESS] /а.с. 6/. Ст.118 ЗК України чітко визначає підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, до яких відносяться лише: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. На думку суду зазначене рішення Мелітопольської міської ради від 31 серпня 2015 року суперечить нормам діючого земельного законодавства, оскільки в порушення приписів ст.118 ЗК України не мотивоване, тобто не містить відповідних посилань на певні обставини та фактичні дані, якими була обґрунтована відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та відповідне правове обґрунтування, а зазначені в рішенні посилання на закони носять формальний характер, без конкретизації обставин, які виключають можливість задоволення заяви позивача. Отже, Мелітопольською міською радою не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність та обґрунтованість своїх дій щодо прийняття спірного рішення від 31 серпня 2015 року. В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Оскільки рішення Мелітопольської міської ради від 31 серпня 2015 року № 7/14 року суперечить Конституції України та іншим нормативно - правовими актами, що регулюють земельні відносини та порушує права позивача в частині відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою по відводу земельної ділянки, то воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню в зазначеній частині. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved