Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: с. Веселе, вул.Б.Мостового буд.9, Харківського району, Харківської області, шляхом позбавлення [PERSON] права користування вказаним житловим приміщення. Свої вимоги позивач мотивує тим, що житловий будинок за адресою: с. Веселе, вул.Б.Мостового, буд.9, Харківського району, Харківської області, належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.08.2013, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1112. Відповідач у 2013 році попрохала позивача зареєструвати її у себе в будинку, щоб вона мала змогу отримати паспорт на території Харківської області, так як її паспорт вона загубила, а після його отримання вона обіцяла зняти себе з реєстрації. Проте, відповідач з того часу домовленості не дотрималася та самостійно себе не зняла з реєстрації, а фактичне її місце знаходження наразі позивачу не відоме. В судове засідання позивач, належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи не зявилась, проте від її представника за довіреністю [PERSON] надійшла заява, в якій остання просить суд розглядати справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також не заперечує в разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач повторно не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового Бюро ГУМВС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України, про що в матеріалах справи маються відповідні документи, про причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи в її відсутність не надала. В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.08.2013, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1112, житловий будинок, що розташований за адресою: с. Веселе, вул.Б.Мостового буд.9, Харківського району, Харківської області, належить на праві власності [PERSON]. У відповідності до інформації виконавчого комітету Веселівської сільської ради за вих.№1345 від 19.10.2016, за адресою: с. Веселе, вул.Б.Мостового буд.9, Харківського району, Харківської області, зареєстровані та проживають [PERSON] Манукіна, 17.056.1972 р.н., і [PERSON], [INFO] Також з 26 жовтня 2013 року за даною адресою зареєстрована [PERSON], [INFO], яка за даною адресою не мешкає. Згідно з актом від 17.10.2016 депутатів Веселівської сільської ради, [PERSON], яка зареєстрована з 2013 року у житловому будинку за адресою: с. Веселе, вул.Б.Мостового буд.9, Харківського району, Харківської області, але до будинку не вселялась, речей не завозила, не проживала. Як вбачається з тексту позовної заяви [PERSON] взагалі не мала наміру мешкати у спірному будинку, її особистих речей в будинку не має, витрати на комунальні послуги не сплачує, не бере участі в утриманні житлового будинку, що ставить позивача у скрутне фінансове становище. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: [INFO], з дати реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Згідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В Законі України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а саме, в ст. 7 передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом не встановлено поважні причини, перелік яких чітко визначений законом, відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання понад 6 (шість) місяців, а тому враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved